Дата документу 06.02.2019 Справа № 318/1258/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 318/1258/17 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/807/391/19 Васильченко В.В.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький Апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Кочеткової І.В.

Онищенко Е.А.

За участю секретаря: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 16 червня 2017 року у справі за поданням заступника начальника Кам'янсько-Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Запорізької області Андрієнко С.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2014 року ОСОБА_5, в інтересах якого лдіє адвокат ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Рішенням Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 09 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 15 жовтня 2014 року, позовну заяву задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 борг згідно договору позики у сумі 627 020,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 судовий збір у розмірі 3 654,00 грн.

У червні 2017 року заступник начальника відділу Кам'янсько-Дніпровського районного ВДВС Головного ТУЮ Запорізької області Андрієнко С.В. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа ОСОБА_3, посилаючись на те, що на виконання Кам'янсько-Дніпровського районного ВДВС Головоного ТУЮ Запорізької області знаходиться виконавче провадження № 49556808 до складу якого входять:

- виконавче провадження № 44799735 з примусового виконання виконавчого листа № 2/318/375/2014 від 29.07.2014 року виданого К-Дніпровським районним судом про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 борг 627 020,00 грн. судовий збір 3 654,00 грн., а всього 630 674 грн. 02.12.2014 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження;

- виконавче провадження № 49372600 з примусового виконання виконавчого листа № 2/318/337/2014 від 07.10.2015 року виданого К-Дніпровським районним судом про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 борг 1 390 00,00 грн. судовий збір 3 654,00 грн., а всього 1 393 654 грн.. 18.11.2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження;

- виконавче провадження № 49664480 з примусового виконання виконавчого листа № 2/318/3/2015 від 08.12.2015 року виданого К-Дніпровським районним судом про солідарне стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 неповернуті грошові кошти за договором позики 582 750 грн., а також судовий збір з кожного окремо 854,25 грн. 17.12.2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження;

За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_3

Зазначає, що рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено.

Вказує, що заборгованість по зведеному виконавчому провадженню складає 2 539 032,62 грн.

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що за боржником зареєстровано рахунок в ПАТ КБ «ПриватБанк», на який накладено арешт відповідно до Постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника від 21.07.2015 року, яку надіслано до ПАТ КБ «ПриватБанк» виставляються платіжні вимоги.

Крім цього, за боржником був зареєстрований транспортний засіб, на який звернено стягнення, а саме: передано стягувачу в рахунок погашення боргу.

Також за боржником зареєстровано земельну ділянку площею 41 га, яка розташована в Більмацькому районі, Смілівська сільська рада, яка перебуває в оренді СФГ «Козак».

Згідно відповіді Пенсійного фонду України від 31.05.2017 року про останнє місце роботи боржника, що отримання пенсії - інформацію не знайдено.

Згідно відповіді Державної фіскальної служби України від 01.06.2017 року про номери рахунків - платника податків на обліку на перебуває, щодо отримання доходів - інформація відсутня.

Зазначає, що боржником рішення суду в добровільному порядку не виконано, що призвело до вжиття відносно нього вищевказаних заходів примусового виконання.

Посилаючись на зазначені обставини просив суд тимчасово обмежити ОСОБА_3 у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон до виконання зобов'язань покладених на нього судом.

Ухвалою Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 16 червня 2017 року подання задоволено.

Тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_3 до виконання зобов'язань, покладених на нього:

- виконавчим листом № 2/318/375/2014 від 29.07.2014 року виданого Кам'янсько-Дніпровським районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 боргу у сумі 627 020 грн. та судового збору у сумі 3654 гри., всього 630 674 грн.;

- виконавчим листом № 2/318/337/2014 від 07.10.2015 року виданого Кам'янсько-Дніпровським районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 боргу у сумі 1 390 000 грн. та судового у сумі 3654 грн., всього 1 393 654 грн.;

- виконавчим листом № 2/318/3/2015 від 08.12.2015 року виданого Кам'янсько-Дніпровським районним судом Запорізької області про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 неповернуті грошові кошти за договором позики у сумі 582 750 грн. та судового збору з кожного окремо у сумі 854,25 грн.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд не звернув увагу на те, що він має на утриманні чотирьох малолітніх дітей, має постійне місце проживання та роботу і немає ніякої потреби переховуватися за межами України. Не враховано, що ним вже повернута частина боргу, а також відбувається реалізація майна державним виконавцем. Просить скасувати ухвалу суду та відмовити в задоволені подання.

Вислухавши доповідь судді, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що на виконанні Кам'янсько-Дніпровського районного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області знаходиться зведене виконавче провадження № 49556808 до складу якого входять: 1) виконавче провадження № 44799735 з примусового виконання виконавчого листа № 2/318/375/2014 від 29.07.2014 року виданого К-Дніпровським районним судом про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 борг 627 020,00 грн. судовий збір 3 654,00 грн., а всього 630 674 грн. 02.12.2014 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження; 2) виконавче провадження № 49372600 з примусового виконання виконавчого листа № 2/318/337/2014 від 07.10.2015 року виданого К-Дніпровським районним судом про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 борг в сумі 1 390 000 грн. та судовий збір 3 654 грн., а всього 1 393 654 грн. 18.11.2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження; 3) виконавче провадження № 49664480 з примусового виконання виконавчого листа № 2/318/3/2015 від 08.12.2015 року виданого К-Дніпровським районним судом про солідарне стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 неповернуті грошові кошти за договором позики 582 750 грн., а також судовий збір з кожного окремо 854,25 грн. 17.12.2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

02.12.2014 року, 18.11.2015 року та 17.12.2015 року державним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень за вищевказаними виконавчими документами.

Задовольняючи подання, суд першої інстанції виходив з того, що рішення суду в повній мірі не виконується, державним виконавцем вжито усіх, передбачених заходів примусового виконання рішень, боржник ОСОБА_3 має невиконанні зобов'язання покладені на нього рішенням суду та ухиляється від їх виконання.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, оскільки такий висновок зроблено судом без належного з`ясування дійсних обставин справи, прав та обов'язків сторін, належної оцінки наданих ними доказів.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права та свободи, не передбачені в конвенції, та в першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав та свобод інших осіб.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Ці права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших та є сумісними з іншими правами, визначеними цим пактом.

Відповідно до ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена в здійсненні права на пересування лише у випадках, установлених законом.

Це право віднесено в ЦК України до особистих немайнових прав фізичної особи, а саме: до особистих немайнових прав, що забезпечують природне існування фізичної особи. Відповідно до ч. 3 ст. 269 ЦК України особисті немайнові права тісно пов'язані з фізичною особою. Остання не може відмовитися від особистих немайнових прав, а також не може бути їх позбавлена.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до положень ч.1, 3 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення; суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України" право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов'язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Зі змісту наведених норм вбачається, що тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України можливе лише за умов саме ухилення боржника від виконання зобов'язань покладених на нього за рішенням суду.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Обов'язок доказування факту ухилення боржника від виконання зобов'язань, відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, покладається в даному випаду на державного виконавця, який звертається до суду із відповідним поданням.

Під поняттям "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які не залежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Отже, сама по собі наявність в особи невиконаних зобов'язань, покладених на неї судовим рішенням, не є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту ухилення ОСОБА_3 від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду.

До того ж, із змісту ч. 1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" копія постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються сторонам виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

У матеріалах справи відсутнє підтвердження того, що ОСОБА_3 отримав копії постанов про відкриття виконавчого провадження, що свідчить про необізнаність боржника про існування провадження щодо примусового виконання судового рішення.

Обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковою мірою забезпечення виконання рішення суду, яка має застосовуватись після здійснення державним виконавцем всіх інших можливих заходів із такого забезпечення.

Суд першої інстанції не з'ясував, чи мало місце і у чому полягало ухилення ОСОБА_3 від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, які саме свідомі діяння (дії або бездіяльність) чинить боржник, що спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні та чи є у нього реальні можливості виконати цей обов'язок.

Заявник таких доказів на обґрунтування подання не надав.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушення норм процесуального права, та відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову в задоволенні подання державного виконавця.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 16 червня 2017 року по цій справі скасувати та прийняти нову постанову наступного змісту: «В задоволенні подання заступника начальника Кам'янсько-Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Запорізької області Андрієнко С.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа ОСОБА_3 - відмовити.»

Дата складання повної постанови 11 лютого 2019 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: В.Ю. Бєлка

Судді: І.В. Кочеткова

Е.А. Онищенко