Ухвала

07 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 428/12944/17

провадження № 61-43702ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Кузнєцова В. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 27 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Луганської області від 31 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів у розмірі 350 000,00 грн та стягнення судового збору,

ВСТАНОВИВ :

У вересні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 27 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Луганської області від 31 липня 2018 року, подана з порушенням вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Ухвалою Верховного Суду від 17 вересня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення наявного у ній недоліку щодо сплати судового збору або надання документів, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону, до 19 жовтня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Проте, конверт разом з копією ухвали Верховного Суду від 17 вересня 2018 року про залишення касаційної скарги без руху, що був направлений ОСОБА_1 за адресою, вказаною ним у касаційній скарзі, повернувся до суду із відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Ухвалою Верховного Суду від 10 грудня 2018 року продовжено строк для усунення недоліків касаційної скарги ОСОБА_1 на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 27 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Луганської області від 31 липня 2018 року до 10 січня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. Заявникові роз'яснено наслідки невиконання вимог цієї ухвали.

Однак, конверт разом з копією ухвали Верховного Суду від 10 грудня 2018 року, що був направлений ОСОБА_1 за адресою, вказаною ним у касаційній скарзі, також повернувся до суду із відміткою «за закінченням терміну зберігання».

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Оскільки на час постановлення цієї ухвали вимоги ухвал Верховного Суду від 17 вересня 2018 року та від 10 грудня 2018 року ОСОБА_1 не виконані, касаційну скаргу слід визнати неподаною і повернути заявникові на підставі частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України.

Суд роз'яснює, що повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 27 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Луганської області від 31 липня 2018 року визнати неподаною і повернути заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. О. Кузнєцов