Номер провадження: 22-ц/813/1105/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2019 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: № 523/12053/18

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П.,

- суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

за участю секретаря Драганової Ю.С.,

учасники справи:

- позивач - публічне акціонерне товариство «ОСОБА_4 ОСОБА_2», правонаступником якого є - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт»,

- відповідачі 1) ОСОБА_5, 2) ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 ОСОБА_2» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за заявою публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 ОСОБА_2» про заміну первісного стягувача його правонаступником, за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси, постановлену у складі судді Шепітко І.Г. 17 вересня 2018 року, про заміну стягувача,

встановив:

У серпні 2018 р. публічне акціонерне товариство «ОСОБА_4 ОСОБА_2» (далі ОСОБА_4) звернулося до Суворовського районного суду м. Одеси із заявою про заміну стягувача. Просить замінити стягувача з Банку натовариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» (далі - ТОВ «Фінансова компанія «Форінт»).

Банк обґрунтовує свої вимоги тим, що 20.03.2012 р. рішенням Суворовського районного суду м. Одеси позовні вимоги Банку до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено. Стягнуто з відповідачів на користь Банку заборгованість у сумі 1 046 918,15 грн..

09.08.2018 р. між Банком та ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» укладено договір № 140/11/210, згідно якого ОСОБА_4 відступив товариству право вимоги за кредитним договором № 014/0074/74/72513 від 30.03.2017 р. та додатково укладеними до нього договорами. Цього ж дня між Банком та ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» було укладено договір № 140/11/211 про відступлення права вимоги за договором поруки № 014/0074/74/72513/1 від 30.03.2017 р.. У звязку з чим виникла необхідність заміни стягувача Банку на ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» (а. с. 1 3).

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 17.09.2018 р. заяву про заміну стягувача задоволено. Замінено стягувача з ПАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_2» на ТОВ «Фінансова компанія «Форінт».

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що 09.08.2018 р. між публічним АТ «ОСОБА_4 ОСОБА_2» та ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» було укладено Договір №140/11/210 про відступлення прав вимог за кредитним договором №014/0074/74/72513 від 30.03.2007 р., відповідно до якого право грошової вимоги за договором перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Форінт».

Також, 09.08.2018 р. між ПАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_2» та ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» було укладено договір відступлення прав за договорами поруки, які посвідчені нотаріально. Згідно умов наведеного договору, у звязку з укладанням договору №140/11/211 від 09.08.2018 р., АТ «ОСОБА_4 ОСОБА_2» передав, а ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» прийняла права за договором поруки №014/0074/74/72513/1 від 30.03.2007 р. із додатковими угодами до нього (а. с. 45).

Не погодившись з ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 17.09.2018 р. про заміну стягувача,ОСОБА_7 представник ОСОБА_5подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, щооскаржувану ухвалу постановлено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права, а саме за відсутності належно повідомлених про дату, час та місце розгляду справи сторін по справі.

ОСОБА_8 представник ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Інші учасники справи у судове засідання не зявилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. Причини неявки не повідомили. Заяв та клопотань не надали.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін у як найскорішому вирішені спору, колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні ухвали, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що 09.08.2018 р. між ПАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_2» та ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» укладено Договір №140/11/210 про відступлення прав вимог за кредитним договором №014/0074/74/72513 від 30.03.2007 р., відповідно до якого право грошової вимоги за договором перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Форінт». 09.08.2018 р. між ПАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_2» та ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» також було укладено договір відступлення прав за договорами поруки. Згідно умов наведеного договору, у звязку з укладанням договору №140/11/211 від 09.08.2018 р. ПАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_2» передав, а ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» прийняла права за договором поруки №014/0074/74/72513/1 від 30.03.2007 р. із додатковими угодами до нього.

Згідно зі ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що виконання судового рішення це заключний етап юрисдикційної діяльності, без належної реалізації якої втрачається сенс попередньої діяльності суду та інших органів, які уповноважені на здійснення захисту прав, свобод та законних інтересів фізичних, юридичних осіб, територіальних громад та держави та яким завершується процес захисту суб'єктивних майнових та особистих немайнових прав громадян та юридичних осіб шляхом їх фактичної реалізації у спосіб та в порядку, визначених Конституцією України та законами України.

Крім того, забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Колегія суддів приходить до висновку, що не виклик сторін в судове засідання для вирішення наведеного питання щодо заміни стягувача не призвів до невірного ухвалення судового рішення.

Надмірний формалізм під час вирішення питання про заміну стягувача у справі суперечить принципу верховенства права, завданням цивільного судочинства та порушує гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року право на доступ до суду.

Згідно висновків, викладених в рішеннях Європейського суду з прав людини, суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду («Perez de Raela Cavaniles v. Spain», «Beles and others v. the Czech Republic», «RTBF v. Belgium»).

Також, згідно рішення Європейського суду з прав людини, не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (Рішення Європейського суду з прав людини у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції).

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавляє заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції.

Таким чином, апеляційна скарга є безпідставною, а тому її треба залишити без задоволення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.

За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, не допущено. Підстави для скасування, зміни ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги ОСОБА_7 представника ОСОБА_5, відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, Одеській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 17 вересня 2018 року про заміну стягувача - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 03 квітня 2019 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: А. А. Калараш

ОСОБА_3