Житомирський апеляційний суд
Справа №274/1391/19 Головуючий у 1-й інст. Замега О. В.
Категорія 50 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Трояновської Г.С., Миніч Т.І.,

за участю секретаря Ковальської Я. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №274/1391/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25 березня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Замеги О.В. в м. Бердичеві,

в с т а н о в и в :

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом, у якому просила стягнути із відповідача аліменти на свою користь у розмірі 5000,00 грн щомісячно, до досягнення нею 23 років, за умови продовження навчання. Позовні вимоги мотивувала тим, що ОСОБА_4 є її батьком. Зазначала, що вона навчається у національній академії Внутрішніх справ, у зв`язку з чим, їй необхідні додаткові кошти на оплату навчання, придбання навчальних матеріалів, тощо.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25 березня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто із ОСОБА_4 аліменти на користь ОСОБА_1 у розмірі 5000,00 грн щомісячно, починаючи з 11.03.2019 на період навчання, але не більше, ніж до досягнення дитиною 23 - річного віку. Стягнуто із ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір в розмірі 768 грн 40 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить змінити рішення суду першої інстанції, зменшивши розмір стягнутих аліментів до 1500,00 грн щомісячно, починаючи з 11.03.2019 на період навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23 - річного віку. На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не надав можливості відповідачу надати докази по справі. Разом з тим, він є учасником бойових дій, на даний час проживає разом із дружиною, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, з 20.02.2018 являється пенсіонером та на даний час ніде не працює.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_4 , згідно свідоцтва про народження, є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно довідки, виданої Національною академією внутрішніх справ, ОСОБА_1 з 2018 року зарахована на денну, платну форму навчання для здобуття ступеня вищої освіти бакалавр за спеціальністю «Право» і є студентом першого курсу (на умовах договору з фізичними та юридичними особами) національної академії внутрішніх справ. Термін навчання з 01.09.2018 до 30.06.2022, розмір плати за один семестр навчання протягом усього строку навчання становить 12000,00 грн.

Із договору №29755 від 30.08.2018 вбачається, що ОСОБА_1 проживає у гуртожитку Академії з 30.08.2018 по 30.06.2019, плата за проживання встановлена у розмірі 815,00 грн на місяць.

Задовольняючи позов та стягуючи із відповідача аліменти на утримання повнолітньої дитини у розмірі 5 000 грн, щомісячно, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_4 не заперечив щодо стягнення аліментів у даній сумі та визнав позовні вимоги.

Суд апеляційної інстанції на погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Дійсно у матеріалах справи міститься заява відповідача від 19 березня 2019 року про те, що він визнає позовні вимоги, не заперечує проти позову. Просив справу розглянути в його відсутності.

Проте в апеляційній скарзі відповідач зазначив, що під час оформлення позовної заяви ОСОБА_1 , спілкувався із колишньою дружиною, а не із своєю дочкою і суму в адвоката узгоджували 1 500 грн на місяць, а не 5 000 грн, після узгодження в цей же день написав заяву про визнання позову в повному обсязі, як диктував адвокат, суму не вказували. Про розгляд справи 25 березня 2019 року його ніхто не повідомляв, копії позовної заяви та додатки до неї йому ніхто не направляв.

Відповідно до змістів частин другої та четвертої ст.206 ЦПК України до ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює наслідки відповідної процесуальної дії, та за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановлює ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Приймаючи до уваги заяву відповідача про визнання ним позову та ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції не переконався у тому, чи відомі відповідачу наслідки вчинення ним процесуальної дії, тобто чи відомі ОСОБА_4 наслідки визнання ним позову. Так, у заяві про визнання позову від 19 березня 2019 року відповідач не зазначив про те, що йому відомо про наслідки визнання ним позову.

Хоча зазначені вище порушення норм процесуального права не є обов`язковою підставою для скасування рішення у справі, але враховуючи необізнаність ОСОБА_4 із обставинами справи, апеляційний суд доходить до висновку, що визнання відповідачем позову суперечить закону.

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Як роз`яснено в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 N 3 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу .

Згідно пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 є пенсіонером.

Також матеріалами справи встановлено, що відповідач перебуває у шлюбі з ОСОБА_7 з 14 серпня 2007 року, на своєму утриманні має малолітню доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 05 березня 2012 року.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували, що відповідач, окрім пенсії отримує інші доходи.

Отже, матеріалами справи не доведено, твердження позивача про те, що відповідач може сплачувати аліменти на її утримання в розмірі 5 000 грн щомісячно на період навчання.

Враховуючи наведені обставини у їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про зменшення розміру аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_4 на період навчання його повнолітньої доньки, але не більше як до досягнення нею 23 віку, з 5000 грн до 1 500 грн щомісячно, що у відповідності до доходів відповідача та можливих витрат позивачки має бути достатнім для забезпечення гармонійного розвитку доньки.

У зв`язку з наведеним, рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову про стягнення аліментів підлягає зміні.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25 березня 2019 року в частині визначення розміру аліментів змінити, зменшивши їх розмір з 5 000 грн до 1 500 грн щомісячно.

В інші частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Дата складення повного судового рішення 21 травня 2019 року.

Головуючий

Судді