Справа № 236/4383/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2019 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Ткачова О.М.

при секретарі Безорчук А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Лиман справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 втративши право користування житловим приміщенням - будинком №158 по вул. Центральна в с. Торське Лиманського району Донецької області.

Позивач ОСОБА_1, у судовому засіданні просив задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі з підстав зазначених у позові.

Відповідач ОСОБА_2, будучі належним чином повідомлений про час та місце судового засідання в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, у звязку з чим ухвалою суду було прийняте рішення справу розглядати за відсутністю відповідача у порядку її заочного розгляду.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що є сусідом позивача. До 2017 року разом з позивачем мешкав його син. Свідок запитував у позивача де зараз його син, на що позивач йому відповідав, що у 2017 році його син з дружиною виїхали, де мешкають на даний момент позивач не знає.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що є сусідом та кумом позивача. Вони часто спілкуються, свідок буває у позивача вдома. До 2017 року разом з позивачем мешкав його син. Проте вже близько півтора року його син разом з ним не мешкає, не допомагає йому утримувати будинок.

При досліджені письмових доказів по справі судом встановлено .

Позивач ОСОБА_1, є власником будинку, розташованого за адресою: Донецька область, Лиманський район, с. Торське, вул. Центральна, 158, що підтверджується договором дарування житлового будинку і земельної ділянки від 18 січня 2007 року (а.с. 13), де разом з позивачем як мешкаючій в цьому будинку зереєстрований його син ОСОБА_2 (а.с. 16), останній з липня 2017 року в цьому будинку не мешкає, не бере участі в утриманні та обслуговуванні цього житла (а.с.15).

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 383 ЦК України встановлено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї.

Як зазначено в ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 6 ЖК жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян, тобто для використання їх за цільовим призначенням (задоволення своїх житлових потреб та розпорядження ними у відповідних межах), а тому, якщо житлова площа фактично не використовується у визначених законом цілях, збереження за відсутньою особою права користування житловим приміщенням може не відповідати призначенню цього права.

Таким чином, у звязку з тим, що відповідач з липня 2017 року був постійно відсутній в житловому будинку № 158 по вул. по вул. Центральна в с. Торське Лиманського району Донецької області, його реєстрація за місцем проживання позивача спонукає його нести додаткові витрати, то право позивача на володіння та користування цим майном в межах її особистих прав, підлягає захисту, а отже позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. 98,150,156,162,168-169 ЖК України, ст. 263-265, 280-282

ЦПК України,суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити .

Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 втратившим право користування житловим приміщенням - будинком №158 по вул. Центральна в с. Торське Лиманського району Донецької області .

Відповідач протягом тридцяти днів з дня проголошення може подати до Краснолиманського міського суду Донецької області заяву про перегляд цього заочного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Краснолиманський міський суд.

Повний текст судового рішення виготовлений 17.04.2019 року.

Суддя -