Справа № 159/5182/18 Провадження № 22-ц/802/617/19 Головуючий у 1 інстанції: Панасюк С. Л.
Категорія: 32 Доповідач: Данилюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

20 травня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Данилюк В. А., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державної казначейської служби України на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01 квітня 2019 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Волинської області, Прокуратури Рівненської області, Державної казначейської служби України про оскарження постанови та відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органами досудового розслідування,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01 квітня 2019 року позов задоволено частково. Вирішено постанову заступника начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Рівненської області Ковальчука С.А. від 21.09.2018 року про відмову у визначенні розміру відшкодування шкоди, завданої незаконними діями прокуратури, визнати незаконною та скасувати.

Стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 80000 грн на відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування, та 75000 грн на відшкодування сум, сплачених ним у зв`язку з поданням йому юридичної допомоги у кримінальній справі.

Зобов`язано прокуратуру Волинської області та прокуратуру Рівненської області оприлюднити в засобах масової інформації інформацію, яка реабілітує ОСОБА_1

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач Державна казначейська служба України подала апеляційну скаргу на це рішення, яка не оплачена судовим збором.

Разом із апеляційною скаргою відповідачем подано клопотання про звільнення від сплати судового збору.

У вказаному клопотанні апелянт зазначає, що відповідно до ст. 2 Закону України «Про судовий збір» платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом. Правову позицію з цього приводу висловлено у постанові Верховного Суду від 18.06.2018 року по справі №804/927/17, згідно з якою Закон України «Про судовий збір» містить вичерпний перелік випадків та суб`єктів сплати судового збору. На учасника процесу без статусу юридичної особи не може покладатись обов`язок зі сплати судового збору. Дана апеляційна скарга подана відповідачем - Державою України в особі Державної казначейської служби України, яка як апелянт у справі не є платником судового збору. Крім того вказують, що згідно з п.13 ч.2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди. Оскільки позивачем по даній справі при поданні позовної заяви судовий збір не сплачувався, то не може підлягати сплаті судовий збір і при поданні апеляційної скарги на судове рішення першої інстанції. З цього приводу висловлена правова позиція Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20.06.2018 року у справі №914/1748/17. У зв`язку з викладеним, просить звільнити від сплати судового збору.

З наведеною позицією апелянта апеляційний суд погодитися не може, вважаючи її такою, що не відповідає вимогам процесуального закону.

Положеннями ст. 2 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що платниками судового збору можуть бути фізичні та юридичні особи. Організації, що не мають статусу юридичної особи, платниками такого збору не виступають, про що й ідеться мова у постанові Верховного Суду від 18.06.2018 року у справі № 804/927/17. В той же час, в даному випадку апеляційна скарга подається Державною казначейською службою, яка такий статус має, відтак має сплачувати судовий збір за апеляційне оскарження рішення I-ї інстанції. Не звільняють в даному випадку апелянта від обов`язку сплати судового збору й посилання на пункт 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір», оскільки вони встановлюють пільгу для позивачів, які позиваються з Державою в особі її органів стосовно відшкодування незаконно спричиненої шкоди, а не навпаки, як є в даному випадку. При цьому висновки Верховного Суду, зроблені в рамках справи №914/1748/17 стосуються зовсім інших правовідносин, і до даного випадку відношення не мають.

У зв`язку з наведеним, апелянту необхідно сплатити судовий збір в установленому законом розмірі.

Відповідно до частини 1, 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить та не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

За подання до суду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції справляється судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2018 року становить 1762,00 грн.

Отже, за подану у даній справі апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції судовий збір, згідно вимог Закону України «Про судовий збір», становить - 13215 грн (8810 грн х 150%).

Таким чином, за подання даної апеляційної скарги необхідно сплатити 13215 грн.

Реквізити рахунку сплати судового збору: одержувач коштів УК у м. Луцьку /м. Луцьк/ 22030101, код одержувача 38009628, банк одержувача Казначейство України (ЕАП), код банку (МФО) 899998, рахунок одержувача 0003, код класифікації бюджету 22030101, призначення платежу *;101;_____(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб, реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір в справі за позовом ОСОБА_1 , Волинський апеляційний суд.

Платіжний документ в оригіналі або документ, що підтверджує наявність пільг з сплати судового збору, подати в апеляційний суд.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху та надати особі, яка її подала, строк для усунення недоліку.

Керуючись ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 357 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Державної казначейської служби України про звільнення сплати судового збору відмовити.

Апеляційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01 квітня 2019 року в даній справі залишити без руху.

Надати особі, яка подала апеляційну скаргу, строк для сплати судового збору - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Оригінал платіжного документу про сплату судового збору надати в апеляційний суд.

У випадку невиконання вимог суду щодо сплати судового збору у встановлений строк, апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя