Номер провадження: 22-ц/813/5921/19
Номер справи місцевого суду: 517/660/18
Головуючий у першій інстанції Гончар І. В.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2019 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, на?рішення Фрунзівського районного суду Одеської області, постановлене під головуванням судді Гончар І.В. 18 квітня 2019 року у смт. Захарівка Одеської області, -

встановила:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який відповідно до рішення Фрунзівського районного суду Одеської області від 22 грудня 2016 року було розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх синів - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивачка не працевлаштована, є домогосподаркою, неповнолітні діти проживають разом з нею і перебувають на її утриманні. Відповідач не надає позивачці постійну та достатню матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей.

Рішенням Фрунзівського районного суду Одеської області від 18 квітня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1 013 ( одна тисяча тринадцять гривень) 50 коп. на місяць і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 813 ( вісімсот тринадцять гривень) на місяць, починаючи з 22 листопада 2018 року до повноліття дітей.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду змінити, та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 2027 грн., на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі 1 626 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, здійснивши розгляд апеляційної скарги в письмовому провадженні, дослідивши наведені в ній доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч.1, 2 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який відповідно до рішення Фрунзівського районного суду Одеської області від 22 грудня 2016 року розірвано.

Згідно копії свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 від 02 жовтня 2008 року ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 Батьками вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Згідно копії свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 від 30 липня 20014 року ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 Батьками вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Згідно довідки Захарівської селищної ради Захарівського району Одеської області № 8354 від 20 листопада 2018 року, виданої ОСОБА_1 , вбачається, що до складу її сім`ї входять: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 Діти знаходяться на утриманні матері.

Згідно довідки Захарівської селищної ради Захарівського району Одеської області № 8355 від 20 листопада 2018 року, ОСОБА_1 не працевлаштована.

Судом вірно встановлено, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.

Згідно положень ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст. 180, ч. 2 ст. 181 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів?у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років з 01 січня 2019 року складає 2027 гривень щомісячно (відповідно, 50% від прожиткового мінімуму складають 1013,50 грн. щомісячно), а для дитини до 6 років з 01 січня 2019 року - 1626 гривень щомісячно (відповідно, 50% від прожиткового мінімуму складають 813,00 грн. щомісячно).

Дійшовши вірного висновку, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1 013 ( одна тисяча тринадцять гривень) 50 коп. на місяць і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 813 ( вісімсот тринадцять гривень) на місяць, починаючи з 22 листопада 2018 року до повноліття дітей, судом першої інстанції помилково не відображено у резолютивній частині рішення, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що сума аліментів, яка підлягає стягненню з відповідача на утримання сина ОСОБА_3 , має становити 2 027 грн., на утримання сина ОСОБА_4 - 1 626 грн., оскільки судом першої інстанції було враховано, що обов`язок по утриманню неповнолітніх дітей покладається на обох батьків, у зв`язку із чим суд обґрунтовано стягнув з відповідача на користь позивача 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що є гарантованим законом мінімумом.

Вказане також спростовує доводи апеляційної скарги про необхідність витребування з органів фіскальної служби довідку про доходи ОСОБА_2

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 376 ЦПК України, підставами для зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції частково задовольняє апеляційну скаргу, та змінює резолютивну частину оскаржуваного судового рішення шляхом доповнення її вказівкою, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Резолютивну частину рішення Фрунзівського районного суду Одеської області від 18 квітня 2019 року - змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер невідомий, зареєстрований: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1013 ( одна тисяча тринадцять гривень) 50 коп. але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 813 ( вісімсот тринадцять гривень), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22 листопада 2018 року і до повноліття дітей .

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими п.2«а» - 2 «г» ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 16 вересня 2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду С.О. Погорєлова

А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе