Ухвала

03 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 554/4702/18

провадження № 61-48287св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Крата В. І., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

представник позивача- ОСОБА_4,

відповідач - публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»,

представники відповідача: Нестерко Ігор Олександрович, Мирка Роман Олексійович,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 03 жовтня 2018 року в складі судді Блажко І. О. та постанову Полтавського апеляційного суду від 26 листопада

2018 року в складі колегії суддів: Кривчун Т. О., Кузнєцової О. Ю., Чумак О. В.,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») про захист прав споживача, визнання права та зобов'язання вчинити дії.

Позовна заява мотивована тим, що 05 березня 2014 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3 було укладено договір банківського вкладу

№ 4369, відповідно до умов якого сума вкладу складала

220 000,00 євро, строком до 10 березня 2015 року включно.

22 липня 2014 року між тими ж сторонами було укладено договір банківського вкладу № 4346, сума вкладу - 30 000,00 доларів США, строком до 27 липня 2015 року включно.

11 жовтня 2014 року теж було укладено договори банківських вкладів № 2347, сума вкладу - 85 000,00 доларів США, строком до 16 жовтня 2015 року включно та № 2349, сума вкладу - 80 000,00 євро, строком до 16 жовтня 2015 року включно.

01 лютого 2015 року було укладено ще один договір банківського вкладу № 4531, відповідно до умов якого сума вкладу складала 20 000,00 доларів США, строком до 02 травня 2015 року включно.

Загальна сума вкладів за вказаними договорами складала 300 000,00 євро та 135 000,00 доларів США.

На підставі постанови Правління Національного банку України «Про віднесення

ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 03 березня

2015 року про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» та постановою від 02 жовтня 2015 року № 664 прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Дельта Банк».

16 січня 2016 року позивач отримав довідку від відповідача про те, що його було включено до реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ «Дельта Банк» та його грошові вимоги у розмірі 1 587 412,53 грн включені до 4 черги, а 9 030 178,98 грн - до 7 черги.

Вважав, що віднесення Уповноваженою особою частини його грошових вимог до сьомої черги задоволення акцептованих вимог кредиторів АТ «Дельта банк» є протиправним, оскільки суперечить положенням пункту 4 частини першої статі 52 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідно до яких такі вимоги належать до четвертої черги задоволення вимог кредиторів.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_3 просив суд визнати його право на включення до 4 черги задоволення вимог кредиторів у Реєстрі акцептованих вимог кредиторів АТ «Дельта Банк» частини кредиторських вимог у розмірі 9 030 178,98 грн; зобов'язати Уповноважену особу включити до четвертої черги задоволення вимог кредиторів у Реєстрі акцептованих вимог кредиторів

АТ «Дельта банк» частину кредиторських вимог ОСОБА_3 у розмірі 9 030 178,98 грн шляхом внесення відповідних змін до Реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ «Дельта банк» та внести пропозиції щодо затвердження змін до Реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ «Дельта банк» виконавчою дирекцією Фонду.

Короткий зміст рішення судів першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 03 жовтня 2018 року, залишеною без змін постановою Полтавського апеляційного суду

від 26 листопада 2018 року, провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Дельта Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» про захист прав споживача, визнання права та зобов'язання вчинити дії, закрито.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки спірні правовідносини виникли за участю суб'єкта владних повноважень, а тому спори між учасниками цих правовідносин є публічно-правовими, а їх вирішення належить до юрисдикції адміністративних судів.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

У грудні 2018 року ОСОБА_3 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвали судів першої та апеляційної інстанцій, в якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані ухвали та передати справу до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, закриваючи провадження у справі, дійшов помилкового висновку про те, що дана справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки цей спір не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин, а пов'язаний з вирішенням питання щодо захисту приватного права до порушення якого призвели управлінські дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк».

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У січні 2019 року ПАТ «Дельта Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому зазначив, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і обґрунтованими.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 404 ЦПК України питання про передачу справи на розгляд палати, об'єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.

Про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із обґрунтуванням підстав, визначених у частині шостій статті 403 цього Кодексу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду, оскільки касаційна скарга містить доводи щодо порушення судами першої та апеляційної інстанцій правил предметної юрисдикції.

Керуючись частиною шостою статті 403, частинами першою та четвертою статті 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу № 554/4702/18 за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про захист прав споживача, визнання права та зобов'язання вчинити дії передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: Н. О. Антоненко

В. М. Коротун

В. І. Крат

В. П.Курило