Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/716/19
Провадження №: 2/332/798/19
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 травня 2019 р. Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Андрюшиної Л.А. за участю секретаря судового засідання Ковтуна В.І.,розглянувши заочно в судовому засіданні цивільну справу №332/716/19 (провадження №2/332/798/19) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення сумиборгу за договором позики,-
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання, про дату, час і місце якого повідомлялась своєчасно та належним чином в установленому законом порядку, не з?явилась.
Від представника позивача ОСОБА_3 , який діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності,через канцелярію суду надійшла письмова заява, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу без участі позивача(а.с.33).
Відповідач ОСОБА_2 повторно в судове засідання не з`явилась і від неї не надійшло повідомлення про причини неявки, відзивів на позовну заяву вона не подала. Про дату, час і місце судового засідання відповідач була повідомлена своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, про що свідчить її розписка в отриманні поштового повідомлення, яка мається в матеріалах справи(а.с.22). В подальшому відповідач повідомлялась про наступні судові засідання шляхом надіслання судових повісток за адресою її місця проживання,у відповідності до вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України. Положеннями п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до наданої суду інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичних осіб відповідача ОСОБА_2 вона є зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , на яку і було направлено повістки, оскільки відповідач не повідомила суду іншої адреси. Конверти було повернуто на адресу суду з проставленням у поштовому повідомленні відмітки про невручення у зв`язку з тим, що адресат відсутній. Але, незважаючи на отримання копії ухвали суду про відкриття провадження у справі, копії позовної заяви з копіями доданих до неї документів та судової повістки, що підтверджується особистою розпискою відповідача ОСОБА_2 , що міститься в матеріалах справи(а.с.22) та всі передбачені законом заходи щодо повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, відповідач до суду повторно не з`явилась по невідомим причинам, відзиву на позовну заяву не подала, будь-яких заяв та клопотань від неї не надходило. З урахуванням викладеного, суд, відповідно до положень ст.280 ЦПК України, дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого заперечень від позивача та її представника не надходило.
Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, у їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Положеннямич.2 ст. 1047 ЦК України визначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Отже, відповідно до положень ст.ст.1046-1047 ЦК України, а також правової позиції, викладеної в постанові Верховного суду України від 13 грудня 2017 року у справі №309/3458/14-ц випливає, що підтвердженням факту передачі грошей є розписка і в такій ситуації не обов`язково укладати окремий договір позики або нотаріально посвідчувати підпис боржника.
Крім того, відповідно до правової позиції викладеної в постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі №483/1953/16-ц письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів.
Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування(ч.2 ст. 78 ЦПК України)
Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов?язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно положень статей 525,526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до положень ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов?язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов?язання є його невиконання чи виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов?язання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов?язання(ст. 625 ЦК України).
Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання, що відповідач ОСОБА_2 , як позичальник за договором позики, до теперішнього часу ухиляється від повернення суми боргу, чим порушує взяті на себе зобов`язання. Наявність боргової розписки у позивача підтверджує наявність боргу.
За таких обставин суд вважає доведеним факт неповернення коштів позичальником ОСОБА_2 позикодавцю ОСОБА_1 , отже, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.
Крім того, у відповідності зі ч.1 ст.141 ЦПК Українисудовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, оскільки позовні вимоги задоволені в повному обсязі, з відповідачана користь позивача також необхідно стягнути сплачений при подачі позову до суду судовий збір у сумі 768,40 грн..
Керуючись ст.ст.525,526,610,625,1046,1047,1049 ЦК України, ст.ст.4,5,12,75-81,83,89,141, 259, 263-265, 268,274-279,280-282 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В :
Задовольнити у повному обсязі позовні вимоги ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) про стягнення заборгованості за договором позики.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано до Заводського районного суду м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня ухвалення рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його ухвалення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне судове рішення складено 16 травня 2019 року, та датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Суддя Андрюшина Л.А.