Дата документу 10.04.2019 Справа № 320/595/19
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 320/595/19Головуючий у 1-й інстанції Іваненко О.В.
Пр. № 22-ц/807/1427/19Суддя-доповідач ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Кочеткової І.В., Маловічко С.В.,

за участі секретаря Бєлової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на ухвалу судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 28 січня 2019 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2, в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_3, до ОСОБА_4 комітету Широківської сільської ради Запорізької області, Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (надалі Банк) про визнання неправомірним рішення про реєстрацію права власності та скасування реєстрації права власності

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вищезазначеним позовом (а.в.м. с. 1-3), в якому просила визнати неправомірним рішення відповідача ОСОБА_4 комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області (державний реєстратор ОСОБА_5) індексний номер 44335677 від 30.11.2018 року та скасувати державну реєстрацію права власності на імя Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» на квартиру за адресою АДРЕСА_1: номер запису про право власності 29188002, дата державної реєстрації 28.11.2018 року.

Від позивача разом із позовною заявою надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладання арешту на квартиру (а.в.м. 4-5).

Так в січні 2019 року до неї в квартиру по зазначеній адресі зявилась група осіб, як повідомили, що вони представники власника житла та намагались її виселити з квартири р, а самі вселитись. Вважає, що позов необхідно забезпечити шляхом накладання арешту на квартиру, та як відповідач 2 може у будь який момент позбутися квартири, що ускладнить виконання рішення суду або зробить його неможливим.

Ухвалою судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 28 січня 2019 року (а.в.м. 47) заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову у цій справі задоволено.

Накладено арешт на квартиру за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, пр. Б. Хмельницького б. 32 кв. 70, яка належить Акціонерному товариству «Укрсоцбанк» (03150, м. Київ, вул. Ковпака 29, ), номер запису про право власності: 29188002.

Позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_4 комітет Широківської сільської ради Запорізької області із вищезазначеною ухвалою суду першої інстанції у цій справі погодились, останню в апеляційному порядку не оскаржували.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, Банк,як відповідач, у своїй апеляційній скарзі (а.в.м. 48-55) просив ухвалу суду першої інстанції скасувати, у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити у повному обсязі.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» від 29.12.2017 року №452/2017 ліквідовано зокрема: Апеляційний суд Запорізької області та утворено Запорізький апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Запорізьку область з місцезнаходженням у місті Запоріжжі.

Указом Президента України № 297/2018 від 28.09.2018 «Про переведення суддів» судді Апеляційного суду Запорізької області переведені до Запорізького апеляційного суду, який почав роботу з 05 жовтня 2018 року.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Кочеткову І.В. та Маловічко С.В. (а.в.м. с.58).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито (а.в.м.с.65), справу призначено до апеляційного розгляду (а.в.м.с. 67).

Учасники цієї справи не скористались своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу у цій справі.

Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

У судове засідання 10 квітня 2019 року належним чином повідомлені апеляційним судом про дату, час і місце розгляду цієї справи (а.в.м.с. 74, 76-78) всі учасники цієї справи не зявились, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

Позивач ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 подала апеляційному суду заяву про розгляд справи цієї справи апеляційним судом без її участі та без участі її представника (а.в.м. с.79).

В силу вимог ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

При вищевикладених обставинах, апеляційний суд визнав неповажними причини неявки у дане судове засідання всіх учасників цієї справи і на підставі ст. 372 ч. 2 ЦПК України ухвалив заяву позивача та її представника задовольнити, розглядати дану справу апеляційним судом у даному судовому засіданні за відсутністю всіх учасників цієї справи.

В силу вимог ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засіданні всіх учасників справи…, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши виділені матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга Банку не підлягає задоволенню з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

В силу вимог ст. 258 ч. 1 п. 1 ЦПК України судовими рішеннями є ухвали.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи заяву позивача про забезпечення позову у вищезазначений спосіб у цій справі, керувався ст. ст. 149, 150, 187 ЦПК України та виходив із обґрунтованості та доведеності заяви сторони позивача.

Апеляційний суд погоджується із такими висновками суду першої інстанції, вважає його правильним, а ухвалу суду першої інстанції такою, що постановлена з додержанням вимог закону, є правильною та законною.

Так, суд першої інстанції при вирішенні заяви позивача про забезпечення позову у цій справі правильно виходив із наступного.

Згідно із ст. 149 ч. 2 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 153 ч. 1 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

За змістом п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд /суддя/ має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно із п. 20 постанови Пленуму ВССУ від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з метою забезпечення знаходження спірного майна у відповідача на часі судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову шляхом арешту, а також заборони відповідачу вчиняти певні дії (розпорядження або користування) або заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно із ст. 150 ч. 1 п. 1 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

При вищевикладених обставинах, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що невжиття заходів забезпечення позову позивача у цій справі може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду. Питання щодо зустрічного забезпечення судом не розглядалося.

Доводи апеляційної скарги Банку не спростовують фактичних обставин, встановлених судом першої інстанції на час постановлення оскаржуємої ухвали у цій справі, є безпідставними.

В силу вимог ст. 149 ч. 2 ЦПК України забезпечення позову як до предявлення позову, так й на будь-якій стадії розгляду справи.

Встановлено, що вжиті у цій справі заходи забезпечення позову (накладення арешту на предмет спору вищезазначену іпотечну квартиру) не є тотожними задоволенню заявлених у цій справі вищезазначених позовних вимог позивача ОСОБА_2 (про визнання неправомірним рішення про реєстрацію права власності відповідача ОСОБА_4 комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області (державний реєстратор ОСОБА_5) індексний номер 44335677 від 30.11.2018 року та скасування реєстрації права власності, а саме державну реєстрацію права власності на імя АТ «Укрсоцбанк» на квартиру за адресою АДРЕСА_1: номер запису про право власності 29188002, дата державної реєстрації 28.11.2018 року).

Тому, судом першої інстанції постановлено ухвалу, яка предметом апеляційного оскарження на теперішній час, з дотриманням вимог ст. 150 ч. 10 ЦПК України.

І, навпаки, вжиті лише на час розгляду цієї справи судом у цій справі заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими у цій справі вищезазначеними позовними вимогами позивача ОСОБА_2 та не порушують прав Банку, не є втручанням в господарську діяльність останнього.

Право власності та зокрема реєстрація останнього за Банком на вищезазначену квартиру, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 є предметом спору у цій справі, тому на вказану квартиру суд першої інстанції міг накласти арешт.

Оскільки, у виділених матеріалах цієї справи міститься інформація із Державного реєстру від 15.01.2019 року (а.в.м.с. 41-44), за змістом якої власником вищезазначеної квартири ще є відповідач у цій справі Банк, який може у будь-який час здійснити відчуження цієї квартири на користь третіх осіб.

Тому, при вищевикладених встановлених судом фактичних обставинах цієї справи, суд першої інстанції правильно вважав, що ненакладення арешту на цю квартиру у подальшому може утруднити виконання можливого рішення суду у цій справі про задоволення позову позивача, поновлення прав позивача тощо, а ці обставини є підставами для забезпечення позову позивача у цій справі в силу вимог ст. 149 ч. 2 ЦПК України.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги Банку, як особи, яка подала апеляційну скаргу у цій справі, не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, а ґрунтуються на припущеннях, що суперечить вимогам ст. 81 ч. 6 ЦПК України; ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, постановлена з додержанням вимог ЦПК України.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування ухвали суду першої інстанції у цій справі або ж її зміни.

Крім того, встановлено, що Банком при подачі вищезазначеної апеляційної скарги до апеляційного суду було сплачено судовий збір у розмірі 1921,00 грн. (а.в.м.с. 63).

Однак, в силу вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови Банку у задоволенні його вищезазначеної апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції у повному обсязі у цій справі, останній не має права на компенсацію будь-яких судових витрат, повязаних із розглядом цієї справи апеляційним судом.

Керуючись ст. ст. 12,141, 367-368, 371-372, 374-375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» залишити без задоволення.

Ухвалу судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 28 січня 2019 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 12.04.2019 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_1 ОСОБА_6ОСОБА_7