КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №361/7926/14 Головуючий у І інстанції - Пухна О.М.
апеляційне провадження №22-ц/824/2525/2019 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Таргоній Д.О., Журби С.О.,

розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2, поданою його представником - ОСОБА_3 на заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 грудня 2014 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У жовтні 2014 року публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулося до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом, та пені, мотивуючи свої вимоги тим, що 27 серпня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого з 21 грудня 2009 року є публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та ОСОБА_2 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, згідно якого Банк надав Позичальнику кредит (грошові кошти) в сумі 27608,00 доларів США, а Позичальник зобов'язувався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 27 серпня 2014 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 12,50 % річних.

З метою забезпечення виконання зобов'язання ОСОБА_2 за вказаним договором кредиту 27 серпня 2007 року між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 укладено договір поруки №135940.

Проте, ОСОБА_2 належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання у частині повернення кредиту та сплати процентів, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість перед позивачем, яка станом на 08 вересня 2014 року становить 4 710 доларів США 77 центів, що еквівалентно 60 401 грн. 99 коп., що складається з: 3 809, 81 дол. США (що еквівалентно 48 849 грн. 78 коп.) - заборгованість за кредитом; 577,46 дол. США (що еквівалентно 7 404 грн. 25 коп.) - заборгованість за процентами; 298, 27 дол. США (що еквівалентно 3 824 грн. 46 коп.) - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, нарахована за період з 28 вересня 2013 року по 08 вересня 2014 року; 25,23 дол. США (що еквівалентно 323 грн. 50 коп.) - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами, нарахована за період з 26 листопада 2013 року по 08 вересня 2014 року.

Просив суд, стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 вищезазначену заборгованість, а також судові витрати по справі.

Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 грудня 2014 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, що воно ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилається на те, що суд постановив рішення без належного з'ясування обставин в справі, зокрема судом стягнуто пеню за період з 28 вересня 2013 року за несвоєчасне погашення тіла кредиту та пеню за прострочення сплати процентів за користування кредитними коштами.

Однак, в рішенні суду зазначено про те, що заборгованість утворилась за період з січня 2014 року по серпень 2014 року.

Зазначає, що пеня стягнута за період коли він не мав заборгованості.

Окрім того, згідно п.4.1 договору кредиту за порушення позичальником термінів повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами, позичальник сплачує позивачу додатково пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, розрахованої за кожен день прострочення платежу, починаючи з 32 календарного дня.

Однак в рішенні суду на користь позивача стягнуто пеню та додаткову пеню в іноземній валюті, що суперечить вимогам вищезазначеного пункту договору.

Просив скасувати заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 грудня 2014 року, та змінити його в частині стягнення пені та відсотків.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.1. ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 27 серпня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого з 21 грудня 2009 року є публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та ОСОБА_2 укладено договір про надання споживчого кредиту №0, згідно якого Банк надав Позичальнику кредит (грошові кошти) в іноземні валюті в сумі 27 608, 00 доларів США, що еквівалентна 139 420 грн. 40 коп. за курсом НБУ на день укладення кредиту, а Позичальник зобов'язувався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 27 серпня 2014 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 12,50 % річних.

З п.2.1. договору про надання споживчого кредиту № 0 вбачається, що виконання зобов'язання Позичальника за вказаним договором забезпечується заставою транспортного засобу марки Honda Accord, 2007 року випуску, державний номер: НОМЕР_1, вартість якого за домовленістю сторін становить 164024 грн. 00 коп.

27 серпня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», ОСОБА_2 та ОСОБА_4 укладено договір поруки №135940, згідно з положеннями якого поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник, в тому числі, за повернення основної суми боргу, процентів за користування кредитними коштами, відшкодування можливих збитків, за сплату пені і інших штрафних санкцій, передбачених кредитним договором.

Відповідальність поручителя та позичальника є солідарною. У випадку невиконання позичальником своїх зобов'язань по кредитному договору кредитор має право пред'явити свої вимоги безпосередньо до поручителя, які є обов'язковими до виконання на другий день з моменту невиконання своїх зобов'язань позичальником за кредитним договором.

Згідно з п.4.1. договору кредиту за порушення позичальником термінів повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами, позичальник сплачує позивачу додатково пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, розрахованої за кожен день прострочення платежу, починаючи з 32 календарного дня.

Всупереч умовам кредитного договору відповідач ОСОБА_2 не здійснював своєчасних платежів в повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам з січня 2014 року та в строк до 27 серпня 2014 року не повернув у повному обсязі кредит та не сплатив проценти, чим порушив взяті на себе договірні зобов'язання.

05 серпня 2014 року на адреси відповідачів кредитор направив вимогу про необхідність усунення порушень кредитного договору та дострокове повернення кредиту, про що свідчить копія реєстру від 08 серпня 2014 року.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що у ОСОБА_2 станом на 08 вересня 2014 року утворилась заборгованість перед ПАТ «УкрСиббанк» про що свідчить розрахунок заборгованості, а тому зазначена заборгованість підлягає солідарному стягненню з відповідачів.

З такими висновками колегія суддів погоджується, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами законодавства з огляду на наступне.

За правилами ст.ст.1049,1050,1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

З вимог ст.526 ЦК України вбачається, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог Цивільного кодексу України та інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За правилами ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі (ч. ч.1,2 ст.553 ЦК України).

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов правильного висновку про задоволення позову та солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості у розмірі 4710,77 доларів США, що еквівалентно 60401,99 грн.

Згідно вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Справа судом розглянута повно та об'єктивно. Норми матеріального і процесуального права застосовано вірно.

Викладені у рішенні висновки відповідають обставинам справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.7,367,369,374,375,381,382,389 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану його представником - ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Заочне рішення Броварськогоміськрайонного суду Київської області від 17 грудня 2014 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Д.О. Таргоній

С.О. Журба