ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 642/8577/13-ц Головуючий суддя І інстанції Гримайло А.М.
Провадження № 22-ц/818/1261/19 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Інші скарги та заяви в процесі виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб)
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Яцини В.Б.

суддів колегії: Кіся П.В., Хорошевського О.М.,

за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2018 року, постановлену у складі судді Гримайло А.М., по цивільній справі за заявою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Харківській області Пікула В.Ю. про затвердження мирової угоди в процесі виконання рішення суду по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив :

У листопаді 2018 року Державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Харківській області Пікула В.Ю. звернувся до суду щодо затвердження мирової угоди у виконавчому провадженні АСВП № 52194124 за виконавчим листом № 642/8577/13 від 20.06.2014 року виданого Ленінським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» заборгованості у розмірі 846 544, 84 грн, яка стягнута на підставі рішення суду.

Сторони в судове засідання не з'явились, повідомлені судом належним чином.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2018 року відмовлено у задоволенні заяви.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою залишити подання державного виконавця без руху для надання комплекту документів для боржника та роз'яснити наслідки невиконання ухвали про залишення подання без руху.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, послався на те, що при розгляді питання про затвердження мирової угоди судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, оскільки державним виконавцем не було надано суду комплекту документів для направлення боржнику ОСОБА_3, чим було порушено його право на ознайомлення зі змістом мирової угоди, так як він не має можливості ознайомлюватись з матеріалами виконавчого провадження стосовно другого боржника ОСОБА_5, оскільки не є його стороною. Вказав, що мировою угодою порушуються його права.

Відзиву на апеляційну скаргу учасниками справи надано не було.

Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Згідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників справи.

Колегія суддів, відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України вислухала доповідь судді-доповідача, пояснення представника стягувача ПАТ «МТБ Банк» - Рябченко Т.С., боржника ОСОБА_3, представника боржника ОСОБА_5 - адвоката Барабицької Я.М., за відсутності представника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Харківській області, належним чином повідомленого про судове засідання, що не перешкоджає розгляду справи згідно положень ст. 372 ЦПК України, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та розглянутої судом скарги, вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У статті 263 ЦПК України визначені наступні вимоги до законності і обґрунтованість судового рішення:

1. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

2. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

3. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

4. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

5. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскаржувана ухвала вказаним вимогам відповідає.

Судом встановлено, що на виконанні у державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Харківській області Пікула В.Ю. перебуває виконавче провадження АСВП № 52194124 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Ленінським районним судом м. Харкова 20.06.2014 по справі № 642/8577/13-ц про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Марфін Банк» заборгованості у розмірі 846 544,84грн., яка стягнута на підставі рішення суду солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_3

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 24 лютого 2014 року, яке набуло чинності, позовні вимоги задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_5, та ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором № 00036/КН від 06.03.2008 р. у сумі 846 544,84 грн.; а також стягнуто з відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_3, на користь позивача судовий збір по 1720 грн. 50 коп. з кожного.

Постановою від 13.09.2016 відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа.

До державного виконавця 29.08.2018 надійшла заява представника стягувача - ПАТ «МТБ Банк» про затвердження мирової угоди з доданими примірниками відповідної угоди підписаної сторонами виконавчого провадження.

Постановою від 04.10.2018, виконавче провадження АСВП № 52194124 прийнято до виконання державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Постановою від 05.11.2018 замінено назву стягувача у виконавчому провадженні, а саме з ПАТ «Марфін Банк» на ПАТ «МТБ Банк».

В процесі виконання рішення Ленінського районного суду м. Харкова, 27.08.2018 між правонаступником стягувача ПАТ «МТБ Банк» та боржником ОСОБА_5 укладено мирову угоду на наступних умовах:

1.2. Боржник визнає всю заборгованість перед Стягувачем у розмірі, встановленому Рішенням суду.

1.3. Стягувач, отримуючи вказану у даній Мировій угоді суму грошових коштів, зобов'язаний зарахувати на погашення заборгованості за кредитним договором № 00036/КН від 06.03.2008.

1.6. Стягувач підписанням цієї Мирової угоди підтверджує отримання від Боржника, часткового погашення заборгованості за Рішенням суду у розмірі 26 500,00 гривень (двадцять шість тисяч п'ятсот гривень 00 копійок).

1.7. Стягувач з моменту підписання цієї Мирової угоди та отримання від Боржника грошової суми визначеної у п.1.6. даної Мирової угоди, не пізніше двох тижнів, зобов'язується надіслати цю Мирову угоду до міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області з метою закінчення виконавчого провадження № 52194124 від 13.09.2016 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

1.8. Боржник та Стягувач домовилися, що будь-які витрати, пов'язані з виконавчим провадженням, що виникатимуть чи можуть виникнути після затвердження судом умов цієї Мирової угоди, покладаються на Боржника.

1.9. Стягувач заявляє, що з моменту підписання цієї Мирової угоди не матиме жодних майнових претензій до Боржника, з приводу заборгованості, погашення якої є предметом цієї Мирової Угоди.

1.10. Стягувач стверджує, що з моменту набрання чинності цією Мировою угодою він відмовляється від примусового виконання вказаного Рішення суду, після чого виконавче провадження №52194124, яке перебуває в провадженні старшого державного виконавця міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Гук С.В. з виконання виконавчого листа по справі № 642/8577/13 провадження № 642/8577/13, виданого 07.07.2014 року Ленінським районним судом міста Харкова, про стягнення ОСОБА_5, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1. Ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «МАРФІН БАНК», заборгованості за кредитним договором № 00036/КН від 06.03.2008 р. у сумі 846 544,84 грн., та судового збору в розмірі 1720,50 грн., підлягає закінченню.

1.11. Стягувач та Боржник також домовляються, що наслідком набуття чинності цією Мировою угодою відповідно до ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.

1.12. Боржник та Стягувач заявляють, що ні в процесі укладення цієї Мирової угоди, ні в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб, у тому числі й Держави.

1.13. Сторони погоджуються з тим, що відповідно до умов цієї Мирової угоди вони дійшли згоди щодо повного та остаточного врегулювання будь-яких зустрічних претензій.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції свої висновки мотивував тим, що як вбачається зі змісту мирової угоди укладеної між ПАТ «МТБ Банк» та ОСОБА_5 її умови стосуються не лише прав та обов'язків сторін угоди, а також і обов'язків солідарного боржника ОСОБА_3, тобто мирова угода, яку просять затвердити сторони, порушує права та інтереси третьої особи (не сторони мирової угоди) - солідарного боржника ОСОБА_3, який не був залучений до укладання мирової угоди.

Судом також було зазначено, що, як вбачається з матеріалів справи мирова угода складена 27 серпня 2018 року, та лише 05 листопада 2018 року направлена державним виконавцем для затвердження до суду, що значно перевищує встановлений законом триденний строк.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками районного суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно із нормою ч. 2 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони у процесі виконання рішення відповідно до процесуального законодавства мають право укласти мирову угоду, що затверджується (визнається) судом, який видав виконавчий документ.

Відповідно до ст. 434 ЦПК України мирова угода, укладена між сторонами, або заява про відмову стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному або приватному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її для затвердження до суду, який видав виконавчий документ.

Питання затвердження мирової угоди у процесі виконання рішення, задоволення заяви про відмову стягувача від примусового виконання рішення вирішується судом протягом десяти днів з дня надходження до суду відповідної заяви, про що постановляється ухвала.

Суд має право відмовити у затвердженні мирової угоди у процесі виконання рішення з підстав, визначених статтею 207 цього Кодексу, а у задоволенні заяви про відмову від примусового виконання рішення - з підстав, визначених статтею 206 цього Кодексу.

За правилами ч. 5 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо:

1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або

2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком районного суду про те, що затвердження мирової угоди на викладених умовах порушує принцип справедливості, оскільки покладає на боржника, яким не є підписантом такої угоди непропорційну відповідальність.

Нормою п. 6 ч. 1 ст. 6 ЦК України закріплено, що загальними засадами цивільного законодавства єсправедливість, добросовісність та розумність.

Положенням ч. 3 ст. 509 ЦК України регламентовано, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, як того вимагає ст. 627 ЦК України.

Так, рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 24 лютого 2014 року з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на користь банку заборгованість за кредитним договором у сумі 846 544,84 грн. стягнуто солідарно.

За загальним правилом, якщо у зобов'язанні беруть участь кілька боржників, кожний із боржників повинен виконати обов'язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

Частинами 1-4 статті 543 ЦК України У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників.

Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі.

Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі.

Виконання солідарного обов'язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов'язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Положенням ч. 1 ст. 544 ЦК України передбачено право боржника, який виконав солідарний обов'язок, на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

Однак, таке право ОСОБА_3 набуде лише за умови повного виконання солідарного обов'язку перед стягувачем. За умовами мирової угоди сплата ОСОБА_5 суми 26500,00 грн., передбаченої п. 1.6. Угоди, звільняє його від виконання рішення суду про солідарне стягнення заборгованості з огляду на положення п.п. 1.9. та 1.10. Угоди та покладає на ОСОБА_3 обов'язок сплатити залишок заборгованості, який складає 846 544, 84 - 26500,00 = 820044,84 грн. самостійно відповідно до норми ч. 2 ст. 543 ЦК України.

Оскільки розмір грошового зобов'язання ОСОБА_3, який припадає на нього внаслідок мирової угоди у такому випадку значно перевищує половину суми боргу, 423272,42 грн., і є значно більшим розміру суми, яка вже сплачена ОСОБА_5 за умовами мирової угоди для звільнення від обов'язку виконання рішення суду перед стягувачем, 26500,00 грн., такі умови мирової угоди за своїм змістом змінюють умови виконання рішення суду з солідарного на виконання у відповідних частках, які у даному випадку є нерівними, чим порушують інтереси ОСОБА_3 у солідарному виконанні, надаючи іншому солідарному боржнику переваги за низьку ціну, що суперечить загальним засадам цивільного законодавства справедливості, добросовісності та розумності, п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про порушення районним судом норм процесуального права при прийнятті до розгляду подання державного виконавця з огляду на відсутність копії подання та додатків до нього для направлення учасниками справи, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах закону.

Так, нормами ч. 2 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 434 ЦПК України не передбачено обов'язку державного виконавця подавати до суду копії подання та додатків до нього для направлення учасниками справи.

Чинний Цивільний процесуальний кодекс України не містить норми, що передбачає залишення без руху подання державного виконавця про затвердження мирової угоди.

ОСОБА_3 не є стороною виконавчого провадження АСВП № 52194124 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Ленінським районним судом м. Харкова 20.06.2014 по справі № 642/8577/13-ц про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Марфін Банк» заборгованості у розмірі 846 544,84грн., що позбавляє його можливості ознайомлюватись з його матеріалами, проте, він не був позбавлений такої можливості щодо матеріалів цивільної справи №642/8577/13-ц, у якій він є учасником.

З огляду на те, що при постановленні ухвали районним судом додержані норми матеріального і процесуального права, а доводи скарги висновків суду не спростовують, колегія суддів на підставі ст. 375 ЦПК України залишає скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Керуючись ст.ст. 259, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 15 квітня 2019 року.

Головуючий -

В.Б. Яцина

Судді -

П.В. Кісь.

О.М. Хорошевський.