РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/838/19

Провадження № 2/700/354/19

16 вересня 2019 року Лисянський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Бесараб Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Бондарчук Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка справу №700/838/19 провадження № 2/700/354/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Лисянська селищна рада Черкаської області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

В С Т А H О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Лисянська селищна рада Черкаської області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що є власником житлового будинку в АДРЕСА_1 . Крім неї у житловому будинку зареєстровані дві особи - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , проте в даному будинку не проживають дев`ятнадцять років. Оскільки відповідачі в утриманні будинку не допомагають, участі у ремонті та догляді за прибудинковою територією не беруть, зв`язку з ними не має і місцезнаходження їх невідоме, тому змушена звернутися до суду за захистом своїх цивільних прав та інтересів, оскільки дана обставина позбавляє її можливості вільно користуватися, розпоряджатися та володіти нерухомим майном на власний розсуд.

Позивач у судове засідання не з`явилася, просила розглянути справу без її участі та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, відзив не подавали.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без участі представника, заперечень проти позову не має.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослiдивши письмові докази, суд вважає, що позов пiдлягає задоволенню із таких пiдстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку з надвірними спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 26.08.1980 року.

Відповідно до акта тематичної перевірки домоволодіння від 14 серпня 2019 року за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не проживають дев`ятнадцять років.

У відповідності до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

За ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно зі ст. 391 ЦК України зазначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до п.1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлим).

Враховуючи те, що відповідачі зареєстровані у житловому будинку, власником якого є позивач, але більше одного року не проживають у ньому та не беруть участі у його утриманні, що перешкоджає позивачу в повній мірі реалізовувати своє право власності та скористуватися даним майном у повній мірі, тому суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 386, 391 ЦК України, ст.ст. 3, 6, 7, 10, 12, 141, 259-260, 264 -265, 354 ЦПК України, п.1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Лисянська селищна рада Черкаської області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , такими, що втратили право користування житловим будинком, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Бесараб