Справа № 500/570/19
Провадження № 2/500/1588/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 травня 2019 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді: Грубіян Л.І.
при секретарі: Івановій Л.П.
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Ізмаїл цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Ізмаїльський районний відділ ГУ Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Ізмаїльський районний відділ ГУ Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтував тим, що він на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Гнесько В.Г. 14.11.2018 року, реєстровий номер 2720 є власником квартири АДРЕСА_1. Відповідач - ОСОБА_2, була зареєстрована у вищевказаній квартирі 11.11.2010 р., про що свідчить запис в домової книзі. Будучи зареєстрованою в належній позивачу квартирі, відповідачка перешкоджає в користуванні та розпорядженні зазначеним майном. Без її згоди, позивач не може зареєструвати інших осіб в даному будинку, також, він не має можливості розпорядитися своїм майно на свій розсуд. Крім цього, на адресу позивача постійно надходять листи та судові рішення, адресовані на імя відповідачки, з банківських установ, про те, що вона має заборгованість за кредитними договорами. Через реєстрацію відповідача він обмежений у праві розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Реєстрація відповідача в вищевказаній квартирі, позбавляє інших осіб можливості зареєструватися за цією адресою. Фактично, відповідачка не проживає в зазначеній квартирі, при цьому, позивач оплачує комунальні послуги за всіх зареєстрованих осіб.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не відома.
Представник позивача - адвокат Станєв М.І. у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи, причину неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав, у зв'язку з чим зі згоди представника позивача та на підставі ч.1 ст.280, ст. 281 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних доказів.
Представник третьої особи - Ізмаїльського районного відділу ГУ Державної міграційної служби України в Одеській області у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не відома.
14.05.2019 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном.
В даному разі з вини відповідача права позивача обмежені.
Відповідно до ст.317, ч.1 ст.319, ч.1 ст.321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Частиною 1 ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші незаборонені законом угоди.
Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» №1382-ІV від 11.12.2003 року, реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. За змістом ст.7 даного Закону України зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення прав власності та житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою), свідоцтва про смерть тощо.
За ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Так, в судовому засіданні встановлено, що позивачу на праві власності належить квартира АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Гнесько В.Г. 14.11.2018 р. реєстровий номер 2720. (а.с.6-7).
Оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що відповідач втратила право на користування жилою площею в квартирі АДРЕСА_1, а тому позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.71,72 ЖК України, ст.ст.16,316,317,319,321,358,383,405 ЦК України, ст.ст. 12,13,81,89,141,280-283 ЦПК України, ст.ст.3,7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», -
Позовні вимоги ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт громадянина України № НОМЕР_2 від 05.09.2016 року, орган, що видав 5119, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1) до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Ізмаїльський районний відділ ГУ Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, такою, що втратила право користування та проживання житловим приміщенням, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.
Вказане рішення є підставою для зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: Л.І.Грубіян