ЄУН 174/1041/18
н/п 2/174/58/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

26 березня 2019 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Борцової А.А.,

з участю секретаря - Заіки А.В.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в заочному порядку в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» про захист прав споживача,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» про захист прав споживача, вказуючи, що 06.09.2013 року між ним та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», який змінив назву на АТ КБ «ПРИВАТБАНК», було укладено угоду № SАMDN5386, відповідно до якої він отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 21000.00 грн. на картковий рахунок № 817554.

20.08.2016 року йому стало відомо, що з його рахунку не встановлена особа 19.08.2016 року, здійснила зняття грошових коштів в сумі 14122,75 коп.

У зв'язку з тим, що списання коштів відбулось несанкціоновано, він відразу, тобто 20.08.2016р., дізнавшись про зазначений факт, звернувся до Вільногірського відділення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з проханням заблокувати карту та повідомив про факт несанкціонованого списання коштів. Також в той же день, 20.08.2016 р., він звернувся до правоохоронних органів - Вільногірського відділення поліції Дніпродзержинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, про що був складений протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 20.08.2016 р. Його заява була зареєстрована в ЖЕО реєстр №2115 та за вказаною заявою було відкрито кримінальне провадження №0000298. За даним кримінальним провадженням він визнаний потерпілим.

Після зняття невстановленою особою грошових коштів з його картки він продовжував нею користуватись, при цьому поповнюючи карту, в розмірі, який він витратив і більше.

Так до зняття невстановленою особою грошових коштів з його рахунку станом на 18.08.2016 залишок після операції становив 98,47 грн., в день несанкціонованого списання коштів, тобто 19.06.2016р. він здійснив покупку на суму 27,30 грн., за період з 20.08.2016 р. по 23.08.2016 р. він використав з карти (з комісією) 432,30 грн., після чого 23.08.2016р. поповнив рахунок, за рахунок власних коштів на суму 5 590 грн. шляхом переказу коштів зі своєї картки 47**10. За період з 23.08.2016 р. по 01.09.2016 р. використав з карти (з комісією) 2732,51 грн., після чого 02.09.2016 р. поповнив рахунок готівкою на суму 3 311,29 грн., за період з 05.09.16 по 21.09.2016 р. він використав з карти 11 105,39 грн., після чого 30.09.2016 р. поповнив рахунок готівкою на суму 11 010,00 грн.

Таким чином, станом на 30.10.16р. він погасив заборгованість по картці, яка утворилась внаслідок зняття ним особисто коштів з кредитної картки та вніс на цю карту також свої кошти.

Станом на 01.12.2018 року загальна сума, яку безпідставно списано відповідачем з його рахунку становить: 14 122 грн. 75 коп. (сума у валюті операції) та 526 грн. 99 коп. (сума комісій), всього 14 649 грн. 74 коп. по картці/рахунку: 545588 і додатковими рахунками договору за період 01.08.2016 р. - 06.12.2018 р..

За період з 01.10.2016 р. по 01.12.2018 року банком списано відсотки за користування кредитним лімітом у загальному розмірі 2827,59 грн. та нараховано пеню у розмірі 41 799,57грн.

Оскільки він жодним чином не сприяв втраті, незаконному використанню пін-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, жодного розпорядження про списання коштів з своїх рахунків він не давав, будь-яких дій, що могли би призвести до списання грошових коштів, не вчиняв, а тому зазначене вище списання грошових коштів є таким, що здійснене банком незаконно та з порушенням обов'язку збереження грошових коштів на рахунках його клієнта.

Згідно з положеннями ч.2 ст.614 ЦК України саме банк має довести відсутність своєї вини, а не перекладати це на клієнта банку, споживача послуг.

Просить зобов'язати АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» відновити залишок кредитних коштів на його рахунку № 545588 до стану, у якому він був перед виконанням несанкціонованих операції щодо зняття коштів у сумі 14 122 грн. 75 коп. та списати нараховані у звязку із цим комісію, відсотки, пеню на суму 45 154 грн. 15 коп.

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 17.12.2018 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, сторонам розяснені їх процесуальні права та обовязки.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання призначене на 26.03.2019 року о 14.00 год. не зявився надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує повністю, просить його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. (а.с. 38)

Відповідач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про судові засідання призначені на 17.01.2019 року о 09.00 год., 21.02.2019 року об 11.00 год. та 26.03.2019 о 14.00 год., повідомлений належним чином (а.с. 29, 33, 41-43,), свого представника в судове засідання не направив, про причини неявки представника в судові засідання суд не повідомив, заяви про розгляд справи за відсутності представника та відзив на позов не надав, тому суд, відповідно до ч.8 ст.178, ст.ст. 280-281 ЦПК України, вирішує справу у заочному порядку за наявними матеріалами.

Відповідно до ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню по наступним підставам. Так, на підтвердження факту перебування у договірних відносинах позивачем надано виписку по картці/рахунку 817554 від 20.08.2016 року і додатковим рахункам договору за період з 19.08.2016 по 20.08.2016 року згідно яких вбачається, що позивачу ОСОБА_1 відповідачем АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на підставі угоди № SАMDN5386 від 06.09.2013 року відкрито картковий рахунок з кредитним лімітом 21000,00 грн. (а.с. 17), також вказаний факт підтверджується випискою по картці/рахунку 258821 від 06.12.2018 року і додатковим рахункам договору за період з 01.08.2016 по 06.12.2018 року. (а.с. 13-16)

Згідно виписки від 20.08.2016 року по картці/рахунку № 817554 та виписки по картці рахунку 258821 від 06.12.2018 року і додатковим рахункам договору, виданих на імя ОСОБА_1, вбачається, що з картки останнього 19.08.2016 року, тобто в день несанкціонованого зняття коштів було знято грошові кошти на загальну суму 14622,99 коп., із них: кошти зняті шляхом здійснення переказів через IVR меню з врахуванням комісії на суму 13124,00 грн., за телeком послуги: WIDEUP.NET KYIVSTAR,KIEV знято на суму 970,00 грн., за авторизацію картки на сайті WIDEUP.NET KYIVSTAR знято 2,00 грн., крім цього при несанкціонованому знятті коштів банком здійснювалось списання комісії на загальну суму 526,99 грн., також під час здійснення несанкціонованих операцій по карті позивача також було здійснено і перекази коштів на його карту на загальну суму 1640,01 грн. (а.с. 13-14,17)

20.08.2016 року позивач виявив, що з його карткового рахунку таємно, без його згоди, несанкціоновано списані кошти, у зв'язку з чим він в той же день звернувся до Вільногірського відділення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з проханням заблокувати карту та повідомив про факт несанкціонованого списання коштів.

Також, 20.08.2016 року позивач звернувся до Вільногірського відділення поліції Дніпродзержинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з заявою про те, що невстановлена особа 19.08.2016 року в період часу приблизно з 09.00 год. до 21.00 год. знаходячись у невстановленому місці, використовуючи мережі «Київстар» та «Приватбанк» без його відома, таємно викрала з його банківської картки «ПРИВАТБАНК» № 5168 7423 0554 5588 грошові кошти в сумі приблизно 13000,00 грн., що підтверджено протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та талоном-корінцем № 314 про прийняття заяви та реєстрації в ЖЕО за № 2115 (а.с. 18-19)

За вказаним фактом відкрито кримінальне провадження №0000298 за ч.1 ст. 185 Кримінального кодексу України та залучено позивача ОСОБА_1 в якості потерпілого, що підтверджено витягом з кримінального провадження № 0000298, заявою про залучення до провадження як потерпілого та постановою слідчого СВ Вільногірського ВП Кам`янського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області (а.с. 20,21,22).

Факт продовження користування позивачем кредитною карткою, яка видана на підставі угоди № SАMDN5386, після несанкціонованого зняття коштів, факт нарахування банком за період з 01.10.2016 р. по 01.12.2018 р. відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 2827,59 грн., факт нарахування пені за вказаним кредитним договором у розмірі 41799,57 підтверджується випискою по картці/рахунку 258821 від 06.12.2018 року, виданої на імя ОСОБА_1 (а.с. 7-16)

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.12 ЦПК України, судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Відповідно до ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до п. 37.2 ст. 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов'язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів.

Згідно зі ст. 55 Закону «Про банки та банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами між клієнтом та банком. Банк зобов'язаний докладати максимальних зусиль для уникнення конфлікту інтересів клієнта банку.

Відповідно до п.8 розділу VI Постанови правління Національного Банку України від 05.11.2014р. №705 «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів», емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.

Відповідно до п.9 розділу VI Постанови правління Національного Банку України від 05.11.2014р. №705 «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів», користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред'явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України № 6-71 цс 15 від 13 травня 2015 року, № 202/10128/14-ц від 23 січня 2018 року, № 758/7327/14-ц від 01 лютого 2018 року у справі, № 592/2386/16- ц від 12 лютого 2018 року, в яких досліджувалися питання щодо стягнення з банківської установи на користь споживача (позивача) безпідставно списаних коштів з карткового рахунку.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що з рахунку позивача, відкритого у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», який змінив назву на АТ КБ «ПРИВАТБАНК» 19.08.2016 року невстановленою особою було вчинено крадіжку грошових коштів у розмірі 14622,99 коп., із них: кошти зняті шляхом здійснення переказів через IVR меню з врахуванням комісії на суму 13124, грн., за телeком послуги: WIDEUP.NET KYIVSTAR,KIEV знято на суму 970,00 грн., за авторизацію картки на сайті WIDEUP.NET KYIVSTAR знято 2,00 грн., 526,99 грн. знята банком комісія, однак під час здійснення несанкціонованих операцій по карті позивача також було здійснено і переказ коштів на його карту на загальну суму 1640,01 грн., тому розмір матеріальної шкоди, завданої позивачу діями невстановленої особи внаслідок несанкціонованого зняття коштів становить 12982,98 грн. Позивач ОСОБА_1, дізнавшись 20.08.2016 року про несанкціоноване зняття коштів звернувся до банку з заявою про блокування рахунку, тобто невідкладно повідомив банк про платіжні операції, що ним не виконувались, та звернувся до Вільногірського відділення поліції Дніпроздержинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з заявою про вчинення злочину, яка зареєстрована в ЄРДР за № 0000298, проводиться досудове розслідування.

Таким чином, позивач вчинив усі необхідні дії, передбачені вимогами закону, однак відповідачем за період з 01.10.2016 р. по 01.12.2018 р. позивачу здійснено нарахування та списання відсотків за користування кредитними коштами на загальну суму 2827,59 грн. та нараховано пеню у розмірі 41799,57 грн.

Враховуючи, що позивач заперечує факт передачі стороннім особам пін-коду картки для здійснення вказаних операцій, а будь-яких доказів того, що останній сам сприяв незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, здійснені по рахунку позивача 19.08.2016 року відповідачем суду не надано, суд дійшов висновку, що дії відповідача суперечать вимогам закону, тому останнього слід зобовязати відновити залишок кредитних коштів на рахунку позивача ОСОБА_1 у розмірі 12982,98 грн. (14650,29 - 27,30 - 1640,01 = 12982,98) (а.с. 17), із них: 12455,99 грн. несанкціоновано зняті кредитні кошти і 526,99 грн. знята комісія, задовольнивши позов в цій частині вимог частково.

Також, з метою захисту прав та законних інтересів позивача, відповідача слід зобовязати списати з карткового рахунку позивача відсотки за користування кредитним лімітом у розмірі 2827,59 та нараховану пеню у розмірі 41799,57 грн., що становить 44627,16 грн., задовольнивши позовні вимоги в цій частині повністю.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову, то судовий збір в розмірі 704,80 грн. підлягає стягненню на користь держави з відповідача.

На підставі ст.55 Закону України «Про банки та банківську діяльність», ст. 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», п.8, 9 розділу VI Постанови правління Національного Банку України від 05.11.2014 року № 705 « Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» та керуючись ст.ст.4, 12,13, 81, 247, 263- 265, 268, 274-279, 280-283 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» про захист прав споживача задовольнити частково.

Зобовязати АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1д, ) відновити залишок кредитних коштів на рахунку ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився в с.Яструбинці Ільїнецького району Вінницької області, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1) № 545588, відкритого за договором № SАMDN5386 від 06.09.2013 року, до стану у якому він був перед виконанням несанкціонованих операцій та зарахувати грошові кошти у розмірі 12982 грн. 98 коп. на рахунок ОСОБА_1.

Зобовязати АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1д, ) списати нараховані по картці/рахунку 545588 за договором № SАMDN5386 від 06.09.2013 року, яку видано на імя ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився в с.Яструбинці Ільїнецького району Вінницької області, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1) кошти в розмірі 44627 грн. 16 коп. (сорок чотири тисячі шістсот двадцять сім гривень 16 копійок.), із них: 2827,59 грн. нараховані відсотки та 41799,57 грн. - пеня.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» на користь держави 704,80 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий - суддя: підпис ОСОБА_3