Постанова

Іменем України

15 травня 2019 року

м. Київ

справа № 628/4448/16-ц

провадження № 61-35056св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А. (суддя-доповідач),

суддів: Кузнєцова В. О., Олійник А. С., Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Харківгаз»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 30 березня 2018 року у складі судді Коваленко І. П.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» (далі - ПАТ «Харківгаз») про відновлення порушеного права, визнання акта незаконним та скасування протоколу. Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_2 посилалася на те, що 08 вересня 2016 року працівниками ПАТ «Харківгаз» за місцем її проживання: АДРЕСА_1 був складений акт про порушення, згідно з яким встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем і газопостачання. 18 жовтня 2016 року був складений протокол засідання комісії з розгляду актів про порушення, згідно з яким їй донарахували за 9 діб оплату за 4 690,64 куб. м газу на суму 34 205,78 грн. На її думку, такі дії відповідача є незаконними, так як її вина у вирізанні отвору в газову трубу не встановлена, отвір знайдений замурованим під опалубкою, був замотаний ізоляційною стрічкою, через нього газ не виходив. Крім того, вона є добросовісним платником послуг з газопостачання, а відключення її будинку від опалення порушує її права споживача та ставить у скрутне становище всю її сім`ю.Враховуючи викладене, ОСОБА_2 просила: відновити її порушене право на газопостачання будинку; визнати незаконним акт від 08 вересня 2016 року; скасувати протокол засідання комісії з розгляду актів про порушення від 18 жовтня 2016 року.

Рішенням Куп`янського міськрайонного суду міста Харкова від 21 лютого 2018 року у складі судді Литвинова О. Л. позов задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано протокол засідання комісії з розгляду актів про порушення та проведення перерахунку… по ПАТ «Харківгаз» від 18 жовтня 2016 року в частині проведення донарахування ОСОБА_2 за наявність несанкціонованого отвору в газопроводі обсягів у період з 30 серпня 2016 року по 08 вересня 2016 року 4 690,64 куб. м за ціною ВТВ 7,29235 грн на суму 34 205,78 грн. Зобов`язано ПАТ «Харківгаз» відновити газопостачання будинку за адресою: АДРЕСА_1 . В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення місцевого суду мотивоване відсутністю доказів того, що ОСОБА_2 здійснювала несанкціоноване втручання в роботу газорозподільної системи. Даних про те, яким чином, коли та внаслідок чиїх дій утворився виявлений отвір у газовій трубі, матеріали справи не місять. Знайдений працівниками відповідача отвір знаходився тривалий час під землею, доступу до нього не було, а фактів несанкціонованого відбору газу чи його витік із вказаного отвору не встановлено. Розрахунок оплати за наявність несанкціонованого отвору зроблений на підставі даних про те, що отвір був відкритий і через нього під тиском без жодних перешкод витікав газ, однак це не відповідає дійсності.

Не погодившись з вищевказаним рішенням суду першої інстанції, представник ПАТ «Харківгаз» подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 30 березня 2018 року апеляційну скаргу ПАТ «Харківгаз» на рішення Куп`янського міськрайонного суду міста Харкова від 21 лютого 208 року повернуто заявнику.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що апеляційна скарга подана і підписана особою, яка не має права її підписувати, а також не надано доказів на підтвердження повноважень цієї особи.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги.

У травні 2018 року ПАТ «Харківгаз» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просило скасувати ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 30 березня 2018 року.

Касаційна скарга мотивована неврахуванням апеляційним судом того, що за змістом частини другої статті 60 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) під час розгляду справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність. Оскільки справа, що переглядається, не містить ознак майнового спору, то вона є малозначною, а тому представник відповідача, який підписав апеляційну скаргу, має право представляти інтереси ПАТ «Харківгаз» в суді апеляційної інстанції на підставі довіреності.

Рух справи в суді касаційної інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 08 червня 2018 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

02 серпня 2018 року справа № 628/4448/16-ц надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 25 квітня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Позиція Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України № 1401-VIII від 02 червня 2016 року «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)».

Відповідно до частини третьої статті 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Згідно з підпунктом11 пункту 16-1 розділу XV Перехідні положення Конституції України представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1, та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року. Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 1 січня 2020 року. Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

У статті 8 Конституції України встановлено, що Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Згідно з підпунктом 18 розділу 13 Перехідних положень ЦПК України положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV Перехідні положення Конституції України.

Таким чином, з 01 січня 2018 року представництво в судах апеляційної інстанції у справах, провадження в яких розпочате після 30 вересня 2016 року, має здійснюватися адвокатами. Якщо провадження розпочате до 30 вересня 2016 року, то представництво може здійснюватися особами, які не мають статусу адвоката, оскільки такі правила були закріплені у статтях 40-42 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року в редакції, чинній на час відкриття провадження у цій справі, і діяли до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)».

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Пунктом 1 частини п`ятої статті 357 ЦПК України встановлено, що апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги.

Повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції правильно керувався підпунктом 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України та обґрунтовано виходив з того, що апеляційну скаргу підписано представником ПАТ Харківгаз» Матроплясом В. В. , однак доказів того, щозазначений представник є адвокатом, суду не надано.

Доводи скарги про те, що представник відповідача, який підписав апеляційну скаргу, мав право представляти інтереси ПАТ «Харківгаз» в суді апеляційної інстанції на підставі довіреності, так як ця справа є малозначною, не заслуговують на увагу з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що провадження у ній розпочато 08 лютого 2017 року (дата постановлення місцевим судом ухвали про відкриття провадження у справі).

Частиною шостою статті 19 ЦПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини третьої статті 58 ЦПК України юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Частиною першою, другою статті 60 ЦПК України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема довіреністю фізичної або юридичної особи (пункт 1 частини першої статті 62 ЦПК України).

Таким чином, законом встановлено конкретні випадки, у яких представником у суді, окрім адвоката чи законного представника, може бути інша особа, яка має відповідну цивільну процесуальну дієздатність.

Враховуючи, що положення статті 19 ЦПК України в структурі законодавчого акта розташовані серед Загальних положень процесуального закону, суд має право віднести справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду. При цьому за змістом пункту 1 частини шостої цієї статті справи, зазначені в ньому, є малозначними в силу притаманних їм властивостей, виходячи з ціни пред`явленого позову та його предмета.

У цій справі позивачем заявлені вимоги немайнового характеру, у зв`язку з чим в ній неможливо визначити ціну позову, а тому справа не може бути віднесена до категорії малозначних на підставі пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Також в матеріалах справи відсутні дані про те, що суди попередніх інстанції віднесли її до категорії малозначних як справу незначної складності на підставі пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Наведене спростовує доводи касаційної скарги про малозначність цієї справи та можливість у зв`язку з цим подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції не адвокатом.

Згідно з частиною третьою статті 401 та частиною першою статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і відсутні підстави для його скасування.

Оскаржуване судове рішення відповідає вимогам закону й підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 30 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. А. Стрільчук
Судді:В. О. Кузнєцов
А. С. Олійник
С. О. Погрібний
Г. І. Усик