Справа № 760/2081/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2019 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Трофимчук К.О.

розглянувши клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна недійсним, застосування наслідків недійсності правочину,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась в суд із клопотанням про забезпечення позову до подання позовної заяви до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна недійсним, застосування наслідків недійсності правочину.

У клопотанні зазначено, що вона має намір звернутися до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна недійсним, застосування наслідків недійсності правочину.

Просить суд забезпечити майбутній позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1.

З клопотання вбачається, що відповідач має можливість здійснити реалізацію спірного майна до закінчення розгляду справи третім особам, що унеможливить виконання рішення у випадку задоволення майбутнього позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Предметом спору між сторонами є визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, безпосередньо стосовно самого нерухомого об'єкта спору майнового характеру між сторонами не існує.

Разом з тим, у випадку задоволення позову таке рішення суду не підлягає примусовому виконанню, не є майновим та не носить зобов'язального характеру.

За таких обставин, невжиття заходів забезпечення позову не призведе до невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 149-153 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна недійсним, застосування наслідків недійсності правочину.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: