ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

17 вересня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 738/999/19

Головуючий у першій інстанції - Сова Т. Г.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1153/19

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Вінгаль В.М.,

суддів: Губар В.С., Євстафієва О.К.,

позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач: ОСОБА_1 ,

особа, яка подала апеляційну скаргу: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Менського районного суду Чернігівської області від 01 липня 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

прізвище судді: Сова Т.Г.; місце ухвалення рішення: м. Мена,

дата складання повного тексту рішення: 01 липня 2019 року,

УСТАНОВИВ:

У червні 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 13.07.2015 року в сумі 11633 грн 74 коп., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 1545 грн 97 коп., заборгованості за простроченим тілом кредиту - 2332 грн. 87 коп., нарахованої пені за прострочене зобов`язання - 5338 грн. 85 коп., пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн - 1385 грн. 87 коп. штрафу (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп., штрафу (процентна складова) - 530 грн. 18 коп., а також судових витрат у розмірі 1921 грн 00 коп.

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач послався на неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору, що призвело до виникнення станом на 16.05.2019 року вказаної вище заборгованості.

Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 01 липня 2019 року позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 3091 грн 94 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1921 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в стягненні заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 2332,87 грн та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» задовольнити в цій частині, в іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції прийнявши рішення про відмову в задоволенні вимог про стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту не оцінив всіх фактичних обставин справи та доводів позивача щодо наявності заборгованості відповідача за простроченим тілом кредиту, неповно та не всебічно з`ясував обставини справи, допустив невідповідність висновків суду фактичним обставинам справ, не з`ясував в даній частині норми матеріального права - статті 526,599,1054 ЦК України, а також порушив вимоги статтей 263,265 ЦК України.

Вислухавши голову судового засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, враховуючи наступне.

Задовольняючи частково позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 порушила зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості, а тому стягнув заборгованість за тілом кредиту в розмірі 1545,97 грн, заборгованість за пенею за прострочене зобов`язання в розмірі 1545,97 грн. (замість 5338,85 грн), що разом становить 3091 грн. 94 коп.

В задоволенні позову в іншій частині, суд відмовив.

Проте з таким висновком суду першої інстанції частково не може погодитися апеляційний суд.

Згідно ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом у справі встановлено, що 13.07.2015 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг.

У судовому засіданні суду першої інстанції встановлено, що позивач надав позичальнику кредит у розмірі 2870,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Банк, пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, просив у тому числі, крім тіла кредиту та простроченого тіла кредиту, стягнути складові його повної вартості, зокрема, заборгованість за нарахованою пенею за прострочене зобов`язання, пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн, а також штрафи (фіксована частина та процентна складова).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року, справа № 342/180/17, зроблено висновок про те, що оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

Великою Палатою Верховного Суду зроблено висновок про те, що з огляду на вищевказані обставини та зміст статей 633, 634 ЦК України слід вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) приєднується лише до тих умов, з якими він ознайомлений.

Суд першої інстанції вищезазначеного не врахував та дійшов помилкового висновку щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за пенею за прострочене зобов`язання у розмірі 1545,97 грн. Незважаючи на те, що рішення суду першої інстанції в частині стягнення пені за прострочене зобов`язання, сторонами не оскаржується, однак зазначені порушення не можуть бути залишені поза увагою апеляційного суду.

Обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором б/н від 13.07.2015 року, позивач посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», де визначені умови щодо кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ як невід`ємні частини спірного договору (а.с.9,10-24).

Водночас, матеріали справи, подані позивачем до суду першої інстанції, не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Тарифів та Витяг з Умов відповідач розуміла, ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також про те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та саме, у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

З урахуванням вищезазначеного, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду в частині стягнення пені є незаконним та необґрунтованим.

В той же час, позивачем підтверджено отримання відповідачем кредитних коштів у розмірах, зазначених у виписці банку за рахунком відповідача, а також існуючий розмір простроченої заборгованості, а тому апеляційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про стягнення 2332,87 грн - прострочене тіло кредиту, підлягає скасуванню та на підставі п.п.3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України, підлягає зміні в частині визначення загального розміру заборгованості, стягнутої з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором шляхом збільшення суми стягнення з 3091,94 грн до 3878,84 грн (1545,97 грн тіло кредиту + 2332,87 грн прострочене тіло кредиту).

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При зверненні з позовом АТ КБ «Приватбанк» сплатило 1921 грн. (а.с.1). З урахуванням розміру задоволених позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» на суму 3878,84 грн (3878,84 грн від 11633,74 грн становить 33,34%), слід змінити рішення суду першої інстанції в частині стягнення судового збору, зменшивши стягнуту з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» суму судового збору з 1921 грн до 640,46 грн (1921 грн х 33,34% : 100%).

При зверненні з апеляційною скаргою АТ КБ «Приватбанк» сплатило 2881,50 грн. (а.с.62). Оскільки апеляційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» підлягає частковому задоволенню, то відповідно з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог у розмірі 2060,27 грн за апеляційний розгляд справи.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 383, 384, 389-391 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Менського районного суду Чернігівської області від 01 липня 2019 року змінити в частині стягнутої заборгованості з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на р/р НОМЕР_2 , МФО 305299, , за кредитним договором, збільшивши суму стягнення з 3091(трьох тисяч дев`яносто однієї) грн 94 коп. до 3878 (трьох тисяч вісімсот сімдесят восьми) грн. 84 коп.

Зменшити стягнутий судом з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на р/р НОМЕР_2 , МФО 305299, , судовий збір з 1921 (однієї тисячі дев`ятсот двадцять однієї) грн до 640 (шістсот сорока) грн 46 коп.

В задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення пені за прострочене зобов`язання в розмірі 1545, 97 грн, відмовити.

В іншій частині рішення суду - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 2060 (дві тисячі шістдесят) грн 27 коп. судового збору за апеляційний розгляд справи.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Голова судового засідання

Судді