Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/2364/17
РІШЕННЯ

іменем України

29 січня 2019 року Коростенський міськрайонний суд Житомирської області

у складі: головуючого судді Коренюка В.П.,

при секретарі Подвисоцькій Т.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні у залі суду № 3 у м. Коростені Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення вартості частки автомобіля, -

в с т а н о в и в:

27 червня 2017 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення вартості частки автомобіля. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона з 31 березня 2001 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який 17 жовтня 2007 року рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області розірвано. Під час перебування у шлюбі, згідно договору купівлі - продажу від 04.10.2005 року ними придбано автомобіль марки "HONDA" FR-V, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1. Оскільки вони не могли дійти згоди щодо розподілу спільного майна, зокрема зазначеного автомобіля, тому вона звернулась до суду з позовом і рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13 квітня 2017 року за нею визнано право власності на 22/100 частини автомобіля.

Проте, протягом всього часу, з моменту набрання рішенням суду законної сили, вказаний автомобіль перебуває виключно у користуванні її колишнього чоловіка. Станом на дату звернення до суду ринкова вартість автомобіля "HONDA" FR-V, реєстраційний номер НОМЕР_1 узгоджена між ними та не заперечувалась, становила 266450,40 грн. Вважає, що оскільки автомобіль є неподільною річчю, перебуває лише в користуванні відповідача, його спільне використання неможливе, то є всі підстави для присудження їй грошової компенсації вартості частки автомобіля. З врахуванням судового рішення від 13.04.2017 року, просила стягнути з відповідача на її користь компенсацію вартості 22/100 частини автомобіля та понесені судові витрати.

В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали. Крім того представник ОСОБА_2 просив суд при постановленні рішення враховувати висновок експерта за результатами проведення автотоварознавчої експертизи від 21.08.2018 року та стягнути з відповідача окрім судового збору витрати за проведення автотоварознавчої експертизи.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні своєї позиції щодо суті спору не вказав.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з'ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Сторони з 31 березня 2001 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який 17 жовтня 2007 року рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області розірвано.

Під час перебування у шлюбі, згідно договору купівлі - продажу від 04.10.2005 року ними придбано автомобіль марки "HONDA" FR-V, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1. Оскільки вони не могли дійти згоди щодо розподілу спільного майна, зокрема зазначеного автомобіля, тому ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом і рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13 квітня 2017 року за нею визнано право власності на 22/100 частини автомобіля. Проте, протягом всього часу з моменту набрання рішенням суду законної сили, вказаний автомобіль перебуває виключно у користуванні відповідача.

Згідно висновку, який долучений до матеріалів справи відповідачем, про вартість майна від 15.06.2016 року, тобто станом на момент прийняття рішення в справі про поділ спільного сумісного майна подружжя, вартість автомобіля становила 137940,00 грн (а.с.29-42).

Випадки, коли співвласник майна бажає позбутися належної йому частки в спільному майні шляхом отримання від інших співвласників компенсації вартості належної йому частки та визнання за останніми права власності на все майно регулюються ст.364 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.364 Цивільного кодексу України кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі належної йому частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Отже, для застосування положень ст.364 Цивільного кодексу України про припинення права на частку у спільному майні шляхом отримання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки необхідно встановити неможливість виділення такої частки в натурі або чи не допускається такий виділ згідно із законом.

При цьому слід також враховувати, що в силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 Цивільного кодексу України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Виходячи з аналізу вищезазначених норм, з врахуванням закріплених в пункті 6 статті 3 Цивільного кодексу України засад справедливості, добросовісності та розумності, що спонукають суд до врахування при вирішенні спору інтересів обох сторін, при розгляді справ, у яких заявляються вимоги одного зі співвласників про припинення його права на частку у спільному майні шляхом отримання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки, виділ якої є неможливим, суди мають встановити наступне: чи дійсно є неможливим виділ належної позивачу частки в натурі або чи не допускається такий виділ згідно із законом; чи користуються спільним майном інші співвласники - відповідачі по справі; чи сплачується іншими співвласниками, які володіють та користуються майном, матеріальна компенсація позивачу за таке володіння та користування відповідно до частини третьої статті 358 Цивільного кодексу України.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 13 січня 2016 р. в справі № 6-2925цс16 та Верховним Судом в постанові від 06 лютого 2018 р. в справі №201/1567/14-ц.

У звязку з цим суд вважає за необхідне зазначити, що неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (ч.2 ст.183 Цивільного кодексу України), зокрема, автомобіль є неподільною річчю, а тому виділ в натурі частки позивача є неможливим.

Також судом встановлено, що автомобіль марки "HONDA" FR-V, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 з моменту постановлення рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області по справі № 279/1128/17 від 13 квітня 2017 року про визнання за позивачкою 22/100 частини вказаного автомобіля і на день розгляду справи дійсно перебуває у володінні та користуванні відповідача, що ним не заперечується.

За клопотанням представника позивача у справі призначено та проведено автотоварознавчу експертизу № 1618/17-25 від 21.08.2018 року, за висновками якої встановлено, що ринкова вартість легкового автомобіля марки "HONDA" FR-V, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, станом на 16.08.2018 року становила 194875,47 грн.

Тому, щодо визначення розміру грошової компенсації вартості 22/100 частини автомобіля, суд враховує висновок експерта за результатами проведення автотоварознавчої експертизи, а розмір грошової компенсації позивачу визначається виходячи із вартості автомобіля станом на 16.08.2018 року.

Пленуму Верховного суду України у пункту 22 своєї постанови від 21.12.2007 р. № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання недійсним та поділ спільного майна подружжя", роз'яснив, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст.ст.69 - 72 Сімейного кодексу України та ст.372 Цивільного кодексу України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної вартості на час розгляду справи про поділ майна.

Законодавець п.4 ч.2 ст.43 Цивільного процесуального кодексу України зобов'язав учасників справи "…подавати усі наявні в них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати їх…".

Відповідно до ст.83 Цивільного процесуального кодексу України, відповідач повинен надати суду докази разом з поданням відзиву.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об'єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Згідно ч.8 ст.83 Цивільного процесуального кодексу України, докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Враховуючи, що автомобіль є неподільною річчю, а також те, що позивач заявляв вимоги саме про стягнення грошової компенсації, права власника на автомобіль фактично здійснюються лише відповідачем, тому суд керуючись принципами законності, об'єктивності та справедливості дійшов висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивача такої компенсації.

На підставі викладеного вище та враховуючи, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу заявлених вимог, знайшли своє підтвердження в суді, підтверджені належними доказами, які не були спростовані відповідачем, тому суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Судові витрати стягуються з відповідача відповідно до положень ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки підтверджені належними доказами (квитанцією від 26.05.2017 року та рахунком від 05.02.2018 року (а.с.1, 67).

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 139, 141, 259, 263 - 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.11, 183, 355, 364 Цивільного кодексу України, ст.ст.70, 71 Сімейного кодексу України, ст.ст.21, 24, 41 Конституції України, п.22 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 р. № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання недійсним та поділ спільного майна подружжя", суд, -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 компенсацію вартості 22/100 частини автомобіля марки "HONDA" FR-V, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 в сумі - 42872 (сорок дві тисячі вісімсот сімдесят дві) гривні 60 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1: - 3432 (три тисячі чотириста тридцять дві) гривні 00 копійок витрат за оплату вартості експертизи; - 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок сплаченого судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 08 лютого 2019 року.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання - Житомирська обл., м.Коростень, вул. Оснадчука, 22-б.

Відповідач: ОСОБА_4, місце проживання - Житомирська обл., м.Коростень, вул. Древлянська, 41-б.

Суддя Коростенського міськрайонного суду

Житомирської області ОСОБА_5