Справа № 683/3308/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Сагайдак І.М.

секретаря Повзун С.В.

розглянувши у судовому засіданні в місті Старокостянтинів цивільну справу №683/3308/18, 2/683/554/2019 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, стягнення пені та штрафу,

в с т а н о в и в:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на дитину, стягнення пені та штрафу.

В обґрунтування заявленого позову ОСОБА_1 посилається на те, що рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 16 вересня 2010 року стягнуто з ОСОБА_2 на її користь аліменти на дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 травня 2010 року і до повноліття дитини. З часу ухвалення судом указаного рішення ОСОБА_2 періодично сплачував аліменти, внаслідок чого станом на 01 жовтня 2018 року виникла заборгованість у розмірі 73160 грн 03 коп. В зв`язку із цим державним виконавцем нараховано штраф в розмірі 36580 грн. за неналежну сплату відповідачем аліментів. Вказує, що заборгованість по аліментах має стягуватись виконавчою службою, а нарахований штраф слід стягнути з відповідача на її користь в судовому порядку.

Крім того, вказує, що в порядку ст.196 СК України вона має право на стягнення з ОСОБА_2 неустойки у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. При цьому неустойку просить стягнути лише за період з 05 травня 2010 року по 01 листопада 2014 року, що становить 8293 грн. 53 коп.

Також позивачка вказує, що з 08 липня 2017 року був змінений мінімальний розмір аліментів з 30 % до 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, тому просить змінити розмір аліментів, визначивши їх у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

За таких обставин ОСОБА_1 просить змінити розмір аліментів та стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на дочку ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути 8293 грн. 53 коп. пені за період з 05 травня 2010 року по 01 листопада 2014 року та нарахований виконавчою службою штраф в розмірі 36580 грн.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Якимчук Н.П. подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 , який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в останнє судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, у визначений судом строк відзив на позов не подавав, однак у підготовчому судовому засіданні вказував, що проти позову заперечує.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 16 вересня 2010 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 травня 2010 року і до повноліття дитини.

З 04 листопада 2010 року по 23 лютого 2012 року виконавчий лист від 28 жовтня 2010 року №2-2644/10 щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину перебував на примусовому виконанні у відділі ДВС Старокостянтинівського районного управління юстиції.

23 лютого 2012 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із тим, що боржник ОСОБА_2 змінив місце проживання на м АДРЕСА_1 Хмельницький, визначено його заборгованість по аліментах станом на 01 лютого 2012 року в сумі 4250 грн. 10 коп., а сам виконавчий лист направлено для виконання до Першого відділу ДВС м. Хмельницький.

З 13 березня 2012 року по даний час вищезазначений виконавчий лист знаходиться на примусовому виконанні у Першому відділі державної виконавчої служби міста Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області.

Протягом 2010-2018 років ОСОБА_2 не виконував указаного судового рішення належним чином і не надавав позивачці регулярної матеріальної допомоги на утримання дочки, внаслідок чого станом на 01 жовтня 2018 року державний виконавець нарахував заборгованість за аліментами у розмірі 73160 грн 03 коп.

Зазначені обставини визнані сторонами та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Судом встановлено, що заборгованість за аліментами виникла з вини ОСОБА_2 , тому позивачка має право на стягнення з останнього неустойки.

Згідно заявлених позовних вимог, ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 неустойку за період з 05 травня 2010 року по 01 листопада 2014 року й при її нарахуванні просить врахувати правову позицію, викладену Верховним Судом України в постанові від 1 липня 2015 року (справа №6-94цс15), відповідно до якої неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць множиться на 1% пені та на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а потім загальна сума неустойки визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Однак, Верховний Суд відступив від указаного правового висновку, зазначивши в постанові від 25 квітня 2018 року (справа №572/1762/15-ц, провадження №14-37цс18), що загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+……….(Anх1%хQn), де p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1- нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1- кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2- нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

При цьому пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Саме такий порядок слід застосовувати при нарахуванні пені.

Згідно наданого позивачкою розрахунку заборгованості ОСОБА_2 зі сплати аліментів, проведеного 04 жовтня 2018 року державним виконавцем Першого ВДВС м. Хмельницький, а також з матеріалів виконавчого провадження №31713926 вбачається, що ОСОБА_2 з 01 березня 2012 року по 01 листопада 2014 року не виконував рішення суду про стягнення аліментів і не надавав позивачці матеріальної допомоги на утримання дочки, внаслідок чого виникла заборгованість за аліментами.

За період з 05 травня 2010 року по 01 березня 2012 року у суду відсутні об`єктивні дані щодо розміру нарахованих аліментів за цей період та їх несплати відповідачем.

Позивачкою всупереч вимог ч.1 ст.81 ЦПК України не надано відповідного розрахунку державного виконавця про наявність заборгованості за цей період, відсутній такий і в матеріалах виконавчого провадження №31713926.

Зазначена обставина позбавляє можливості суд перевірити наявність заборгованості по аліментах за період з 05 травня 2010 року по 01 березня 2012 року та провести нарахування неустойки за цей період.

Отже, нарахування пені проводиться судом у межах заявлених позовних вимог лише за період з 01 березня 2012 року по 01 листопада 2014 року.

У ці місяці вказаного періоду відповідач допустив прострочення сплати аліментів, яке обчислюється з 1 числа місяця, що слідує за місяцем, у якому утворилась заборгованість, і до дня ухвалення судом рішення у справі (20 травня 2019 року).

Заборгованість за аліментами допущена ОСОБА_2 за такі місяці:

березень 2012 року 572,25 грн. (не сплачено /прострочено на 2606 днів/);

квітень 2012 року 598,25 грн. (не сплачено /прострочено на 2576 днів/);

травень 2012 року 598,25 грн. (не сплачено /прострочено на 2545 днів/);

червень 2012 року 598,25 грн. (не сплачено /прострочено на 2515 днів/);

липень 2012 року 616,50 грн (не сплачено /прострочено на 2484 днів/);

серпень 2012 року 616,50 грн. (не сплачено /прострочено на 2453 днів/);

вересень 2012 року 616,50 грн. (не сплачено /прострочено на 2423 днів/);

жовтень 2012 року 626,50 грн. (не сплачено /прострочено на 2392 днів/;

листопад 2012 року 626,50 грн. (не сплачено /прострочено на 2362 днів/);

грудень 2012 року 626,50 грн. (не сплачено /прострочено на 2331 днів/);

січень 2013 року 616 грн. (не сплачено /прострочено на 2300 днів/);

лютий 2013 року 616 грн. (не сплачено /прострочено на 2272 днів/);

березень 2013 року 616 грн. (не сплачено /прострочено на 2241 днів/);

квітень 2013 року 647,75 грн. (не сплачено /прострочено на 2211 днів/);

травень 2013 року 647,75 грн. (не сплачено /прострочено на 2180 днів/);

червень 2013 року 647,75 грн. (не сплачено /прострочено на 2150 днів/);

липень 2013 року 664,25 грн. (не сплачено /прострочено на 2119 днів/);

серпень 2013 року 664,25 грн. (не сплачено /прострочено на 2088 днів/);

вересень 2013 року 664,25 грн. (не сплачено /прострочено на 2058 днів/);

жовтень 2013 року 679,75 грн. (не сплачено /прострочено на 2027 днів/);

листопад 2013 року 679,75 грн. (не сплачено /прострочено на 1997 днів/);

грудень 2013 року 679,75 грн. (не сплачено /прострочено на 1966 днів/);

січень 2014 року 686,50 грн. (не сплачено /прострочено на 1935 днів/);

лютий 2014 року 686,50 грн (не сплачено /прострочено на 1907 днів/);

березень 2014 року 686,50 грн. (не сплачено /прострочено на 1876 днів/);

квітень 2014 року 712,75 грн. (не сплачено /прострочено на 1846 днів/);

травень 2014 року 712,75 грн. (не сплачено /прострочено на 1815 днів/);

червень 2014 року 712,75 грн. (не сплачено /прострочено на 1785 днів/);

липень 2014 року 732,25 грн. (не сплачено /прострочено на 1754 днів/);

серпень 2014 року 732,25 грн. (не сплачено /прострочено на 1723 днів/);

вересень 2014 року 732,25 грн. (не сплачено /прострочено на 1693 днів/);

жовтень 2014 року 749 грн. (не сплачено /прострочено на 1662 днів/).

Таким чином, розмір пені складає:

- за березень 2012 року 14912,84 грн. (572,25 х 1% х 2606);

- за квітень 2012 року 15410,92 грн. (598,25 х 1% х 2576);

- за травень 2012 року 15225,46 грн. (598,25 х 1% х 2545);

- за червень 2012 року 15045,99 грн. (598,25 х 1% х 2515);

- за липень 2012 року 15313,86 грн. (616,50 х 1% х 2484);

- за серпень 2012 року 15122,75 грн. (616,50 х 1% х 2453);

- за вересень 2012 року 14937,80 грн. (616,50 х 1% х 2423);

- за жовтень 2012 року 14985,88 грн. (626,50 х 1% х 2392);

- за листопад 2012 року 14797,93 (626,50 х 1% х 2362);

- за грудень 2012 року 14603,72 грн. (626,50 х 1% х 2331);

- за січень 2013 року 14168 грн. (616 х 1% х 2300);

- за лютий 2013 року 13995,52 грн. (616 х 1% х 2272 );

- за березень 2013 року 13804,56 грн. (616 х 1% х 2241);

- за квітень 2013 року 14321,75 грн. (647,75 х 1% х 2211);

- за травень 2013 року 14120,95 грн. (647,75 х 1% х 2180);

- за червень 2013 року 13926,63 грн. (647,75 х 1% х 2150);

- за липень 2013 року 14075,46 грн. (664,25 х 1% х 2119);

- за серпень 2013 року 13869,54 грн. (664,25 х 1% х 2088 );

- за вересень 2013 року 13670,27 грн. (664,25 х 1% х 2058);

- за жовтень 2013 року 13778,53 грн. (679,75 х 1% х 2027);

- за листопад 2013 року 13574,61 грн. (679,75 х 1% х 1997);

- за грудень 2013 року 13363,89 грн. (679,75 х 1% х 1966);

- за січень 2014 року 13283,78 грн. (686,50 х 1% х 1935);

- за лютий 2014 року 13091,56 грн. (686,50 х 1% х 1907);

- за березень 2014 року 12878,74 грн. (686,50 х 1% х 1876);

- за квітень 2014 року 13157,37 грн. (712,75 х 1% х 1846);

- за травень 2014 року 12936,41 грн. (712,75 х 1% х 1815);

- за червень 2014 року 12722,59 грн. (712,75 х 1% х 1785);

- за липень 2014 року 12843,67 грн. (732,25 х 1% х 1754);

- за серпень 2014 року 12616,67 грн. (732,25 х 1% х 1723 днів/);

- за вересень 2014 року 12396,99 грн. (732,25 х 1% х 1693);

- за жовтень 2014 року 12448,38 грн. (749 х 1% х 1662).

Всього за період з 01 березня 2012 року по 01 листопада 2014 року розмір пені становить 445403 грн.02 коп.

Враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України), з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню пеня у межах заявлених позовних вимог, а саме в розмірі 8293 грн. 53 коп.

За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон №1404-VІІІ) порядок стягнення аліментів визначається законом. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Відповідно до ч.14 ст.71 Закону №1404-VІІІ за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

У подальшому постанова про накладення штрафу у розмірі, визначеному абзацом першим цієї частини, виноситься виконавцем у разі збільшення розміру заборгованості боржника на суму, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік.

Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу.

З матеріалів виконавчого провадження №31713926 вбачається, що 05 вересня 2018 року державним виконавцем Першого відділу ДВС м. Хмельницький Новіцькою Л.С. винесено постанову про накладення на ОСОБА_2 штрафу в розмірі 2960 грн. за несплату аліментів в розмірі 20% від суми заборгованості понад 1 рік.

При цьому постанови про накладення на ОСОБА_2 штрафу за несплату аліментів в розмірі 50% від суми заборгованості понад 3 роки матеріали виконавчого провадження не містять. Не надано суду такої постанови і позивачкою.

Зазначення державним виконавцем у розрахунку заборгованості ОСОБА_2 по аліментах від 04 жовтня 2018 року суми штрафу за 3 роки в розмірі 36580 грн. 03 коп. не свідчить про накладення такого штрафу на боржника, оскільки питання про накладення штрафу в силу ч.14 ст.71 Закону №1404-VІІІ повинно вирішуватись постановою державного виконавця.

При цьому, постанова державного виконавця про накладення штрафу за несплату аліментів є виконавчим документом і зазначені у ній суми штрафів стягуються з боржника у порядку, передбаченому Законом №1404-VІІІ, та перераховуються стягувачу.

З огляду на викладене, вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 36580 грн. 03 коп. штрафу задоволенню не підлягають, оскільки у разі винесення державним виконавцем постанови про накладення на ОСОБА_2 такого штрафу, ця постанова буде являтись самостійним виконавчим документом, який повинен виконуватись відповідно до положень Закону №1404-VІІІ.

При вирішенні вимог ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів, суд виходить з наступного.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 16 вересня 2010 року, на підставі якого з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на дочку ОСОБА_3 , визначено їх розмір як 1/4 частину з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 травня 2010 року і до повноліття дитини.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року до ч.2 ст.182 СК України було внесено зміни та визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Підстави зміни розміру аліментів визначено ст.192 СК України, згідно якої розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до роз`ясень, даних у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду

постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

З огляду на викладене, зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину з 30% на 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не є підставою для зміни розміру аліментів в розумінні ст.192 СК України.

Крім того, згідно ч.1 ст.71 Закону №1404-VІІІ виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Отже, у разі зміни законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину, це повинно враховуватись самим виконавцем при нарахуванні аліментів згідно виконавчого листа.

З огляду на викладене, вимоги ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів задоволенню не підлягають.

Оскільки при подачі позову ОСОБА_1 звільнялась від сплати судового збору, а позов задоволено частково, тому на підставі ст.141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь держави слід стягнути 768 грн. 40 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст.13, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 8293 грн. 53 коп. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 01 березня 2012 року по 01 листопада 2014 року.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та стягнення штрафу відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 768 грн. 40 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повне рішення складено 30 травня 2019 року.

Суддя: