Справа № 314/5660/18
Провадження № 2/314/337/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2019 року м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кіяшко В.О.,

секретар судового засідання Павлівська І.В.,

справа № 314/5560/18;

провадження № 2/314/337/2019;

учасники справи:

-позивач ОСОБА_1 ;

-відповідач Вільнянська міська рада;

-третя особа ОСОБА_2 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вільнянської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 про встановлення факту проживання зі спадкодавцем та визнання права власності в порядку спадкування,

за участю: представника позивача ОСОБА_3 ,

стислий виклад позицій сторін.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду 05.12.2018 року з позовом до Вільнянської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 про встановлення факту проживання зі спадкодавцем та визнання права власності в порядку спадкування. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач ОСОБА_1 згідно паспорту зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Батько позивачки, ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований та фактично мешкав на день смерті за адресою: АДРЕСА_2 , разом з позивачкою ОСОБА_1 та своєю дружиною, матір`ю позивачки, ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно, а саме Ѕ частина житлового будинку АДРЕСА_3 , згідно договору дарування, посвідченого Вільнянською державною нотаріальною конторою 14 листопада 1990 року за реєстром № 1977, та 1/3 частина квартири АДРЕСА_4 , згідно договору обміну, посвідченого Вільнянською державною нотаріальною конторою від 26.03.2002 року, реєстровий № 516. 29.03.2018 року батьком позивачки, ОСОБА_4 , був складений заповіт на все його мано, де б воно не було, із чого б воно не складалось і, взагалі все те, що йому належало на момент смерті, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який посвідчено приватним нотаріусом Вільнянського нотаріального округу Запорізької області Тиханською С.Я. зареєстрований в реєстрі за № 378. В жовтні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Вільнянського нотаріального округу Запорізької області Тиханської С.Я., з заявою про отримання свідоцтва про право власності на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_3 , та 1/3 частину квартири АДРЕСА_4 , а листом отримала роз`яснення щодо оформлення спадщини, в якій пояснювалось, що на час відкриття спадщини ОСОБА_1 була зареєстрована окремо від спадкодавця ОСОБА_4 , та у встановлений законом строк не подала заяву про прийняття спадщини, таким чином вважається такою, що не прийняла, спадщину. Проте, згідно акту обстеження № 679 від 12 жовтня 2018 року виданим депутатом Вільнянської міської ради Дудченко Г.П., засвідченим секретарем Вільнянської міської ради Шраменко С.І., позивач ОСОБА_1 з 10 березня 2018 року по 16 ІНФОРМАЦІЯ_4 2018 року (тобто, на час відкриття спадщини) проживала без реєстрації з батьком ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 . У зв`язку з чим, позивач звернулася до суду з вказаним позовом.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала, просила суд його задовольнити в повному обсязі на тих підставах, що в ньому зазначені.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, своїх заперечень не надав.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує (а.с. 62, 64).

Заяви, клопотання інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 09.01.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання в приміщенні Вільнянського районного суду Запорізької області (а.с. 35-37).

Ухвалою суду від 08.02.2019 року закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду (а.с. 53).

14.02.2019 року на адресу суду з Вільнянської державної нотаріальної контори Запорізької області на запит суду від 08.02.2019 року надійшла інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (а.с. 59-60).

Ухвалою суду від 14.05.2019 року за клопотанням представника позивача витребувано докази у приватного нотаріуса Вільнянського нотаріального округу Запорізької області Тиханської С.Я. (а.с. 71-72).

22.05.2019 року на адресу суду на виконання ухвали суду від 14.05.2019 року від приватного нотаріуса Вільнянського нотаріального округу Запорізької області Тиханської С.Я. надійшла інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (а.с. 78-80).

Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову) не вчинялось, провадження не зупинялось.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та з`ясувавши обставини, дослідивши наявні в справі докази в їх сукупності,

встановив:

встановив:

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилась спадщина в тому числі Ѕ частина житлового будинку АДРЕСА_3 та 1/3 частина квартири АДРЕСА_4 . За життя ОСОБА_4 розпорядився своїм майном, заповідав його своїй доньці ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 у встановлений законом строк не звернулась до нотаріальної контори для прийняття спадщини, що підтверджується листом приватного нотаріуса Тиханської С.Я. (а.с. 78), але позивач вважає, що вона фактично прийняла спадщину так як проживала разом зі спадкодавцем без реєстрації, у зв`язку з чим звернулась до суду з вказаним позовом.

Оцінка аргументів учасників справи та доводів щодо порушення прав, застосовані норми права.

Вивчивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За умовами ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі.

Відповідно до ч. ч. 2, 3, 4 ст. 74 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

В статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік; реєстрація - внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації; довідка про реєстрацію місця проживання або місця перебування - документ, який видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання або місця перебування особи.

Таким чином підставою вважати спадкоємця таким, що прийняв спадщину відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України є факт саме постійного його проживання із спадкодавцем на момент смерті останнього, а не факт тимчасового перебування.

Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року №7 якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до січня 2004 року.

Отже, на підтвердження позовних вимог, а саме про встановлення юридичного факту про постійне проживання разом з батьком позивач надала акт обстеження житлово-побутових умов від 12 жовтня 2018 року, в якому зазначено, що вона проживала разом з батьком без реєстрації за адресою: АДРЕСА_5 , з 10 березня по 16 ІНФОРМАЦІЯ_4 2018 року, тобто 21 день до смерті спадкодавця і 17 ІНФОРМАЦІЯ_6 після смерті.

Суд не приймає вказаний акт як належний доказ, оскільки сам факт догляду за спадкодавцем з боку позивачки не є підтвердженням постійного проживання.

З ксерокопії паспорту, вбачається, що ОСОБА_1 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , даних про те, що остання знялася з реєстрації і взята на облік за адресою де проживав померлий відсутні (а.с.4) .

Будь-яких інших доказів, які б підтверджували факт того, що ОСОБА_1 , на час відкриття спадщини проживала із ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 за адресою АДРЕСА_5 а, - надано не було.

Доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.2. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77, 78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що позивач не довела суду та не підтвердила достовірними доказами факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Виходячи з наведених обставин та у відповідності до вище наведених норм права, суд приходить до висновку, що позов про встановлення факту проживання разом зі спадкодавцем не підтверджено належними доказами, а тому не підлягає задоволенню.

Що стосується позовних вимог про визнання права власності в порядку спадкування, відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. за № 7 роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Відповідно до п.3 Глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затверджених наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 за № 296/5 нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Наданий в матеріалах справи лист Приватного нотаріусу Тиханської Світлани Ярославівни (а.с. 8) про роз`яснення щодо оформлення спадщини як за формою так і за змістом не є відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про передчасність звернення позивача до суду, оскільки позивачем не вичерпано умов оформлення спадщини в нотаріальному порядку, виходячи з наведених обставин суд відмовляє позивачу у визнання права власності в порядку спадкування.

Судові витрати.

Вирішуючи питання судових витрат, суд керується Главою 8 ЦПК України, а тому, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд відмовляє також і у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору, сплаченого при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

вирішив:

1.В задоволенні цивільного позову ОСОБА_1 до Вільнянської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 про встановлення факту проживання зі спадкодавцем та визнання права власності в порядку спадкування - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 28.08.2019 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Вільнянська міська рада, адреса: Запорізька область, місто Вільнянськ, вулиця Бочарова, 4, .

Третя особа: ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Вікторія Олександрівна Кіяшко

28.08.2019