Справа № 758/3170/19
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

02 травня 2019 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва в складі судді Гребенюка В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення боргу за розпискою, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2019 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Позов за змістом і формою повинен відповідати вимогам ст. ст. 175-177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них (п.4); виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (п.5).

Так, в ході здійснення досудової підготовки розгляду даної заяви було встановлено, що заяву подано з порушенням вимог ст. ст.175, 177 ЦПК України, а саме, в позовній заяві представником позивача ставиться вимога про стягнення з ОСОБА_2 , суми основного боргу за договором позики від 11.12.2006 р., у розмірі 100 000 доларів США, та відповідних відсотків, починаючи з дати неповернення таких коштів, в той час, як Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 12.07.2013 р. позов ОСОБА_3 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) 1 598 600,00 грн. основного боргу та 251 779,50 грн. як 3% річних, що разом становить 1850 379,50 грн. При цьому, за наведеними в позовній заяві доводів позивача, 24.10.2012 року між ОСОБА_3 та позивачем укладено договір № 1 уступки прав (цесії) за вказаним договором позики.

Таким чином, питання стягнення з відповідача за договором позики від 11.12.2006 р. заборгованості з нарахуванням відповідних відсотків, вирішено 12.07.2013 р., а зазначена представником позивача обставина повторного аналогічного звернення - не стягнення такої заборгованості, не є причиною повторного звернення з аналогічними вимогами до суду.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо, є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

До того ж, представником позивача підтверджено про те, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, тоді як відповідне Рішення висвітлює в позовній заяві.

Враховуючи наведене, позовна заява потребує уточнень в цій частині.

Частиною 1 статті 185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 175, 185, 260 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення боргу за розпискою - залишити без руху;

Надати строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання ухвали;

Роз`яснити, що у разі не усунення недоліків у встановлений в ухвалі строк, позовна заява залишається без розгляду;

Копію цієї ухвали направити позивачу;

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Гребенюк