Справа № 301/1110/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 квітня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючої - судді Кожух О.А.,

суддів - Джуги С.Д., Куштана Б.П.,

за участі секретаря - Балаж Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Іршавського районного суду від 15 серпня 2018 року (головуючий суддя Даруда І.А.) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -

в с т а н о в и в :

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_3.

Позов мотивовано тим, що рішенням Іршавського районного суду від 29.10.2013 з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 500, 00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Вказувала, що даних грошей не вистачає для мінімального необхідного забезпечення сина, розмір аліментів не достатній для забезпечення гармонійного розвитку дитини, що росте та потребує значно більшого забезпечення, у зв'язку з чим матеріальний стан погіршився.

З моменту ухвалення рішення, пройшов тривалий час, істотно змінилися обставини та умови, які слід враховувати при визначенні розміру аліментів, а призначений розмір аліментів є меншим, ніж встановлений законом. Відповідач працює в Російській Федерації, де отримує дохід.

Просила збільшити розмір стягуваних із ОСОБА_2 аліментів за рішенням суду на утримання сина ОСОБА_3 до розміру 3000,00 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Іршавського районного суду від 15.08.2018 позов задоволено частково. Змінено розмір стягуваних аліментів із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів по рішенню Іршавського районного суду Закарпатської області від 29.10.2013 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, із 500, 00 гривень на 1200,00 гривень, щомісячно до досягнення повноліття дитини. Вирішено питання про судові витрати.

На це рішення подала апеляційну скаргу ОСОБА_1 Посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення в частині визначеного розміру аліментів та ухвалити нове, яким її позов задовольнити, визначивши збільшений розмір стягуваних аліментів у сумі 3000 грн. щомісячно.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевим судом не враховано, що відповідач має постійне місце роботи у Російській Федерації; відповідач придбав автомобіль Volkswagen Transporter НОМЕР_1 2007 року випуску згідно свідоцтва виданого 01.04.2017; вказує, що суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив рішення суду залишити без змін. Зазначав, що перебуває у шлюбі та має на утриманні дитину від цього шлюбу - До відзиву додав копію свідоцтва про реєстрацію шлюбу від 26.01.2016 із ОСОБА_5 та копію свідоцтва про народження ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2

У відповіді на відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги пояснення та докази позивача щодо придбання відповідачем у 2017 році автомобіля, та просить задовольнити її апеляційну скаргу.

Зважаючи на те, що відповідачем надіслано відзив на апеляційну скаргу, а отже його позиція апеляційному суду відома, колегія відхилила клопотання ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи як необґрунтоване, та розглянула справу у його відсутності.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Встановлено та з матеріалів справи вбачається, що рішенням Іршавського районного суду від 29.10.2013 із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 500,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9).

Згідно відповіді Територіального сервісного центру 2146 від 22.06.2018 № 31/7/6-8А3 за ОСОБА_2 зареєстровано автомобіль Volkswagen Transporter НОМЕР_1 2007 року випуску, згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 виданого 01.04.2017 у ТСЦ 2142 (а.с. 29).

Згідно довідки Головного управління ДФС У Закарпатській області від 19.06.2018 № 38048 за відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 19.06.2018 за період з 1 кварталу 2017 року по 1 квартал 2018 року інформації про доходи фізичної особи позивача ОСОБА_1 в ЦБД ДРФО немає (а.с. 30).

Також встановлено, що відповідач 26.01.2016 зареєстрував шлюб із ОСОБА_5 (а.с.57). У подружжя ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась донька ОСОБА_6 (а.с.58).

Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України).

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що з дня постановлення рішення пройшов тривалий час, дитина підросла і потребує більших матеріальних коштів, збільшилися витрати для розвитку дитини, оздоровлення, забезпечення одягом, продуктами харчування, в умовах значного росту споживчих цін.

Такі обставин свідчать про те, що витрати позивача збільшуються, а матеріальне становище погіршується, визначена судом сума є недостатньою для матеріального забезпечення дітей.

Погіршення матеріального стану є підставою, передбаченою ч. 1 ст. 191 СК України, для збільшення розміру аліментів, визначених за рішенням суду.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно із змінами і доповненнями, внесеними до ст. 182 СК України згідно із Законом України від 03.07.2018 № 2475-VIII мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежений розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід) і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для цих витрат.

У 2017 році за ОСОБА_2 зареєстровано автомобіль Volkswagen Transporter НОМЕР_1 2007 року випуску. Джерело походження коштів для цих витрат відповідачем не зазначено.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум: для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень

У серпні 2019 році ОСОБА_3 виповниться 6 років. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, оцінивши докази в їх сукупності, колегія враховує, що відповідач є молодою працездатною особою, проте постійного місця роботи не має; зазначає, що має нерегулярні заробітки, проте у 2017 році придбав автомобіль Volkswagen Transporter НОМЕР_1 2007 року випуску, не довівши джерело походження коштів. В той же час, колегія враховує, що на утриманні у відповідача є дитина від іншого шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_3

Доказів того, що відповідач виїжджає на заробітки за кордон, зокрема, в Російську Федерацію, позивачем не надано, як і взагалі не встановлено розмір його заробітку (доходу).

Враховуючи вимоги ст. 182 СК України, встановлені обставини, а також динаміку росту прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, колегія суддів вважає, що розмір аліментів на утримання дитини, які підлягають стягненню з відповідача, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, слід визначити в сумі 2000 грн. на місяць

За таких обставин, рішення суду першої інстанції, відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає зміні із викладом другого абзацу резолютивної частини рішення у новій редакції.

Керуючись ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Іршавського районного суду від 15 серпня 2018 року - змінити, виклавши другий абзац резолютивної частини в такій редакції:

Змінити розмір аліментів, стягуваних із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 по рішенню Іршавського районного суду Закарпатської області від 29 жовтня 2013 року на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, із 500,00 гривень на 2000,00 (дві тисячі) гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05 квітня 2019 року.

Головуюча:

Судді: