Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Мохова Є.І.

за участю секретаря судового засідання Бридня О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха, у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом,

встановив :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Вимоги мотивував тим, що йому на праві власності на підставі договіру купівлі-продажу квартири від 22.12.2018 року належить квартира АДРЕСА_1. Під час укладання договору у п.5 було зазначено, що продавець ОСОБА_2, зобовязується у 30-ти денний термін знятися з реєстраційного обліку. До теперішнього часу відповідач з реєстрації не знявся. Через реєстрацію відповідача він не має можливості оформити субсидію, у звязку з чим просив визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

У судове засідання позивач не зявився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутність, на позові наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання не зявилася, про дату слухання справи повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила, не використала наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, приходить до висновку про необхідність задоволення позову виходячи х наступного.

Згідно договіру купівлі-продажу квартири від 22.12.2018 р. позивач є власником квартири АДРЕСА_1.(а.с.6).

Відповідачка ОСОБА_2 з 2015 року проживає на території Російської Федерації, що підтверджено актом обстеження факту проживання від 16.01.2019 року.(а.с.14).

Згідно ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Пунктами 33, 34 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07.02.2014 року передбачено, що відповідно до положень ст..391,396 ЦК України позов про усунення порушень прав, не повязаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не повязаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

При цьому усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення, про позбавлення права користування жилим приміщенням, про визнання особи безвісно відсутньою, про оголошення фізичної особи померлою.

Аналіз наведених доказів дає суду підстави визнати, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1, який належить йому на підставі договору купівлі-продажу від 22.12.2018 року.

Враховуючи, що відповідач добровільно залишила квартиру і не мешкає в ній тривалий час а також те, що вказана квартира на підставі договору купівлі-продажу вона передала у власність позивача.

Особистих речей в квартирі не має , не знялася з реєстрації, до суду за викликом не зявилася , заперечень не надала, що дає право суду визнати, що вона перешкоджає позивачу як власнику квартри користуватися і розпоряджатися своїм майном, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Питання стягнення судових витрат позивач не ставить.

На підставі ст.ст. 316, 391 ЦК України, керуючись ст.ст.19, 81, 89, 263-265, 280-284, 353, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування квартирою № 5, у будинку № 29 по вул. Обручева в м. Волноваха Донецької області.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду, шляхом подачі апеляції протягом 30-ти днів після проголошення рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Заяву проперегляд заочногорішення можебути поданопротягом тридцятиднів здня йогопроголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Є.І.Мохов