Справа № 453/1526/18
№ провадження 2/453/131/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03 квітня 2019 року Сколівський районний суд Львівської області у складі: головуючого судді Микитина В.Я.,

секретаря судового засідання Корнута Т.Б.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Сколе Львівської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Орявської сільської ради Сколівського району Львівської області про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 27.12.2018 року звернулася у суд з позовною заявою до відповідача Орявської сільської ради Сколівського району Львівської області, в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок (позначений у технічному паспорті літерою А-1), з верандою (позначена у технічному паспорті літерою «а»), загальною площею 105,4 кв. м., житловою площею 38,7 кв. м. з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, що розташований у с. Орява Сколівського району Львівської області по вул. Довженка, буд. 102, у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 12.11.2018 року.

Ухвалою судді від 28.12.2018 року вказаний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження із визначенням дати підготовчого засідання.

Ухвалою підготовчого судового засідання у справі від 18.02.2019 року підготовче провадження закрито, а справу призначено до розгляду по суті.

Розгляд справи по суті відбувся 03.04.2019 року.

Позов обґрунтовано тим, що 12.11.2018 року померла мати позивача ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-СГ № 526649, видане Сколівським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 13.11.2018 року у відповідності до актового запису № 53. Про родинні відносини позивача з ОСОБА_3 свідчить повторне Свідоцтво про народження серія І-СГ № 141436, видане відділом РАЦС Сколівського РУЮ Львівської області від 23.02.2008 року, та повторне свідоцтво про одруження серія ІІ-АБ № 718250, видане Орявською сільською радою Сколівського району Львівської області від 21.07.1993 року. 17.03.2003 року ОСОБА_3 склала на її користь та на користь своїх синів, а її братів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, заповіт, який посвідчений секретарем Орявської сільської ради Сколівського району Львівської області ОСОБА_8 17.03.2003 року за реєстровим № 5. Даний заповіт не змінений і не скасований, що підтверджується відповідною відміткою на ньому, Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 22972108 від 25.02.2010 року, Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 54240609 від 27.11.2018 року, оригінали яких містяться в Сколівській державній нотаріальній конторі. Внаслідок смерті матері відкрилася спадщина за заповітом, до складу якої увійшло право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Довженка, 102, у с. Орява Сколівського району Львівської області. Згідно Виписки з погосподарської книги с. Орява, виданої Орявської сільською радою від 26.12.2018 року № 814, житловий будинок по вул. Довженка, 102, в с. Орява Сколівського району Львівської області належав ОСОБА_3 З довідки Орявської сільської ради від 26.12.2018 року № 815 даний житловий будинок є придатним для проживання, не є обєктом самочинного будівництва та розташований на земельній ділянці площею 0,1158 га, яка перебувала у користуванні померлої ОСОБА_3 згідно записів у погосподарській книзі с. Орява. Зазначає, що прийняла спадщину за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_3, що підтверджується заявою про прийняття спадщини, поданою 27.11.2018 року до Сколівської державної нотаріальної контори. Її брати відмовились від спадкових прав на користь позивача, подавши 27.11.2018 року відповідні заяви до Сколівської державної нотаріальної контори. Проте, Сколівська державна нотаріальна контора відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, мотивуючи відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на житловий будинок, про що свідчить її лист від 27.11.2018 року № 1096/01-16. З огляду на вказане, отримавши відмову державного нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, повязаної із видачею свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивач змушена звертатися за захистом своїх спадкових прав до суду із даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала, просила такий задовольнити з наведених у ньому підстав.

Представник відповідача сільський голова с. Орява ОСОБА_2 не заперечив щодо задоволення позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши сторін, давши належу оцінку доказам у справі, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невідємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обовязків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12 березня 2009 року у справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обовязків цивільного характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 розяснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів.

Виходячи із наведених вище процесуальних норм, практики та розяснень, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_3, після смерті якої позивач має намір оформити спадщину за заповітом, померла 12.11.2018 року, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-СГ № 526649, виданого 13.11.2018 року Сколівським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області (а. с. 41).

Вказаний день смерті ОСОБА_3 у відповідності із ч. 2 ст. 1220 ЦК України, є часом відкриття спадщини після неї.

Як вбачається з довідки Орявської сільської ради Сколівського району Львівської області № 816 від 26.12.2018 року, за заповітом після смерті ОСОБА_3 (померла 12.11.2018 року) коло спадкоємців слідуюче: ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 ( а. с. 23).

Факт родинних відносин між спадкодавцем ОСОБА_3 та позивачем ОСОБА_1 підтверджується наступними доказами. Згідно з свідоцтвом про народження серії І-УР № 803784, виданого Орявською сільською радою Сколівського району Львівської області 13.05.1960 року, батьками позивача ОСОБА_1 записані ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ( а. с. 48). Відповідно до свідоцтва про одруження серії ІІ-АБ № 718250, виданого повторно Орявською сільською радою Сколівського району Львівської області 21.07.1993 року, 03.06.1979 року ОСОБА_12 та ОСОБА_9 одружились. Після реєстрації одруження присвоєно прізвища: чоловікові ОСОБА_5, дружині ОСОБА_5 (а. с. 49). Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За життя, а саме 17.03.2003 року, спадкодавець ОСОБА_3 в Орявській сільській раді Сколівського району Львівської області склала заповіт, котрим належні їй права та обовязки, у тому числі і з приводу нерухомого майна, в рівних частках заповіла своїм дітям: ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 ( а. с. 15).

В силу ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Враховуючи наявність складеного спадкодавцем ОСОБА_3 заповіту, який до дня її смерті нею не змінювався та не скасовувався, спадкування у даному випадку здійснюється за заповітом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Позивач, як спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, подала 27.11.2018 року до Сколівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Позивач також у встановлені законом порядку та строки не відмовився від спадщини.

Відтак, позивач вправі успадкувати усі права та обовязки, які належали спадкодавцеві ОСОБА_3 на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, а також входили до складу спадщини.

Так, детально перевіряючи права та обовязки, які належали зазначеному спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, а також входили до складу спадщини, зокрема прав на домоволодіння, розташоване у с. Орява Сколівського району Львівської області по вул. Довженка, 102, котре є предметом спору у межах заявлених позовних вимог, судом встановлено наступне.

Зокрема, розмежовуючи під час вирішення спору час і підстави виникнення права власності у спадкодавців, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень чинного ЦК України, судом зясовано, що відповідне свідоцтво про право власності на спірне домоволодіння відсутнє, реєстрація такого домоволодіння не здійснювалась в силу незнання спадкодавцями відповідних прав та обовязків з вказаного приводу.

Так судом встановлено, що вказаний будинок збудований у 1971 році. Загальна площа такого будинку становить 105,4 кв. м., з яких житлова площа 38,7 кв. м., а решту допоміжна. Житловий будинок позначений у технічному паспорті літерою А-1, з огорожею № 1, огорожею № 2, а також господарськими будівлями двома сараями (позначені у технічному паспорті літерами В, Д), убиральнею (позначена у технічному паспорті літерою Г), гаражем (позначений у технічному паспорті літерами Ж), з погребом (позначений у технічному паспорті літерами П), верандою (літера «а»). Відмітка про самочинну побудову відсутня.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, у даному випадку, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15.01.1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995 року, та інших нормативно-правових актів.Якщо право власності на спірне домоволодіння, незважаючи на відсутність свідоцтва про право власності, підтверджувалося належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, як про це стверджує позивач, то орган місцевого самоврядування в особі Орявської сільської ради Сколівського району Львівської області зобов'язаний був видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві ОСОБА_3, а нотаріус зобов'язаний прийняти таку довідку разом із іншими правовстановлюючими документами для видачі свідоцтва про право на спадщину (п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).

Судом також встановлено, що, незважаючи на викладене вище, спадкодавець ОСОБА_3 своє право власності в органах БТІ не зареєструвала (не оформила). Разом з тим, вже згадана вище Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), у тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

У матеріалах справи наявний належно засвідчена Виписка з погосподарської книги с. Орява, з котрої вбачається, що згідно запису № 3 на 2016-2020 роки с. Орява Сколівського району Львівської області, що зберігається в Орявській сільській раді Сколівського району Львівської області, будинок № 102 по вул. Довженка, що побудований в 1971 році, загальною площею 105.4 кв.м., житловою площею 38.7 кв. м. у с. Орява Сколівського району Львівської області рахується за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 21).

Відтак, при вирішенні питання щодо визнання права власності на спірне домоволодіння у порядку спадкування, суд оцінює наявність належних доказів на підтвердження правомірності забудови земельної ділянки у сукупності з іншими доказами, зібраними у матеріалах справи, у тому числі матеріалами технічної інвентаризації, де відсутня відмітка про самочинне будівництво, а також випискою з погосподарської книги. Зазначені обставини повністю підтверджують право спадкодавця на спірне домоволодіння, яке не залежало від його реєстрації на момент здійснення.

Судом також встановлено, що позивач, який прийняв спадщину у встановленому порядку, звертався до державного нотаріуса Сколівського районного нотаріального округу Львівської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак одержав відмову у вчиненні зазначеної нотаріальної дії через відсутність усіх необхідних правовстановлюючих документів, а також довідки Орявської сільської ради Сколівського району Львівської областіпро належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві ОСОБА_3. Після вчинення вказаних дій позивач звернувся до суду.

Як уже йшлося вище, позивач вправі успадкувати усі права спадкодавця ОСОБА_3, оскільки інші спадкоємці, відмовились від спадкового майна на користь позивача (а. с. 44 -47).

На підставі вказаного вище, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на житловий будинок загальною площею 105,4 кв. м., житловою площею 38,7 кв. м. (позначений у технічному паспорті літерою А-1) з верандою (позначена у технічному паспорті літерою «а»), господарськими будівлями погребом (позначений у технічному паспорті літерою П), двома сараями (позначені у технічному паспорті літерами В, Д), убиральнею (позначена у технічному паспорті літерою Г), гаражем (позначений у технічному паспорті літерою Ж) та спорудами огорожею № 1, огорожею № 2, розташований у с. Орява Сколівського району Львівської області по вул. Довженка, буд. 102, у порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 12.11.2018 року.

Судові витрати у справі слід залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст. 4-5, 12-13, 81, 89-90, 95, 141, 258-259, 264-265, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок загальною площею 105,4 кв. м., житловою площею 38,7 кв. м. (позначений у технічному паспорті літерою А-1) з верандою (позначена у технічному паспорті літерою «а»), господарськими будівлями погребом (позначений у технічному паспорті літерою П), двома сараями (позначені у технічному паспорті літерами В, Д), убиральнею (позначена у технічному паспорті літерою Г), гаражем (позначений у технічному паспорті літерою Ж) та спорудами огорожею № 1, огорожею № 2, розташований у с. Орява Сколівського району Львівської області по вул. Довженка, буд. 102, у порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 12.11.2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Сколівський районний суд Львівської області.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2; зареєстроване місце проживання: 82600, АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1.

Відповідач: Орявська сільська рада Сколівського району Львівської області; місцезнаходження: 82640, Львівська область, Сколівський район, с. Орява; ідентифікаційний код у Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 04370573.

Суддя В.Я. Микитин

Повне рішення складене 05 квітня 2019 року.