Справа № 463/2503/18 Головуючий у 1 інстанції: Нор Н.В.
Провадження № 22-ц/811/3117/18 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року м.Львів

Справа № 463/2503/18

Провадження № 22-ц/811/3117/18 , № 22-ц/811/61/19

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.,

секретар Фейір К.О.

з участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянув апеляційну скаргу представника ОСОБА_3-ОСОБА_2

на рішення Личаківського районного суду м. Львова, ухвалене у м. Львові 16 листопада 2018 року (суддя Нор Н.В.)

та ухвалу Личаківського районного суду м. Львова, постановлену у м. Львові 21 листопада 2018 року (суддя Нор Н.В.)

у справі

за заявою ОСОБА_4, з участю заінтересованої особи: Органу опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, про визнання особи недієздатною та призначення опікуна,-

встановив:

4 травня 2018 року ОСОБА_4 звернулася з заявою, у якій просить визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, недієздатним та призначити її опікуном. В обґрунтування заяви посилається на те, що ОСОБА_3 є її батьком та проживає разом із нею за адресою: АДРЕСА_2. Разом із нею у вказаній квартирі проживають її син ОСОБА_8 і чоловік ОСОБА_9 Внаслідок віковихзмін в організмі, зокрема у корі головного мозку, та атеросклерозом судин, яким хворіє батько тривалий час, він не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, самостійно реалізовувати свої немайновіправа та інтереси. Часто забуває події недавнього часу, пори року, деколи втрачає орієнтування в просторі, плутає родичів та знайомих, не впізнає їх, деколи проявляє невмотивовану агресію. Вважає, що таку особу слід визнати недієздатною. Просить встановити ОСОБА_3 опіку та призначити її опікуном.

Оскаржуваним рішенням заяву задоволено.

Визнано недієздатним ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, від дня набрання законної сили рішенням суду та встановлено над ним опіку.

Призначено опікуном над недієздатним ОСОБА_3 його дочку ОСОБА_4

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 21 листопада 2018 рокувиправлено описку в рішенні Личаківського районного суду м. Львова від 16 листопада 2018 року із зазначенням в резолютивній частині рішення наступного:«Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною - 2 роки».

Рішення та ухвалу суду оскаржила представник ОСОБА_3 - ОСОБА_2 Вважає рішення та ухвалу суду незаконними і необґрунтованими, такими, що винесені з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить рішення та ухвалу суду скасувати та призначити у справі повторну судово- психіатричну експертизу для визначення психічного стану ОСОБА_3 щодо можливості усвідомлення значення своїх дій та керувати ними. Зазначає, що заявником не надано доказів щодо періодичних проявів хвороби, даних стосовно психічних розладів ОСОБА_3 та наявності психічних розладів загалом.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення та ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з наступного.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Згідно ч. 3 ст. 296 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім'ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом.

Встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований та проживає на АДРЕСА_2 та є батьком ОСОБА_4

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 295 від 27 червня 2018 року ОСОБА_3 страждає стійким психічним розладом у формі хронічного маячного розладу та за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує опіки.

Висновок експертизи не спростований належними, достатніми та допустимими доказами.

Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

На підставі встановленого шляхом аналізу наявних у справі доказів у їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про визнання ОСОБА_3 недієздатним.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до ч. 4 ст. 63 ЦК України, опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника.

Опікунська рада Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради рекомендувала призначити опікуном ОСОБА_3 його дочку - ОСОБА_4, що стверджується протоколом № 10 засідання опікунської ради Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 8 листопада 2018 року.

Відповідно до медичних довідок, виданих КЗ ЛОР «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» від 17 жовтня 2018 року та КЗ ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень», ОСОБА_4 на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансері не перебуває.

З подання Органу опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про доцільність призначення опікуна особі, відносно якої розглядається справа про визнання її недієздатною, вбачається що Личаківська районна адміністрація просить суд призначити ОСОБА_4 опікуном ОСОБА_3, з чим обґрунтовано погодився суд першої інстанції.

Згідно із ч. 1 ст. 40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.

Відповідно до ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

З висновками суду першої інстанції належить погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Підстави для скасування рішення та ухвали суду відсутні.

Керуючись: ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 16 листопада 2018 року та ухвалу цього суду від 21 листопада 2018 року залишити без змін, апеляційну скаргу представника ОСОБА_3-ОСОБА_2залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 16 квітня 2019 року.

Головуючий

Судді