Справа № 161/6608/18 Головуючий у 1 інстанції: Ковтуненко В. В.
Провадження № 22-ц/802/909/19 Категорія: 26 Доповідач: Карпук А. К.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Карпук А.К.

суддів Бовчалюк З.А., Здрилюк О.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою позивача Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 липня 2019 року,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», наділі - АТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до кредитного договору № б/н від 11.02.2011, укладеного між ПАТ КБ ПриватБанк» та ОСОБА_1 , останній отримав кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну карту у розмірі 8700 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору.

ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, унаслідок чого станом на 31.03.2018 утворилася заборгованість у розмірі 15453,47 грн., що складається з заборгованості за кредитом 2613,05 грн., заборгованості по відсотках за користування кредитом 9828,35 грн., заборгованості за пенею та комісією 1800 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг - (фіксована частина) в сумі 500 грн., штрафу (процентна складова) в сумі 712,07 грн.

Посилаючись на викладене, банк просив суд стягнути з ОСОБА_1 вказану суму заборгованості за кредитним договором, а також судовий збір.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 липня 2019 року позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк» залишено без розгляду.

Не погоджуючись із ухвалою суду АТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права просить її скасувати та повернути цивільну справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача Носков О ОСОБА_2 вказав, що доводи наведені в апеляційній скарзі безпідставні, оскільки відсутні підстави для визнання даної справи, як малозначної , а тому представництво в даній цивільній справі може здійснюватись виключно адвокатом або через самопредставництво АТ КБ «Приватбанк». ОСОБА_3 , яка прибула в судові засідання, не є членом виконавчого органу АТ КБ «Приватбанк», тому суд підставно залишив позовну заяву без розгляду, оскільки позивач не забезпечив явку повноважного представника у судові засідання.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки ціна позову в даній справі (15453,47 грн.) менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, її апеляційний розгляд здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Датою прийняття постанови у даній справі є 19 вересня 2019 року, тобто дата складення повного судового рішення.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких мотивів.

Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви АТ КБ «Приватбанк» без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що відсутні підстави для визнання судом даної цивільної справи малозначною, як справи незначної складності, а тому представництво інтересів позивача може здійснюватись виключно адвокатом або через самопредставництво АТ КБ «Приватбанк». Представником позивача ОСОБА_3 , яка прибула в судові засідання 03.06.2019 та 29.07.2019, не подано до суду документи, які підтверджують її повноваження, як представника АТ КБ «Приватбанк». А тому суд дійшов висновку, що позивач, якому достовірно відомо про відкрите судове провадження, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин.

Проте такі висновки суду першої інстанції є помилковими.

Згідно з частиною 2 ст. 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

30 вересня 2016 р. набрав чинності Закон України від 2 червня 2016 р. № 1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)».

Частиною 4 ст. 131-2 Конституції України передбачено, що Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, за змістом правил п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України справи, зазначені в ньому, є малозначними в силу властивостей, притаманних такій справі, виходячи з ціни пред`явленого позову та його предмета, без необхідності ухвалення окремого судового рішення щодо віднесення зазначеної справи до відповідної категорії.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (ч. 9 ст. 19 ЦПК України).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується.

Ціна позову у цій справі становить 15453 грн. 47 коп., що станом на 01 січня 2018 р. не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1762 грн x 100 = 176200 грн).

Отже, зазначена справа є малозначною відповідно до закону.

Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника (ч. 3 ст. 57 ЦПК України).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

За таких обставин висновок суду про обов`язкову участь у справі адвоката або керівника юридичної особи, як представника АТ КБ «ПРИВАТБАНК» є помилковим. Справа є малозначною, а тому представником банку може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність і уповноважена на представництво юридичною особою.

В силу вимог п. 1 ч. 1 ст. 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи.

З матеріалів справи вбачається, що у відповідності до протоколу засідання № 1 Наглядової ради ПАТ КБ "ПриватБанк" від 10 січня 2018 року Головою Правління ПАТ КБ "ПриватБанк" призначено ОСОБА_4 Крумханзла (а.с. 145).

З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вбачається, що Крумханзл Петр, є керівником ПАТ КБ «ПриватБанк», який має право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи (а.с.38).

Зі Статуту AT КБ «ПриватБанк» (затверджено наказом Міністерства фінансів України (рішенням єдиного акціонера) від 21.05.2019 № 519, погоджено Національним банком України 11.06.2019) вбачається, що згідно з рішенням Єдиного акціонера Банку 21 травня 2018 року № 519 було змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», яке є правонаступником всіх прав та зобов`язань ПАТ КБ «ПриватБанк».

Положеннями п.п. 4 п. 10.9, п. 10.13 Статуту AT КБ «ПриватБанк» передбачено, що до компетенції Голови Правління Банку належить видавати від імені Банку довіреності. Голова Правління здійснює розподіл обов`язків та має право здійснювати передачу своїх прав, визначених п. 10.9 цього Статуту, іншим членам Правління та працівникам Банку. Такий розподіл обов`язків та передача прав здійснюються у відповідності до внутрішніх документів Банку, в тому числі шляхом видачі наказів про розподіл повноважень (а.с. 141-143).

Долучений до матеріалів справи витяг з наказу № СП-2018-6937670 від 04 липня 2018 року «Про делегування права видавати довіреності від імені банку» вказує на те, що головою правління АТ КБ «Приватбанк» надано право ОСОБА_5 , першому заступнику голови правління банку, видавати від імені банку довіреності в обсязі повноважень, що належать голові правління відповідно до статуту; затверджувати тексти повноважень стандартних довіреностей для представництва (а.с. 144).

Таким чином, Статут Банку, наказ № СП-2018-6937670 від 4 липня 2018 року, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підтверджують повноваження першого заступника голови правління банку ОСОБА_5 на видачу довіреності від імені Банку на представництво інтересів цієї юридичної особи в суді.

Зміст довіреності №3268-К-О, виданої 31.07.2018 AT КБ «ПриватБанк» в особі першого заступника голови правління банку ОСОБА_6 Г ОСОБА_7 , свідчить, що ОСОБА_3 уповноважується представляти інтереси банку в органах державної влади, судах загальної юрисдикції. Для виконання наданих повноважень представнику надається право від імені банку підписувати, подавати, пред`являти необхідні документи, посвідчувати копії документів та виконувати інші необхідні дії, пов`язані з цією довіреністю. Довіреність видана на представництво своїх інтересів в суді будь-якої інстанції з наданням представнику всіх прав, які визначено законом та позивачем, а також право подавати від імені АТ КБ «Приватбанк» позовні та інші заяви (а.с. 131, 140).

Даних про припинення дії довіреності ОСОБА_3 матеріали справи не містять, а тому у представника позивача були повноваження на представництво інтересів банку у суді.

Наведеним підтверджується, що AT КБ «ПриватБанк» забезпечив явку повноважного представника у судові засідання, які відбулися 03.06.2019 та 29.07.2019, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність у ОСОБА_3 повноважень на представництво інтересів АТ КБ «ПриватБанк» та про наявність правових підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (§ 59 рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16 грудня 1992 року, заява № 12964/87).

У § 36 рішення у справі «Bellet v. France» від 04 грудня 1955 року, заява № 23805/94, ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

У ст. 374 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, в тому числі, скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції в силу положень ст. 379 ЦПК України є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Оскільки, суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, яке призвело до обмеження права ПАТ КБ «ПриватБанк» на захист у суді своїх інтересів, оскаржувана ухвала в силу п. 4 ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню з пнапрвленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 липня 2019 року скасувати, справу направити до того ж суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: