СЕРЕДИНО-БУДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Справа № 586/642/16-ц
Номер провадження по справі 2/586/8/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
15 травня 2019 року м.Середина-Буда
Середино-Будський районний суд Сумської області у складі:
головуючого судді Темірова Ч.М.,
за участі секретаря судового засідання Попової М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Середина-Буда без фіксування технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України,цивільну справу №586/642/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, -
Позивач в судове засідання не з`явилася, але надала до суду заяву в якій просить цивільну справу розглянути без її участі, а також зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився і не повідомив суд про причини неявки, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи, про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином враховуючи вищевказану норму закону, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч.3, 4 ст. 12, ч.1, 2 ст.13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Отже, вироком суду від 05.05.2016 встановлено, що, внаслідок злочинних дій відповідача, позивачу заподіяно матеріальну шкоду і ця обставина є обов`язковою для суду при розгляді цієї справи. Крім цього у мотивувальній частині цього ж вироку суду зазначено, що цивільний позов по справі про вчинення кримінального правопорушення потерпілою не заявлявся та вказано, що у судовому засіданні ОСОБА_1 повідомила, що вони з обвинуваченим мають намір в добровільному порядку вирішити питання щодо відшкодування шкоди, спричиненої їй в результаті скоєного кримінального правопорушення, оскільки в той момент вона не мала на руках складеної позовної заяви щодо відшкодування шкоди та нею не були зібрані в повному обсязі докази, що підтверджують суму спричиненої шкоди.
Згідно видаткової накладної №138 від 23.04.2015 сума витрачена на запчастини для автомобіля становить 6086 (шість тисяч вісімдесят шість) гривень 88 (вісімдесят вісім) коп., де постачальником є ФОП ОСОБА_4 , а покупцем ОСОБА_3 Факт того, що
ОСОБА_3 є фізичною особою підприємцем підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи підприємця серії В01 НОМЕР_3 від 24.01.2006.
Крім цього, відповідно до чекового листа від 28.04.2015 сума витрачена на запчастини для автомобіля становить 2110,00 (дві тисячі сто десять) гривень, де постачальником є ФОП ОСОБА_5 , а платником ОСОБА_6
Згідно акту виконаних робіт та рахунку № НОМЕР_4 сума витрачена на ремонт автомобіля становить 36 803 (тридцять шість вісімсот три) гривні 12 коп.
Відповідно до квитанції від 06.07.2016 виданій громадянці ОСОБА_1 сума витрачена за надання юридичних послуг адвокатом Меньковим В.І. становить 500 (п`ятсот) гривень.
Встановленим судом обставинам, відповідають цивільні правовідносини, пов`язані із відшкодуванням шкоди, завданої внаслідок неправомірних дій, які регулюються Цивільним Кодексом України.
Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
В силу з ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
У п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6, судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди належить задовольнити в повному обсязі у розмірі 45 500 (сорок п`ять тисяч п`ятсот) гривень виходячи з наступного.
Визначаючись щодо відшкодування позивачу моральної шкоди, суд виходить із такого.
Частина 1 ст. 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів такого захисту є відшкодування моральної (немайнової) шкоди, що гарантується в першу чергу Конституцією України, а також Цивільним Кодексом і відповідними законами України.
Згідно із ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Ст. 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
У пунктах 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди» зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.
Враховуючи, що внаслідок кримінального правопорушення, вчиненого відповідачем, позивач отримала збитки в сумі 45 500 грн., завдана матеріальна шкода не відшкодована, тому позивач зазнав моральних страждань, які полягають в негативних змінах в її житті, а саме: порушення звичного ритму життя, моральні страждання та переживання, які негативно вплинули на спокій членів її сім`ї та стан її здоров`я, неодноразові поїздки в м. Глухів, відстань до якого 80 км, з метою ремонту автомобіля. Зазначене, на переконання суду, не може не відобразитись на характері та обсязі душевних та психічних страждань, яких зазнав та продовжує зазнавати позивач.
Отже, очевидним є те, що вчиненим відповідачем кримінальним правопорушенням позивачу завдано моральної шкоди.
З огляду на це, враховуючи, що майнову шкоду відповідач заподіяв умисно, не вчинив жодних заходів щодо її відшкодування, вважаючи, що відбуття покарання є достатньою компенсацією потерпілій та виходячи із засад виваженості і справедливості, суд приходить до висновку, що позовну вимогу про стягнення моральної шкоди слід задовольнити повністю в розмірі 5000 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати в розмірі 551,20 грн. за вимоги майнового характеру, та 551,20 грн. за вимогу немайнового характеру.
Керуючись ст. ст. 12, 34, 81, 138, 141, 263, 265, 268, 273, 280, 284, 289, 354 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної допомоги задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , Середино-Будського району Сумської області, 45 500 (сорок п`ять тисяч п`ятсот) гривень. на відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення та 5000 (п`ять тисяч) гривень на відшкодування моральної шкоди.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд-якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий: суддя Ч. М. Теміров