Провадження №4-с/331/12/2019 Справа № 2-3398/05

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Скользнєвої Н.Г.,

за участю секретаря Постарнак М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі справу за скаргою ОСОБА_1, в особі представника - адвоката ОСОБА_2, на дії начальника Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3, заінтересована особа - ОСОБА_4,

В С Т А Н О В И В :

1 лютого 2019 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить суд визнати дії начальника Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ( далі - Комунарський ВДВС м. Запоріжжя ҐТУЮ у Запорізькій області) ОСОБА_3 щодо відмови у знятті арешту з майна боржника неправомірними, зобовязати начальника Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області зняти арешт з невизначеного майна, всього майна заявника, накладеного на підставі постанови АМ № 654699 від 10.07.2007 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в рамках виконавчого провадження № 3454059.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 4 лютого 2019 року скаргу залишено без руху із встановленням заявникові строку для усунення недоліків скарги ( а.с.23-24).

19 лютого 2019 року від заявника до суду надійшла уточнена скарга ( а.с.27-31).

В обґрунтування скарги заявник зазначає, що виконавче провадження № 3454059 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3398, виданого 10.10.2005 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 на утримання дитини Микити ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісяця і до досягнення дитиною повноліття, знаходилось на виконанні у Комунарському ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області.

10.10.2007 в рамках виконавчого провадження № 3454059 державним виконавцем винесена постанова (серія АМ № 654699) про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

17.07.2007 на підставі постанови державного виконавця від 10.10.2007 № 654699 Шостою запорізькою державною нотаріальною конторою було зареєстровано арешт нерухомого майна в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження 5312058).

01.04.2009 року виконавче провадження № 3454059 було закінчено на підставі п.1 ч.1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV (в редакції від 31.03.2009, що діяла на час закінчення виконавчого провадження) за заявою стягувача. В порушення вимог статті 38 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 31.03.2009, що діяла на час закінчення виконавчого провадження) при поверненні виконавчого документу стягувачу арешт майна не був знятий. Так, про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову, у якій зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника. Така постанова затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований (ч.2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 31.03.2009).

Отже, під час закриття виконавчого провадження державним виконавцем не проведено всіх необхідних дій по скасуванню примусових заходів виконання рішення суду, а начальником відділу, який затверджував постанову про закриття виконавчого провадження від 01.04.2009, в порушення ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» не здійснено відповідного контролю за законністю дій державного виконавця, не зобовязано державного виконавця провести виконавчі дії відповідно до вимог закону.

Крім того, заявник зазначає, що під час ведення виконавчого провадження № 3454059 державним виконавцем Комунарського ВДВС м.Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області було допущено помилку у документах виконавчого провадження в написанні прізвища боржника замість вірного «Білашинський» здійснено запис «Білошенський». А Шостою запорізькою державною нотаріальною конторою під час реєстрації арешту нерухомого майна було зроблено помилку в даті народження боржника, замість 16.04.1983 внесено запис 16.07.1983.

У відповіді Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області від 23.01.2019 за підписом начальника відділу ОСОБА_3 було відмовлено в знятті арешту з майна боржника з підстав розбіжностей в прізвищі та даті народження, які зазначені в паспортних даних боржника, з даними, внесеними до єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна.

Така відмова, як на думку заявника, є незаконною, оскільки начальник відділу в силу вимог статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 31.03.2009) не здійснив належного контролю за діями державного виконавця під час винесення постанови про закриття виконавчого провадження від 01.04.2009, не зобовязав вчасно здійснити виконавчі дії відповідно до вимог закону, зняти арешт з майна в рамках виконавчого провадження, яке закінчено, затвердивши постанову про закриття виконавчого провадження, яка не відповідала вимогам закону (в постанові не було зазначено про скасування арешту майна).

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20 лютого 2019 року скарга ОСОБА_5 прийнята до провадження та призначена до розгляду по суті ( а.с.34-35).

Особа, дії якої оскаржуються - начальник Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ОСОБА_3, в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав клопотання про проведення судового засідання без участі представника Комунарського ВДВС м. Запоріжжя. В клопотанні начальник Комунарського ВДВС м. Запоріжжя вказав, що заперечень та зауважень не має, та додатково повідомив інформацію про виконавче провадження № 3454059, яка не суперечить обставинам, викладеним в скарзі.

Представник заявника надала суду заяву, в якій просить вимоги, викладені в скарзі, задовольнити з підстав, викладених по тексту скарги, а розгляд справи провести за її відсутності.

Заінтересована особа ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином, однак повідомлення про виклик до суду повернулося на адресу суду з поштовою відміткою «за закінченням строку зберігання».

Будь-яких заяв, клопотань, які б перешкоджали розгляду справи, до суду не надходило.

Суд, перевіривши доводи скарги матеріалами справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що згідно з відповіддю начальника Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3 виконавчий документ № 2-3398, виданий 10.10.2005 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 знаходився на виконанні у Комунарському ВДВС м. Запоріжжя по 01.04.2009 року. Виконавче провадження було закінчено на підставі п.1 ч.1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на час затвердження постанови про закінчення виконавчого провадження) за заявою стягувача. В рамках виконавчого провадження постановою державного виконавця № 654699 від 10.10.2007 накладено арешт на майно заявника. Відповідно до ст.38 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 31.03.2009, що діяла на час закінчення виконавчого провадження) при поверненні виконавчого документу стягувачу арешт майна не був знятий.

Згідно з відомостями Інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо ОСОБА_6 зареєстровано обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 5312058, підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АМ № 654699, 10.07.2007 Комунарський ВДВС ЗМУЮ, д.вЖиркова; обєкт обтяження: невизначене майно, все майно. В інформаційній довідці вказана інформація про власника і зазначена адреса Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Космічна, буд. 101/209.

Листом від 23 січня 2019 р. за № 2750/10-16.3-34 начальник Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ОСОБА_3 відмовив у задоволенні вимог про зняття арешту з майна боржника з посиланнями на ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Аналізуючи підстави відмови у знятті арешту з майна боржника ОСОБА_1, суд приходить до наступного.

Як на підставу відмови у знятті арешту з майна начальник Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ОСОБА_3 посилався на положення статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно зі статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.Виконавець зобовязаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у звязку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Вищенаведені норми Закону містять вичерпний перелік підстав, за якими арешт з майна може бути знятий.

Станом на час звернення з заявою про зняття арешту з майна в січні 2019 році у начальника Комунарського ВДВС м. Запоріжжя були відсутні підстави для прийняття рішення про зняття арешту на підставі ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», а отже таке рішення ОСОБА_3 є законним та обґрунтованим.

Судом також встановлено, що виконавче провадження № 3454059 по виконанню виконавчого листа № 2-3398 булозакінчено на підставі п.1 ч.1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на час прийняття рішення) за заявою стягувача. Арешт майна заявника, накладений в рамках виконавчого провадження № 3454059 під час затвердження постанови про закінчення виконавчого провадження від 01.04.2009 не знято, чим порушено права ОСОБА_1 та норми Закону України «Про виконавче провадження».

Статтею 38 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 31.03.2009) встановлено, що у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, вказаної у частині другій цієї статті, для її пред'явлення до органу нотаріату та інших органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження для зняття арешту з майна.

Проте на адресу скаржника не надходили виконавчі документи, які б підтверджували накладання або зняття арешту.

Відповідно до ст. ст. 5, 7 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 31.03.2009 року, що діяла під час повернення виконавчого документу стягувачу по ВП № 3454059) державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Відтак, враховуючи положення вищезазначеної норми, державним виконавцем своєчасно та повно не здійснені відповідні процедурні дії по зняттю арешту з майна в рамках закінченого виконавчого провадження, що в свою чергу перешкоджає реалізації прав скаржника.

З листа начальника Комунарського відділу ДВС від 23.01.2019 та з відомостей про виконавче провадження від 15.01.2019 також вбачається, що у документах виконавчого провадження прізвище боржника вказано невірно «Білошинський» замість вірного «Білашинський». Державним виконавцем під час накладення арешту на майно в постанові від 10.07.2007 прізвище боржника змінено на «Білошенський». Шостою нотаріальною конторою під час внесення відомостей про заборону відчуження нерухомого майна внесено запис про власника майна ОСОБА_6 датою народження 16.07.1983.

Згідно з відомостями Інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна в інформації про власника зазначена адреса Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Космічна, буд. 101/209.Ці ж відомості відповідають місцю реєстрації боржника ОСОБА_1 в АДРЕСА_1, що відображені в паспорті та підтверджуються свідоцтвом про право власності на житло № 22743 від 12.10.2004, в якому зазначено, що ОСОБА_1 є власником 1/3 частини квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Оцінюючи докази в сукупності суд приходить до висновку про те, що державним виконавцем під час ведення документів виконавчого провадження було зроблено помилку в прізвище боржника та в даті його народження, а інформація, внесена в єдиний реєстр заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо ОСОБА_6, 16.07.1983 відноситься до боржника по виконавчому провадженню № 3454059, в рамках якого постановою про арешт майна боржника та заборону на його відчуження АМ № 654699 від 10.07.2007 Комунарським ВДВС м. Запоріжжя було накладено арешт на майно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарга суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення абоіншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

З зазначеного вище слідує, що арешт на майно ОСОБА_1., накладений відділом державної виконавчої служби, порушує права скаржника і позбавляє його можливості реалізувати своє право власності.

Враховуючи викладене вище, а також те, що зняття арешту з майна боржника не обмежить прав інших осіб, оскільки виконавчий документ № 2-3398 був повернутий стягувачу на підставі п.1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», повторно не направлявся на виконання, подружжя з 2009 року відновило шлюбні відносини та на даний момент проживає однією сімєю, керуючись ст. 447, 450, 451 ЦПК України,суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 в особі представника адвоката ОСОБА_2 на дії начальника Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ҐТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_3 задовольнити частково.

Зобовязати начальника Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3 зняти арешт з невизначеного майна, всього майна ОСОБА_1 (зазначеного в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна як «Білошенський Денис Володимирович»), реєстраційний номер обтяження 5312058, накладеного на підставі постанови АМ № 654699 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 10.07.2007 виданої Комунарським відділом державної виконавчої служби м. Запоріжжя Запорізького міського управляння юстиції (д.в. Жиркова) в рамках виконавчого провадження № 3454059.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду в 15-денний строк з дня складення повного тексту ухвали.

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 Розділу ХШ «Перехідні Положення»ЦПК Українив новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: Н.Г.Скользнєва

10.04.2019