Справа № 369/1428/19
Провадження №2/369/1966/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2019 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Пінкевич Н.С.,

секретаря Головатюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Банк «Український капітал», третя особа - Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про поділ спільного сумісного майна подружжя, виділ у натурі частки з майна та зняття арешту з майна,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Банк «Український капітал», третя особа - Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про поділ спільного сумісного майна подружжя, виділ у натурі частки з майна та зняття арешту з майна.

Разом з позовною заявою до суду позивачем було подано заяву про забезпечення позову з проханням забезпечити її позов шляхом: накладення арешту на: 1/2 частину домоволодіння за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Новосілки, вул. Васильківська, буд. 1; 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1478 га, кадастровий номер :02:005:0014, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Новосілки, вул. Васильківська, 1; зупинення продажу арештованого на підставі постанови старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 13.11.2018 у виконавчому провадженні № 43562978 майна, належного на праві власності ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1, а саме: домоволодіння за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Новосілки, вул. Васильківська, буд. 1; земельної ділянки площею 0,1478 га, кадастровий номер :02:005:0014, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Новосілки, вул. Васильківська, 1.

Заява про забезпечення позову обґрунтована, тим, що позивачу ОСОБА_1 стало відомо, що на підставі виконавчого листа, виданого Печерським районним судом міста Києва 22.05.2014 № 757/27020/13-ц, старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, 06.06.2014 було відкрито виконавче провадження № 43562978.

В межах процедури примусового виконання рішення в даному виконавчому провадженні державним виконавцем 13.11.2018 була винесена постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника ОСОБА_2, згідно з якою державним виконавцем було проведено опис та арешт домоволодіння загальною площею 68,4 кв.м, житловою площею 55,5 кв.м, та земельну ділянку кадастровий номер :02:005:0014 площею 0,1478 га, за адресою Київська область, Києво-Святошинський район, с. Новосілки, вул. Васильківська, 1, що зареєстровані на праві власності за відповідачем ОСОБА_3.

26.11.2018 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві прийнята постанова, згідно з якою призначено субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання ТОВ «Приватна експертна служба» в особі ОСОБА_4 для надання звіту щодо ринкової вартості майна, на яке накладено арешт.

Таким чином, державним виконавцем в порядку примусового виконання рішення суду проводяться дії щодо звернення стягнення на майно боржника, хоча це майно є спільним сумісним майном позивача ОСОБА_1 з відповідачем ОСОБА_3 подружжя і позивач не є боржником у вказаному виконавчому провадженню.

Звернення стягнення на спільне сумісне майно подружжя порушує права позивача, гарантовані їй Конституцією України, та, відповідно, невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити виконання рішення суду.

За таких обставин, заява позивача обгрунтована, тим що в порядку примусового виконання рішення суду проводяться дії щодо звернення стягнення на майно боржника, хоча це майно є спільним сумісним майном позивача ОСОБА_1 з відповідачем ОСОБА_3 подружжя і позивач не є боржником у вказаному виконавчому провадженню та, відповідно, невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити виконання рішення суду.

Частиною 1ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, а тому вирішення питання забезпечення позову здійснюється без присутності осіб, які беруть участь у справі.

У зв'язку з відсутністю сторін та третьої особи в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши заяву, всебічно та повно дослідивши доводи позивача, матеріали позовної заяви, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з ч. 1ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексузаходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З огляду на ч. 3ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Враховуючи викладене, з наведених у заяві про забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що предметом позову є поділ спільного сумісного майна подружжя, виділ у натурі частки з майна та зняття арешту з майна, тобто заявлені позивачем заходи забезпечення позову у виді накладення арешту на спірне нерухоме майно та зупинення продажу арештованого майна є взаємопов'язаним з предметом спору, а невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача, за чим вона звернулася до суду.

Позивачем обґрунтовано наявність зв'язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, оскільки застосування такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист його порушеного права та поновлення порушених прав та інтересів позивача. Невжиття заходу до забезпечення позову може призвести до того, що, ухиляючись від майбутнього виконання рішення суду у даній справі, відповідачі зможуть здійснити відчуження спірного майна на користь інших осіб, що призведе до затягування розгляду справи та обмеження прав позивача на судовий ефективний судовий захист.

При цьому, накладення арешту на спірне майно та зупинення продаж арештованого майна до вирішення спору по суті не призведе до обмеження прав, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивача, тому такі способи забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Враховуючи предмет даного позову, наведені позивачем докази та обґрунтування заявлених вимог у заяві щодо забезпечення позову, їх обґрунтованість, наявність зв'язку між заходом забезпечення позову (накладення арешту на нерухоме майно) та предметом позовних вимог, з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів позивача, суд вважає за можливе заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

При вирішенні питання щодо необхідності застосування зустрічного забезпечення слід зазначити наступне.

Регламентація питання про зустрічне забезпечення позову здійснюється положеннями ст. 154 ЦПК України. Зокрема, вказаною нормою передбачено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у звязку із забезпеченням позову.

З аналізу наведеної норми вбачається, що єдиним критерієм застосування судом зустрічного забезпечення позову є забезпечення можливості відшкодування збитків, яких може зазнати відповідач у зв'язку із забезпеченням позову. При цьому можливість таких збитків має бути ретельно досліджена судом, визначено їх потенційний розмір, оцінено співмірність застосованих заходів забезпечення позову розміру таких можливих збитків та розміру зустрічного забезпечення.

При цьому суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення, оскільки матеріали справи не містять доводів та аргументів, яким чином накладений арешт може завдати збитків відповідачам, а також в чому саме можуть полягати такі збитки. Окрім того, не містять матеріали справи й доказів наявності передбачених ст. 154 ЦПК України випадків обов'язкового застосування зустрічного забезпечення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 149-159, 260, 353, 354 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 ло ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Банк «Український капітал», третя особа - Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про поділ спільного сумісного майна подружжя, виділ у натурі частки з майна та зняття арешту з майна задовольнити.

Накласти арешт на:

- 1/2 частину домоволодіння за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Новосілки, вул. Васильківська, буд. 1;

- 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1478 га, кадастровий номер :02:005:0014, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Новосілки, вул. Васильківська, 1.

Зупинити продаж арештованого на підставі постанови старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 13.11.2018 у виконавчому провадженні № 43562978 майна, належного на праві власності ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1, а саме:

- домоволодіння за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Новосілки, вул. Васильківська, буд. 1;

- земельної ділянки площею 0,1478 га, кадастровий номер :02:005:0014, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Новосілки, вул. Васильківська, 1.

Стягувач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2, паспорт серія ТТ272535, виданий Печерським РВ ГУ ДМС України в місті Києві, 26.01.2015, зареєстрована за адресою: 01010, АДРЕСА_1,

Боржник 1: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: 03027, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Новосілки, вул. Васильківська, буд.1, паспорт серія МЕ910389, виданий Печерським РУ ГУ МВС України в місті Києві 22.11.2008.

Боржник 2: Публічне акціонерне товариство «Банк «Український Капітал»,, адреса: 03062, м. Київ, просп. Перемоги, 67.

Боржник 3: Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, , адреса: 03056, м. Київ, вул. Виборзька, 32.

Копію даної ухвали надіслати заявнику та заінтересованим особам для відома, а також Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києвідля негайного виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Дана ухвала відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом та може бути предявлена до виконання протягом трьох років з дня її постановлення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду, або через Києво-Святошинський районний суд Київської області, проте її оскарження не зупиняє її виконання.

Можливість отримати інформацію щодо справи, що розглядається, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки:http://ks.ko.court.gov.ua.

Суддя Н.С. Пінкевич