Справа № 201/7695/19
Провадження № 2/201/2749/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2019 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Демидової С.О.,

з секретарем судового засідання Сисо А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про звільнення від сплати заборгованості по аліментам, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 03 липня 2019 року звернувся ОСОБА_1 із позовною заявою до ОСОБА_2 , у якій просить звільнити його від сплати заборгованості за аліментами в розмірі 69396,66 грн., яка утворилась за виконавчим провадження № 26987988 з виконання виконавчого листа № 2-7416, виданого 03 червня 2011 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу).

В обґрунтування доводів позову позивач посилається на те, що на даний час з його заробітної плати, яка становить 2774,46 грн. на місяць, здійснюється відрахування в розмірі 1/2 частини заробітної плати на погашення заборгованості зі сплати аліментів в розмірі 69396,66 грн. Оскільки позивач не має можливості утримувати ще двох своїх малолітніх дітей на заробіток у 1387,23 грн., а також має батьків пенсійного віку, він звернувся до суду з цим позовом і просив його задовольнити.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 03 липня 2019 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.37)

Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (а.с.10).

До суду 19 липня 2019 року надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача (а.с.39).

Ухвалою судді від 22 липня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про звільнення від сплати заборгованості по аліментам (а.с.40-41).

Від представника позивача 09 вересня 2019 року, а до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с.73).

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 03 вересня 2019 року надійшов відзив відповідача на позовну заяву, у якому остання просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що розмір аліментів, які підлягають стягненню на її користь з позивача на утримання їхньої дитини, судом визначений у мінімальному розмірі. При цьому фактичні витрати на утримання доньки відповідач несе у значно більшому розмірі, ніж розмір аліментів, які нараховуються відповідачу. Відповідач зазначає, що на даний час від матері позивача щомісяця надходять аліменти на дитину в розмірі 1000 грн., проте заборгованість за аліментами становить майже 70000 грн. і виникла вона у зв`язку з неналежним виконання позивачем свого обов`язку на утримання дитини. Щодо посилань позивача на неможливість утримання родини, яка складається з двох малолітніх дітей і двох дорослих, вказує на власний безвідповідальний вибір позивачем, який є батьком трьох дітей, відповідного місця роботи (а.с. 61-65).

У відповіді на відзив представник позивача зазначає про те, що відповідачем не наведено обставин і не надано доказів для ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (а.с. 77-80).

Згідно з приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників провадження, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання якої за рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2011 року з батька на користь матері присуджено щомісячно стягнення аліментів до досягнення дитиною повноліття у розмірі 1/4 від всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 01 жовтня 2010 року (а.с. 23).

З документів виконавчого провадження № 26987988 щодо виконання зазначеного судового рішення, яке на даний час перебуває на виконанні Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, вбачається, що у зв`язку з наявністю станом на 01 лютого 2019 року заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів на утримання спільної з відповідачем дитини в розмірі 64509,08 грн., постановою від 06 червня 2019 року з заробітку позивача здійснюється відрахування 1/2 його частини до повного погашення боргу, а після утримання заборгованості стягнення проводитиметься у розмірі 1/4 частини отриманого доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 32).

Відповідно до свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 від 13 грудня 2007 року і серії НОМЕР_2 від 16 травня 2011 року окрім спільної з відповідачем дитини має також двох неповнолітніх дітей (а.с. 19, 20).

Середньомісячний розмір заробітної плати ОСОБА_1 згідно з довідкою про доходи №57 від 19 квітня 2019 року, виданої КЗ «Балівська ЗОШ», в якій позивач працює з 02 лютого 2019 року, становить 2673,16 грн. (а.с. 21, 22).

Звертаючись до суду з позовними вимогами про звільнення від сплати заборгованості за аліментами, ОСОБА_1 посилається на ту обставину, що він має малу заробітну плату, а також має ще двох неповнолітніх дітей, надає допомогу своїм батькам-пенсіонерам, а тому не має можливості сплатити заборгованість за аліментами.

Між тим, відповідно до розрахунку заборгованості за аліментами, складеним Соборним ВДВС міста Дніпра (а.с. 25), заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів на утримання спільної з відповідачем дитини виникла не за два місяця 2019 року, які позивач працює в КЗ «Балівка ЗОШ» і отримує заробітну плату в зазначеному вище розмірі, а за кілька років, в тому числі 2017 рік, розмір заробітної плати позивача в якому становив 7995 грн.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому такий обов`язок є особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Частиною 1 ст. 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частина 2 ст. 197 СК України передбачає, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Згідно із пунктами 17, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 197 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів, а відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України сторони повинні довести суду наявність цих обставин подавши відповідні докази.

Позивач, звертаючись до суду з відповідним позовом на обґрунтування своїх вимог зазначивши обставин, які на його погляд є підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами, доказів обставин, передбачених ч. 1 ст. 197 СК України, не надав, і судом таких обставин встановлено не було.

Навпаки, позивачем надано докази того, що його матеріальне становище станом на час виникнення оскаржуваної заборгованості був значно вищим, ніж станом на день звернення до суду з цим позовом, при цьому позивач не належним чином виконував свій обов`язок з утримання дитини.

В свою чергу, суд вважає, що доказів на підтвердження обставин надання позивачем матеріальної допомоги його батькам останнім не надано.

Виходячи з викладеного, суд доходить до висновку про відсутність підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати заборгованості за аліментами, оскільки відсутні докази про те, що ця заборгованість виникла вона у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 197 СК України, ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про звільнення від сплати заборгованості по аліментам відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С.О. Демидова