КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 375/1684/18
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/6116/2019
Головуючий у суді першої інстанції: Голік Н.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

8 квітня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - Семенюк Т.А.

Суддів - Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,

розглянувши в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на рішення Рокитянського районного суду Київської області від 3 грудня 2018 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись в обгрунтування своїх вимог на те, що 18 червня 2014 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 укладено договір б/н, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого ліміту на картковий рахунок.

Зазначив, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті http: //privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Також відповідач на час укладення кредитної угоди дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.

Також зазначив, що відповідач не виконує належним чином умови укладеного договору, що спричинило виникнення заборгованості за кредитом, яка станом на 18 липня 2018 року складає 13127.54 грн. з яких: заборгованість по відсотках за користування кредитом - 2910.66 грн., 11407.03 грн. - заборгованість за пенею та комісією, штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 601.31 грн.

У зв'язку із викладеним, просив суд стягнути з ОСОБА_4 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 13127.54 грн., а також понесені судові витрати по оплаті судових витрат в сумі 1762 грн.

Рішенням Рокитянського районного суду Київської області від 3 грудня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, представник АТ КБ «ПриватБанк» - Литвиненко О.Л. подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

З матеріалів справи вбачається, що 18 червня 2014 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг.

За змістом ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що зазначення відповідача у заяві на видачу кредиту про ознайомлення з умовами надання кредиту, без ідентифікації самих умов, як таких, що погоджені підписом відповідача, не може бути належним доказом ознайомлення та погодження відповідача саме з тією редакцією умов, на якій наполягає банк.

Проте з таким висновком суду першої інстанції повною мірою погодитися не можна з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачу Банком надано кошти у виконання вимог кредитного договору від 18 червня 2014 року.

Відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку із чим, станом на 18 липня 2018 року складає 13127.54 грн. з яких: заборгованість по відсотках за користування кредитом - 2910.66 грн., 11407.03 грн. - заборгованість за пенею та комісією, штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 601.31 грн.

Доказів на спростування наданого позивачем розрахунку відповідачем суду не надано.

У наданому позивачем розрахунку заборгованості зазначена сума заборгованості за кредитом у розмірі 2370 грн. проте у позовній заяві позивач не просить суд стягнути заборгованість по кредиту.

Колегія суддів не погоджується з розміром відсотків, нарахованих за користування кредитними коштами, які зазначені у розрахунку заборгованості.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони при укладанні договору досягли домовленості про розмір відсотків за користування кредитними коштами у 30 %.

Оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів про повідомлення ОСОБА_4 про зміну розміру процентів, за встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшений кредитором в односторонньому порядку, застосуванню підлягає ставка у розмірі 30%.

З матеріалів справи вбачається, що проценти (30%) за користування кредитом почали відраховуватись з 26 липня 2014 року по 18 липня 2018 року, перевіривши розрахунок позивача щодо відсотків, колегія суддів встановила, що за вказаний період 30% складають 2830 грн. 36 коп.

З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем на погашення відсотків за користування кредитом сплачено 4278 грн. 07 коп.

Оскільки у відповідача відсутня заборгованість за відсотками перед Банком, заборгованість за кредитом позивач суд не просив стягнути, позовні вимоги про стягнення штрафу також задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 14 січня 2019 року скасувати та прийняти постанову наступного змісту.

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості відмовити.

Постанова набирає чинності з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді