Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Провадження № 2/279/395/19
Справа № 279/5469/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2019 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді Шульги О.М., з секретарем Башинською Н.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу №279/5469/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на неповнолітню дитину, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому зазначив, що на підставі рішення Коростенського міськрайонного суду від 11.12.2012 року у справі №2-1334/12 з нього стягуються аліменти на користь позивача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки всіх видів його доходу щомісячно, починаючи з 08.10.2012 року і до його повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідно віку. Виконавчий лист переданий на виконання до Коростенського відділу ДВС. Ухвалою Коростенського міськрайонного суду від 04.06.2018 року по справі №279/1165/18 до ОСОБА_3 за вчинення суспільно-небезпечного діяння застосовано примусовий захід виховного характеру у виді направлення останнього до спеціальної навчально-виховної установи для підлітків строком на два роки. Відповідно до довідки №95 від 08.11.2018 року Макіївського професійного училища соціальної реабілітації ім. А.С.Макаренка, ОСОБА_3 перебуває у вказаному закладі на повному державному утриманні. Термін перебування становить з 04.09.2018 року по 05.07.2020 року. Незважаючи на це він продовжує сплачувати аліменти на користь відповідача , яка отримані кошти витрачає виключно на особисті потреби та ніякої матеріальної допомоги сину не надає. Таку допомогу надає сину саме він. В звязку з наведеним просить рішенням суду припинити стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частки всіх видів доходів, починаючи з 04.09.2018 року до 05.07.2020 року, які стягуються на підставі рішення суду від 11.12.2012 року у справі №2-13334/12.

23.11.2018 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін, та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком отримана відповідачем 27.12.2018 року.

Дослідивши матеріали справи дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу виконання обов'язку утримувати неповнолітніх дітей, який регулюється нормами сімейного законодавства, а саме положеннями глави 15 СК України. Сторони від подружнього життя мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду від 11.12.2012 року у справі №2-1334/12 ухвалено про стягнення з позивача на користь відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки всіх видів доходів щомісячно, починаючи з 08.10.2012 року і до його повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Виконавчий лист, виданий на виконання вказаного рішення суду, перебуває у відділі ДВС. Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 04.06.2018 року у справі №279/1165/18 до неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. відповідно до ст.105 ч.2 п.5 КК України застосовано примусовий захід виховного характеру у виді направлення до спеціальної навчального виховної установи для дітей і підлітків строком на два роки.

З довідки Макіївського професійного училища соціальної реабілітації ім. А.С. Макаренка слідує, що з 04.09.2018 року ОСОБА_3 перебуває у вказаному закладі на повному державному утриманні. Термін перебування становить до 05.07.2020 року.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 та ч. 2 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Частиною 4 ст. 273 ЦПК України передбачено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Позивач просить припинити стягнення з нього аліментів на користь відповідача на утримання неповнолітнього сина. який перебуває на повному державному утриманні у Макіївському професійному училищі соціальної реабілітації.

Нормами Сімейного кодексу України такий спосіб захисту прав та обов'язків щодо припинення стягнення з батька аліментів передбачений, лише у звязку з набуттям права власності дитиною на нерухоме майно (ст. 190 СК України).

Відповідно до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Частиною 1 статті 193 СК України передбачено , що влаштування дитини до закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу не припиняє стягнення аліментів на користь того з батьків, з ким до цього проживала дитина, якщо вони витрачаються за цільовим призначенням.

З аналізу положень статей 179-181 СК України слідує, що аліменти підлягають використанню на утримання дитини, а тому припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає отримувані аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім'я одержувача аліментів.

Нормами ст.ст. 267-271 СК України, визначено осіб, яких суд може звільнити від сплати аліментів, це є повнолітні брати, сестри, мачуха, вітчим, особи, у сім'ї яких виховувалася дитина.

До вказаного кола осіб позивач не відноситься.

Посилання позивача щодо нецільового витрачання аліментів відповідача є голослівними.

Так, статтею 186 СК України передбачено, що за заявою платника аліментів орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачання аліментів. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Відповідно до вищевказаної норм Закону позивач дій не вчиняв.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, доводи, на які посилається позивач щодо припинення сплати аліментів, відповідно до чинного законодавства, не можуть бути підставою для задоволення позову.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності наявних у справі доказів, в розумінні ст.76- 81 ЦПК України, обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 19, 141, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 279, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 10, 180-183, 197, 273 Сімейного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів",

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на неповнолітню дитину про припинення стягнення аліментів - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги.

Відповідно п.п.15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня його вручення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач ОСОБА_1, місце проживання: 11500, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач ОСОБА_2, місце проживання: 11500, АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2.

Суддя: