Справа № 214/5889/18
2/214/618/19
06 лютого 2019 року м. Кривий Ріг
Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі
головуючого судді Чернової Н.В.,
при секретарі судового засідання Звада Л.В.,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом до Покровського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, в якому просить скасувати арешт та заборону відчуження квартири АДРЕСА_2, який накладено 25.01.2010 року постановою державного виконавця ВДВС Жовтневого районного управління юстиції ОСОБА_3 серії АА №932628 про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження.
В обґрунтування свого позову ОСОБА_1 вказала, що 13.05.2003 року на підставі договору дарування, їй було подаровано квартиру АДРЕСА_2. 23.05.2003 року вказаний договір зареєстровано у КП «Криворізьке БТІ». На момент укладення угоди, вона мала прізвище «Іванова», але після розлучення, 22.09.2015 року, змінила прізвище на «Речиц». Позивач пояснює, що у травні 2015 року вона звернулася до нотаріуса з метою оформлення договору дарування вказаної квартири на свою доньку. 08.06.2018 року нотаріус повідомила їй, що квартира за цією адресою знаходиться під арештом. При цьому, нотаріус видала їй постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 19.08.2004 року, винесену державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Жовтневого районного управління юстиції ОСОБА_3 Відповідно до вказаної постанови, арешт майна здійснено на підставі виконавчого листа №2-2383, виданого Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з метою стягнення боргу у розмірі 1734,65 грн. з ОСОБА_4 на користь ДП «Криворізька теплоцентраль». Арешт був накладений у звязку з тим, що боржник ОСОБА_4 добровільно рішення суду не виконує і має на праві приватної власності квартиру за адресою: АДРЕСА_3. Після отримання цієї постанови, 21.06.2018 року вона звернулася з заявою до Покровського відділу ДВС м. Кривий Ріг з вимогою про зняття арешту з квартири. Також, вона надала довідку з АТ «Криворізька теплоцентраль» про відсутність у неї боргу. У своїй відповіді, начальник Покровського ВДВС м. Кривого Рогу повідомив, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження з виконання судового наказу №2-2383 від 11.06.2003 року, виданого Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ДП «Криворізька теплоцентраль» боргу у розмірі 1734,65 грн. При цьому, державним виконавцем провадження завершено у звязку з поверненням виконавчого документу без виконання та знищено по закінченню терміну зберігання. Станом на 02.07.2018 року, згідно з перевіркою АСВП, відкритих виконавчих проваджень щодо ОСОБА_4 у відділі на виконанні не перебуває. Позивач вважає, що зазначені вище обставини чинять їй перешкоду у здійсненні прав власника щодо розпорядження своїм майном, а тому наявність зазначеного арешту і невизначеність становища є неправомірною, а обмеження її прав безпідставним, у звязку із чим вона вимушена звернутися до суду з даним позовом.
Позивач до суду не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій просить позовні вимоги задовольнити, у разі неявки представника відповідача, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Представник відповідача до судового засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, про що свідчать наявні у матеріалах справи поштові повідомлення, про причини неявка суд не повідомив.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.
Зі змісту п.25 рішення Європейського суду з прав людини від 11 квітня 2011 року у справі "Жук проти України", яке підлягає застосуванню відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", слідує, що суди, розглядаючи справи без участі учасників процесу, повинні пересвідчитися, що їм вчасно повідомлено про дату і час розгляду справи, тобто, що їхнє право бути присутніми під час судового розгляду не було порушено.
У зв'язку з цим, з огляду на належне повідомлення представника відповідача про дату, час та місце розгляду вказаної цивільної справи, суд зі згоди позивача вважає можливим провести заочний розгляд вказаної справи на підставі наявних в ній письмових доказів.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Так, судом встановлено, що 13.05.2003 року ОСОБА_4 подаровано квартиру АДРЕСА_2, що підтверджується копією договору дарування квартири від 13.05.2003 року серії ВАК №073962, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстровано в реєстрі за №566 (а.с.5).
Відповідно до копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії ВАА №717053, 23.05.2003 року вказаний договір дарування зареєстровано у КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» (а.с.6).
Також, згідно з копією свідоцтва про зміну імені від 22.09.2015 року серії І-КИ №014865, виданого Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 змінила ім'я на ОСОБА_1, актовий запис №47 (а.с.6а).
Приводом та підставою звернення ОСОБА_1 до суду з позовом стало виявлення наявності на належній їй квартирі АДРЕСА_2 обтяження у вигляду арешту із забороною його відчуження.
Дійсно, як видно з копії постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 19.08.2004 року, державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби ОСОБА_3, при примусовому виконанні виконавчого листа №2-2383, виданого 11.06.2003 року Жовтневим районним судом м . ОСОБА_2 Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_4 боргу у розмірі 1734,65 грн. на користь ДП «Криворізька теплоцентраль», прийнято рішення про накладення арешту на все майно, що належить ОСОБА_4, а саме квартиру АДРЕСА_2. Вказана обставина, також, підтверджується копією витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 06.09.2004 року (а.с.7, 12).
Разом з цим, як видно з довідки №1010/8 від 14.06.2018 року, у ОСОБА_1, що мешкає за адресою: АДРЕСА_3, станом на 01.07.2018 року заборгованість за теплову енергію перед АТ «Криворізька теплоцентраль» відсутня (а.с.10).
Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені статтею 16 ЦК України, за положеннями якої під способами захисту субєктивних цивільних прав є закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.
Відповідно до п.3 ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право.
Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їхнього порушення чи реальної небезпеки такого порушення; юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Стаття 12 ЦК України, передбачає, що особа вільно, на власний розсуд, обирає способи захисту цивільного права.
Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних чи оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Цивільне законодавство не містить визначення поняття «спосіб захисту цивільних прав та інтересів». За їх призначенням вони можуть вважатись визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав (майнових, особистих немайнових) та інтересів, що приводяться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Таким чином, порушення прав, свобод чи інтересів особи повинне бути реальним, дійсним та існувати на момент її звернення до суду.
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2. При цьому, в повному обсязі реалізувати своє право власності вона не має можливості з огляду на наявне обтяження у вигляді арешту майна, застосоване за відсутності на те підстав.
Відповідно до ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», для забезпечення реального виконання рішення суду застосовується арешт майна боржника, який може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.
Оскільки згідно з ч.7 ст.319 ЦК України, діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобовязано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом, в той час як правових підстав, які б оправдували накладення арешту на нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 не встановлено, боржником в рамках виконавчих проваджень вона не являється, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову та зняття арешту з майна позивача.
При цьому, суд зауважує, що на підставі ч.2 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, державний виконавець виносить постанову про зняття арешту з майна чи коштів не пізніше наступного дня з моменту надходження належним чином завіреної копії рішення суду до органу ДВС виносить постанову про зняття арешту з майна боржника без винесення постанови про відкриття чи відновлення виконавчого провадження. Копія постанови виконавця про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного робочого дня з дня винесення надсилається сторонам та до відповідного органу (установи) для зняття арешту.
Також, суд наголошує на тому, що дослідженням змісту позову встановлено допущення в ньому помилки в зазначенні дати винесення постанови державного виконавця про накладення арешту на квартиру позивача, а саме замість вірної 19.08.2004 року, вказано 25.01.2010 року, однак суд вважає за можливе ухвалити рішення з урахуванням вірної дати винесення зазначеної постанови 19.08.2004 року, на підставі обсягу наявних доказів, що, на думку суду, не буде порушенням ч.1 ст.13 ЦПК України.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно з ст.141 ЦПК України, враховуючи задоволення позову в повному обсязі, суд вважає, що з відповідача належить стягнути також судові витрати по справі в розмірі 704,80 грн. (а.с.1).
Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 142, 206, 247, 258-259, 263-265, 268, 273, 274, 277, 279, 280, 354, 355, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Покровського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про зняття арешту з майна задовольнити.
Зняти арешт з квартири №29, що знаходиться у будинку №11 по вул. Бикова у м. Кривому Розі, належної ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 19.08.2004 року державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби ОСОБА_3 з оголошенням заборони на його відчуження, із реєстрацією обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна за типом обтяження «арешт нерухомого майна» 06.09.2004 року, реєстраційний номер 1281662, реєстратор Перша криворізька державна нотаріальна контора.
Стягнути з Покровського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.
Рішення суду про зняття арешту з майна є підставою для зняття арешту з такого майна та внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна.

Після набрання рішенням суду законної сили, видати виконавчий лист для предявлення на виконання у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» в частині стягнення судових витрат.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня його ухвалення не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно ст.285 ЦПК України та поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Н.В.Чернова