справа № 274/4498/17
провадження № 2/0274/326/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.04.2019 року м.Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: судді Замеги О.В., за участю секретаря Павлюк-Жук А.В., розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини,-
01.11.2017 ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом. Просить виключити з актового запису про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відомості про нього як батька.
В обгрунтування свої вимог, вказав, що з 11.10.2009 по 20.10.2014 він перебував у шлюбі з відповідачкою. 24.03.2011 відповідачка народила сина ОСОБА_4, батьком дитини було записано його.
Вказує, що не може бути батьком ОСОБА_4, оскільки на час зачаття дитини близьких стосунків із відповідачкою не мав. З лютого по грудень 2010 року працював ДП "Попільнянське лісове господарство", а з листопада 2011 року по лютий 2012 року в КП "Інспекція з благоустрою м. Житомира. В цей період з відповідачкою вони майже не бачились, оскільки він працював за межами смт. Озерне, йшов рано, повертався пізно. Вони часто сварились, періодично розходились.
Маючи сумніви щодо батьківства, в грудні 2013 року пройшов обстеження в консультативно-діагностичній поліклініці м. Житомира. За станом здоров'я є дуже мала ймовірність того що він може стати батьком. А після розірвання шлюбу відповідачка і сама стала натякати, що дитина не його.
В судове засідання позивач не з'явився. Його представник - ОСОБА_5 в наданій суду заяві просив розглянути справу в його відсутності. Позовні вимоги підтримав. Не заперечив проти винесення заочного рішення в справі.
Відповідачка в судове засідання не з'явилася. Причин неявки не повідомила. Відзиву, заяви про розгляд справи у її відсутності не надала. Про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.
У відповідності до частини другої ст. 247 ЦПК України, в зв"язку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи технічними засобами не фіксувався.
Згідно вимог ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.
Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню за наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 11.10.2009, що вбачається з рішення Бердичівського міськрайонного суду від 20.10.2014, яким шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано(а.с. 11).
24 березня 2011 року народився ОСОБА_3, про що 06.04.2011 виконавчим комітетом Гришковецької селищної ради Бердичівського району, складено відповідний актовий запис № 16. Батьками дитини записані ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження(а.с. 5).
Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя.
Отже реєстрація народження дитини була проведена у відповідність до законодавства.
11.01.2014 Бердичівським міськрайонним судом винесено рішення, яким із позивача на користь відповідачки стянуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4. ОСОБА_6 позовні вимоги визнав (а.с. 9), що свідчить про визнання ним себе батьком дитини на той час.
Із позовної заяви вбачається, що у позивача почали виникати сумніви щодо його батьківства в 2013 році, а саме після розірвання шлюбу між сторонами, про такий факт натякала і відповідачка, доказів на спростування даного факту в судовому засіданні не здобуто.
Відповідно до п. 1, 5 ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу.
Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, яка записана батьком, і дитиною. У разі доведення цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.
Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що предметом доказування у справах про оспорювання батьківства відповідно до ст. 136 Сімейного Кодексу України є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведення цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.
Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
05.06.2018 ухвалою суду по справі призначено судово-медичну експертизу генетичної ідентифікації. Провести експертизу суд доручив експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи (м. Київ, вул. Докучаєвська, 4). На вирішення експертизи було поставлено питання: чи являється ОСОБА_1, який народився 28.06.1983, біологічним батьком ОСОБА_3, який народився 24.03.2011, біологічною матірю якого є ОСОБА_2?
Дати відбору крові призначалось на 14.09.2018, 26.10.2018, про що ОСОБА_2 повідомлялась належним чином під розписки(а.с. 30, 31, 32). Проте на відбір зразків крові ОСОБА_2 не з'явилась, причин не повідомляла, у зв'язку з чим ухвалу суду повернуто без виконання.
Своїми діями відповідачка ухилилась від проведення дослідження на предмет підтвердження чи спростування доводів позивача.
Відповідно до вимог ст. 109 ЦПК України вбачається, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для зясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.
Таким чином, враховуючи вказані вимоги закону, надані позивачем докази, відсутність спростувань відповідачкою фактів, що викладені позивачем у позові, а також відмова відповідачки ОСОБА_2 від проведення відповідних експертиз та надання біологічних зразків, суд вважає доведеним факт відсутності кровного споріднення між дитиною ОСОБА_3 та позивачем ОСОБА_1.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 136 СК України, у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення по виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 136 СК України, ст.ст. 3, 6, 8, 10, 11, 61, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України суд,-
в с т а н о в и в:
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Виключити із актового запису № 16 від 06.04.2011, складеного виконавчим комітетом Гришковецької селищної ради Бердичівського району Житомирської області про народження ОСОБА_3, відомості про ОСОБА_1 як батька дитини.
Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідн.номер не встановлено, на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати при сплаті судового збору в сумі 640 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників Відповідно п.п.15.5 п.15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги можуть також подаватися учасниками справи до або через відповідні суди.
Повний текс рішення виготовлено 03.04.2019.
Головуючий суддя О.В.Замега