Ухвала

08 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 490/8388/17

провадження № 61-2453ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 07 вересня 2018 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, третя особа - Миколаївська міська рада, про визнання недійсним договору дарування,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Центрального районного суду міста Миколаєва від 07 вересня 2018 року позов задоволено. Визнано недійсним договір дарування земельної ділянки площею 0,0292 га, що знаходиться за адресою: вул. Партизанської Іскри, 1/1-а у місті Миколаєві, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за № 350 від 17 вересня 2014 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 по 320 грн судового збору з кожного.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 задоволено частково, рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 7 вересня 2018 року в частині розподілу судових витрат змінено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 640 грн. В іншій частині рішення залишено без змін.

25 січня 2019 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв'язку касаційну скаргу на рішення Центрального районного суд міста Миколаєва від 07 вересня 2018 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року у вищевказаній справі.

Касаційна скарга подана в передбачений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), оплачена судовим збором.

Згідно з частиною сьомою статті 394 ЦПК України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суддя-доповідач постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.

Оскільки викладені у касаційній скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, слід відкрити касаційне провадження у даній справі та витребувати матеріали справи.

ОСОБА_1 звернулася з клопотанням про зупинення виконання рішення Центрального районного суд міста Миколаєва від 07 вересня 2018 року та постанови Миколаївського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року до закінчення касаційного провадження у справі з метою запобігання порушенню його майнових прав.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для такого зупинення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об'єктивної необхідності у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов'язки.

Оскільки заявником не наведено обґрунтованих підстав зупинення виконання рішення Центрального районного суд міста Миколаєва від 07 вересня 2018 року та постанови Миколаївського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року, а також не додано будь-яких доказів, які б підтверджували необхідність зупинення виконання судових рішень, за яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання оскаржуваних судових рішень, то клопотання задоволенню не підлягає. У таких висновках визначальним є правила статей 12 та 13 ЦПК України.

Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Керуючись статтями 394, 395 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 07 вересня 2018 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року.

Витребувати із Центрального районного суду міста Миколаєва цивільну справу № 490/8388/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, третя особа - Миколаївська міська рада, про визнання недійсним договору дарування.

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 07 вересня 2018 року та постанови Миколаївського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року до закінчення касаційного провадження у справі.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз'яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати статті 395 ЦПК України, у строк до 14 березня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. А. Стрільчук