Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" червня 2019 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Іванченко А. М. , за участю секретаря судового засідання Собакінських С.М., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , малолітнього ОСОБА_3 , третя особа - Орган опіки та піклування Маріупольської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона є власником будинку АДРЕСА_1 , який належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 січня 2019 року. У вказаному будинку зареєстрований її онук ОСОБА_3 та його мати (її донька) ОСОБА_2 - відповідачі у справі, які з жовтня 2014 року у будинку не проживають, їх особистих речей у будинку не залишилось, вони не сплачують комунальні послуги та не приймають участі в ремонті домоволодіння та його утриманні. Реєстрація відповідачів у будинку перешкоджає їй розпоряджатись та користуватись ним на власний розсуд, тягне за собою збільшення оплати за комунальні послуги, позбавляє її можливості оформити субсидію. В добровільному порядку відповідачі відмовилися знятись з реєстраційного обліку за вказаною адресою, так як мешкають в Російській Федерації.

На підставі викладеного, просила визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 таким, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .

Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Відповідачка ОСОБА_2 в своїх інтересах та і інтересах свого малолітнього сина ОСОБА_3 надала нотаріально посвідчену заяву, в якій визнала позов та просила зняти її та її малолітнього сина з реєстрації за адресою АДРЕСА_1 у зв`язку з переїздом для проживання до Російської Федерації.

Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов знайшов своє підтвердження представленими доказами і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.01.2019 року, позивачці на праві власності належить домоволодіння АДРЕСА_1 , що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 152549207, виданого 14.01.2019 року Маріупольським БТІ.

Відповідно до довідки про надання інформації № 03-12-11572, виданої 23.11.2018 року відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради, з 01.01.2006 року та 18.08.2011 року і по теперішній час у будинку АДРЕСА_1 зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Згідно акту №4, складеного 05.02.2019 року головою КСН «Лучистий», відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають у будинку АДРЕСА_1 з жовтня 2014 року, що підтверджують свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ..

Згідно заяви відповідачки ОСОБА_2 , посвідченої нотаріусом м. Краснодар Краснодарского края РФ від 06.06.2019 року , яка діє в своїх інтересах та в інтересах свого малолітнього сина підтверджується, що вони позов визнають та дійсно мешкають в АДРЕСА_2 з 2014 року та просять зняти їх з реєстрації.

Довідкою з гімназії № 87 м. Краснодар, яка підтверджує, що ОСОБА_3 навчається у цій гімназії у 1-ж класі.

Довідкою з «Дитячого садка № 114 від 28.05.2019 року, що ОСОБА_2 з 18.08.2016 року по теперішній час працює у м. Краснодар завідуючий виробництвом.

Висновком Органу опіки та піклування Маріупольської міської ради від 21.06.2019 року, № 13-31-68 надано згоду на визнання малолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.319 ЦК України позивач вправі володіти, користуватися, розпоряджатися своєю квартирою (будинком) на власний розсуд і має право за ст.391 ЦК України вимагати від відповідача усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику права вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Права власника жилого будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Отже, відповідачі є членами родини позивачки, які з 2014 року у будинку не проживають, їх особисті речі в ньому відсутні, надали письмові пояснення та документи на підтвердження їх проживання у м. Краснодар Російської Федерації, у зв`язку із чим суд вважає, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та його маму ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 слід визнати такими, що втратили право користування будинком АДРЕСА_1 .

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст.ст.12, 77, 81, 259, 263-268, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , малолітнього ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Маріуполя Донецької області, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави витрати зі сплати судового збору у розмірі 768, 40грн.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя: А. М. Іванченко