ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019 року м. Херсон

справа № 766/12963/18

провадження № 22-ц/819/426/19

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого ( судді-доповідача)Чорної Т.Г.,
суддів:Пузанової Л.В.,
Склярської І.В.
секретарГеленко А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_5 нарішення Херсонського міського суду Херсонської областіу складі судді Прохоренко В.В. від 30 листопада 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення боргу в рахунок погашення депозитного вкладу,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про про стягнення боргу в рахунок погашення депозитного вкладу, посилаючись на те, що на виконанні Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області перебував виконавчий лист №2-1265/09 від 25 травня 2009 року, виданий за рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 12 березня 2009 року про стягнення з Кредитної спілки «Кредит-Енерго» на його користь боргу в розмірі 207 703,74 грн.

З 31 липня 2009 року діяльність кредитної спілки припинена, інформація про неї виключена з Державного реєстру фінансових установ.

Станом на 12 травня 2016 року борг Кредитної спілки «Кредит-Енерго», з урахуванням стягнутих за виконавчим листом грошових коштів в сумі 3 642,36 грн., становить 204 061,38 грн., який на день звернення із зазначеним позовом не сплачено.

26 січня 2008 року між відповідачем та кредитною спілкою укладено кредитний договір, за умовами якого ОСОБА_6 отримала кредит у розмірі 79 000 грн. строком до 26 січня 2009 року, який на даний час не повернуто.

Посилаючись на те, що внаслідок невиконання ОСОБА_6 своїх зобов'язань за кредитним договором, йому як первісному кредитору - власнику депозитних коштів, які станом на день укладення договору знаходились у кредитної спілки та не були йому повернуті, заподіяно збитки та моральну шкоду, яка виразилась у душевних стражданнях та погіршенні стану здоров'я, позивач, з урахуванням збільшених позовних вимог, просив суд замінити КС «Кредит-Енерго» як боржника у зобов'язанні щодо повернення належних йому грошових коштів на ОСОБА_6 як позичальника кредитних коштів, стягнути з ОСОБА_6 на його користь - 31 926,75 грн., що складається із: частини кредитного боргу - 10 586 грн., 30% річних - 10 569,17 грн., інфляційних збитків - 7683,31 грн., пені за несвоєчасне виконання грошового зобов?язання за період з 30.04.2015 року по 30.04.2018 року - 2 817,80 грн. та моральної шкоди в розмірі п?яти мінімальних заробітних плат.

Рішенням суду від 30 листопада 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, зазначаючи, що висновки суду про відмову у задоволенні позову не відповідають обставинам справи та положенням чинного цивільного законодавства України, що регулює спірні правовідносини.

Вітзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 12.03.2009 року, яке набрало законної сили, з кредитної спілки «Кредит-Енерго» на користь ОСОБА_5 стягнуто заборгованість за депозитним договором в сумі 207703,74 грн.

В порядку примусового виконання наведеного рішення суду на користь ОСОБА_5 з боржника було стягнуто 3642,36 грн. і станом на 12.05.2016 року залишок боргу становить 204061,38 грн.

Постановою головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Виноградчої Н.О. від 30.09.2016 року виконавчий лист, виданий 25.05.2009р. Дніпровським районним судом м.Херсона про стягнення з КС «Кредит-Енерго» на користь ОСОБА_5 боргу в сумі 207703,74 грн., повернуто стягувачеві на підставі п.5 ч.1 ст.47, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» (в результаті вжитих державним виконавцем заходів місцезнаходження боржника - не виявлено), /а.с. 17/.

За даними Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (відповідний витяг наявний в матеріалах справи) КС «Кредит-Енерго» на сьогоднішній день існує, як юридична особа і відомості про ліквідацію або припинення її існування відсутні.

Отримавши інформацію про те, що відповідач є боржником КС «Кредит-Енерго» за укладеним з нею 26.01.2008р. кредитним договором, позивач вважає себе особою, у якої виникло право вимоги до відповідача за зобов'язаннями, що виникли із кредитного договору у позичальника, на підставі ст. 512 ЦК України.

Відповідно до наведеної норми матеріального права кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов'язку боржника третьою особою.

Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

При цьому правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (ч.1 ст. 513, ч.1 ст. 517 ЦК України).

Оскільки КС «Кредит-Енерго» не передавала позивачеві своїх прав кредитора у зобов'язанні, яке виникло у ОСОБА_6 перед нею за кредитним договором, правочин щодо заміни кредитора у цьому зобов'язанні ними не укладався і документи, які засвідчують права первісного кредитора (КС «Кредит-Енерго») та інформація, яка є важливою для здійснення цих прав у спірних правовідносинах, позивачеві не передавалися, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у ОСОБА_5 не виникло право вимоги до ОСОБА_6 з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне навести правову позицію Верховного Суду України щодо застосування ст.ст. 512, 515 ЦК України та ст.ст. 1, 21 Закону України «Про кредитні спілки», яка викладена в постанові від 02 вересня 2015 року (справа №6-667цс15) і має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права згідно із ч.1 ст.360-7 ЦПК України.

Так, заміна кредитора у зобов'язанні не допускається у зобов'язаннях, нерозривно пов'язаних з особою кредитора (ст. 515 ЦК України).

За статтею 1 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об'єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об'єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом.

Статтею 21 цього Закону визначено види господарської діяльності кредитної спілки, а пунктом 11 частини першої цієї статті врегульовано, що провадження кредитною спілкою іншої діяльності, крім передбаченої Законом, не допускається.

Отже, кредитна спілка як кредитодавець з огляду на особливості правового статусу, визначеного законом, не має права відступати право вимоги за кредитним договором, оскільки такі повноваження законом не передбачені.

Ураховуючи, що спірні зобов'язання випливають з кредитного договору, укладеного кредитною спілкою з фізичною особою, надання кредитних коштів здійснено за рахунок об'єднання грошових внесків членів кредитної спілки, такі зобов'язання тісно пов'язані з особою кредитора і в силу положень ст. 515 ЦК України заміна кредитора у таких зобов'язаннях не допускається.

Не підтвердив позивач належними доказами і свій статус правонаступника КС «Кредит-Енерго».

Відповідно до Закону України «Про кредитні спілки» кредитори або члени кредитної спілки автоматично не набувають статусу правонаступника кредитної спілки з тих підстав, що остання фінансово неспроможна повернути належні їм депозитні вклади та внески. Зазначені особи не наділені законом правом пред'являти до боржників кредитної спілки вимоги щодо виконання ними кредитних зобов'язань на свою користь.

Враховуючи наведене, а також те, що відсутні інші, передбачені ст. 512 ЦК України підстави для заміни кредитора у спірних правовідносинах колегія суддів вважає висновок суду щодо необґрунтованості заявлених ОСОБА_5, в тому числі і в частині морального відшкодування, вимог, таким, що відповідає обставинам справи та нормам матеріального права, що регулює ці відносини.

Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі, належних доказах і як такі, що висновки суду не спростовують, підлягають відхиленню.

Зокрема, посилання заявника на допущені відповідачем порушення умов кредитного договору, не впливають на висновки суду щодо обґрунтованості заявлених ним вимог, оскільки встановлені законом загальні умови виконання зобов'язань є обов'язковими лише для сторін у цих зобов'язаннях, до яких ОСОБА_5 за кредитними зобов'язаннями відповідача не належить.

Питання ж щодо захисту порушених прав вкладників чи членів кредитної спілки, зокрема їх прав на повернення належних їм на праві власності грошових коштів, врегульовано положеннями Закону України «Про кредитні спілки», в тому числі і у випадку припинення діяльності кредитної спілки ліквідаційною комісією або іншим уповноваженим органом виявленню та врахуванню підлягають боргові зобов'язання третіх осіб перед кредитною спілкою. Крім того, при ліквідації платоспроможної кредитної спілки відповідно до ч.5 ст.9 наведеного Закону встановлена черговість задоволення вимог її кредиторів і вимоги за вкладами членів кредитної спілки на депозитних рахунках віднесено до другої черги.

Що ж стосується доводів заявника щодо відшкодування моральної шкоди, то за приписами ст. 1167 ЦК України, яка визначає підстави для відповідальності за завдану моральну шкоду у позадоговірних відносинах і на яку посилається ОСОБА_5 в обґрунтування позову в цій частині, для покладення на відповідача обов'язку щодо відшкодування завданої позивачеві неповерненням кредитною спілкою його депозитного вкладу моральної шкоди необхідно встановити та довести наявність чотирьох умов: шкоди; неправомірність рішень, дій чи бездіяльності заподіювача шкоди; причинного зв'язку між шкодою та неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю заподіювача шкоди та вини заподіювача шкоди.

Враховуючи, що наявність таких умов у спірних правовідносинах судом не встановлена, а доводи позивача з цього приводу носять характер припущення, на яких відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України не можуть ґрунтуватися висновки суду, колегія суддів не вбачає підстав вважати вимоги ОСОБА_5 в частині відшкодування моральної шкоди обґрунтованими.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення ухвалено судом з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування та ухвалення нового рішення про задоволення позову відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, залишити без задоволення, а рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 30 листопада 2018 рокубез змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Т.Г.Чорна

Судді: Л.В.Пузанова

І.В.Склярська

Повний текст постанови складено 11 квітня 2019 року

Суддя Т.Г. Чорна