Справа № 404/6282/18
Номер провадження 2/404/3285/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді - Бершадської О.В.

за участі секретаря - Малюцької М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Фортечний відділ державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, Подільський відділ державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про скасування заборони та арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом, яким просить зняти арешти, накладені на підставі постанови Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ № 3131/8 від 23.04.2002 року, реєстраційний номер обтяження 8024403 від 06.10.2008 року та постанови Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ № аа934742 від 23.01.2006 року, реєстраційний номер обтяження 2849346 від 06.02.2006 року на будинок №17 по вулиці Глазунова в місті Кропивницький (Кіровоград), який згідно Договору дарування від 18.10.2000 року належить йому на праві власності.

Вимоги мотивує тим, що у серпні 2017 року йому стало відомо, що все його майно, зокрема належний йому будинок за адресою: вулиця Глазунова, 17 , смт. Нове, м. Кропивницький перебуває під арештом. Тому, він звернувся до виконавчих служб із запитом та отримав відповіді, згідно яких у вказаних відділах взагалі відсутні виконавчі провадження відносно нього та розяснено, що арешт з майна може бути знятий тільки за рішенням суду. Тому, з посиланням на норми статтей 317,319, 321, 391 ЦК України, що право власності є непорушним та ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права, обмежений у його здійсненні, а арешти на його майно були накладені помилково, та виконавчі провадження знищені, вважає, що є всі правові підстави для задоволення його вимог.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Бершадську О.В. для розгляду справи про скасування заборони та арешту з майна.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 вересня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання та 22.01.2019 року закрито підготовче засідання, справа призначена до судового розгляду.

В судове засідання представник позивача, через канцелярію суду, подала заяву про розгляду справи у її відсутності, вимоги підтримала, просила задовольнити, погодилася на ухвалення заочного рішення.

Відповідач до суду не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась, правом подачі відзиву на позовну заяву не скористалась.

Треті особи- Фортечний відділ державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, Подільський відділ державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, їх представники в судове засідання не зявились, про день та час розгляду справи повідомлялись, письмових пояснень щодо позову не подали.

За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку щодо задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом( ст. 81 ЦПК України).

Судом з"ясовано, що відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо суб"єкта ОСОБА_1 на праві власності належить будинок за адресою: вулиця Глазунова, 17 , смт. Нове, м. Кропивницький, та на який накладено арешти: реєстраційний номер обтяження 2849346, 06.02.2006 року, підстава обтяження постанова аа 934742, 23.01.2006, ДВС в Кіровському районі Кіровоградської області, виконавець Будулатій та реєстраційний номер обтяження 8024403, 06.10.2008, підстава обтяження постанова 3131/8, 23.04.2002, ДВС Ленінського району, Ковальчук , вх.415 ( а.с. 8).

Згідно відповіді в.о. начальника Подільського відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області за №20404/13-20-28/16 від 28.08.2018 року, на заяву ОСОБА_1 щодо зняття арешту з будинку, повідомлено, що проведеною перевірою Автоматизованої системи виконавчих проваджень не виявлено виконавчих проваджень боржником яких виступає ОСОБА_1 та за якими накладався арешт на майно. Згідно інформаційної довідки з Реєстру прав на нерухоме майно та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно арешт накладено згідно постанови № 3131/8 від 23.04.2002 року. На теперішній час надати детальну інформацію стосовно накладеного арешту немає можливості, оскільки у відповідності до вимог п.9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 року №2274/5, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки. Після закінчення строку зберігання виконавче провадження підлягає знищенню та знищено ( а.с. 24).

Крім того, згідно відповіді начальника Фортечного відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області за №29867/13-23-35 від 04.09.2017 року, на заяву ОСОБА_1 щодо зняття арешту з нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1, за адресою: вулиця Глазунова, 17, смт. Нове, м. Кропивницький, повідомлено, що згідно даних АСВП на виконанні у відділі перебували виконавчі провадження про стягнення на користь держави штрафу в сумі 340,009 грн. та 275,60 грн. за 06.05.2016 рік, справа №404/2424/16-ц. Дані виконавчі провадження завершені, в звязку з фактичним їх виконанням (а.с. 22).

27 листопада 2018 року начальником Фортечного відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області за №59392 від 27.11.2018 року, на заяву ОСОБА_1 від 17.09.2018 року повідомлено, що перевіркою Автоматизованої системивиконавчих проваджень станом на 27.11.2018 року у відділі відсутні відкриті виконавчі провадження стосовно ОСОБА_1. Більш детальну інформацію про хід виконавчих дій стосовно виконавчого провадження по якому накладався арешт надати неможливо, оскільки виконавче провадження знищено у зв'язку з закінченням терміну зберігання. У відповідності до п. п. 3.19., 3.20. Інструкції з діловодства в органах державної виконавчої служби, яка діяла на той період часу, строк зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень становив 3 роки від дати закінчення виконавчого провадження чи повернення виконавчого документа стягувачу, до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав (а.с. 44). Разом з цим, також зясовано, що позивач до матеріалів позовної заяви подав постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 23.01.2006 року, затвердженої начальником ВДВС у Кіровському районі, винесеної державним виконавцем Будулатій А.М., згідно з якої вбачається, що на примусовому виконанні ВДВС у Кіровському районі перебував виконавчий лист 5-183, виданий 15.07.1989 року Кіровським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів, та у звязку з його виконанням було накладено арешт на все майно, що належить позивачу, а саме будинок, 17 по вулиці Глазунова, заборонено здійснювати його відчуження ( а.с.7), а також постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 26.04.2002 року ( а.с. 6).

Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ст. 317, ч. 1 ст. 319, ч. ст. 321 ЦК України передбачено право власника володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до положень частин першої та другої ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Частиною четвертою ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені підставі для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, частиною п»ятою цієї статті встановлено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до положень ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог статті 9 Конституції України, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно ст. 13 Конституції України, держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом.

Зі змісту ст. 386 ЦК України вбачається, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Враховуючи вищенаведене, наявність обтяження у вигляді арешту нерухомого майна порушує право власності позивача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року.

Судові витрати вважати по фактично понесеним стороною позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Фортечний відділ державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, Подільський відділ державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про скасування заборони та арешту з майна-задовольнити повністю.

Скасувати (зняти) заборону та арешти, накладені на підставі постанови Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ № 3131/8 від 23.04.2002 року, реєстраційний номер обтяження 8024403 від 06.10.2008 року та постанови Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ № аа934742 від 23.01.2006 року, реєстраційний номер обтяження 2849346 від 06.02.2006 року на будинок №17 по вулиці Глазунова в місті Кропивницький (Кіровоград), який згідно Договору дарування від 18.10.2000 року належить на праві власності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судові витрати вважати по фактично понесеним стороною позивача.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Кіровський районний суд м. Кіровограда).

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, м. Кропивницький; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1;

відповідач: ОСОБА_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків не встановлено ;

третя особа: Подільський відділ державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, місцезнаходження: вул.Преображенська,2, код ЄДРПОУ -не встановлено; третя особа: Фортечний відділ державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, місцезнаходження: вул.Дворцова,23//29, код ЄДРПОУ -не встановлено.

Повне судове рішення складено 07.02.2019 року.

Суддя Кіровського О. В. Бершадська

районного суду

м.Кіровограда