Справа № 522/4661/18
Провадження № 2/522/5363/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

03 квітня 2019 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси, у складі :

головуючого - судді Науменко А.В.

за участю секретаря - Полегенького В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості -,

В С Т А Н О В И В:

Представник ПАТ КБ «Приват Банк» звернувся до суду з позовом, по якому просить стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 6185,38 грн. за кредитним договором № б/н від 24.06.2010 року та судові витрати в розмірі 1762,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 24.06.2010 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_3 був укладений договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 1800,0 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на дані умови, що підтверджується тим, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, складає між ним та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві. Банк свої зобов`язання виконав та надав відповідачу кредитні кошти.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року позичальник, ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Згідно наданого розрахунку заборгованості за Договором № б/н від 24.06.2010 року вбачається, що станом на станом на дату смерті заборгованість позичальника перед Банком становить - 6185,38 грн., яка складається з наступного: 1798,84 грн. - заборгованість за кредитом; 4386,54 грн. - заборгованість за відсотками. Позивач посилається на те, що спадкоємці, яки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в зв`язку з зазначеним просив суд стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 6185,38 грн. за кредитним договором № б/н від 24.06.2010 року та судові витрати в розмірі 1762,00 грн.

Ухвалою суду від 05 квітня 2018 року провадження по справі відкрито, розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

23.10.2018 року Приморським районним судом м. Одеси ухвалено заочне рішення, яким позовну заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 24.06.2010 року у розмірі 6185,38 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 грн.

До суду 22.11.2018 року, надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Ухвалою суду від 28 листопада 2018 року, заяву про перегляд заочного рішення у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості призначено до розгляду у судовому засіданні «12» грудня 2018 року.

08.02.2019 року позивачем поданий відзив на заяву відповідача про перегляд заочного рішення.

Згідно до положень ст. 223 ЦПК Украйни, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутністю позивача, тому як неявка останнього не перешкоджає розгляду справи по суті за наявними матеріалами.

Ухвалою суду від 27 лютого 2019 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено. Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23.10.2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості скасовано, справу призначено до судового розгляду в спрощеному позовному провадженні з призначенням судового засідання на 03.04.2019 року.

У судове засідання сторони не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява про слухання справи без її участі, просила суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 24.06.2010 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_3 був укладений договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 1800,0 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на дані умови, що підтверджується тим, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, складає між ним та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві. Банк свої зобов`язання виконав та надав відповідачу кредитні кошти.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно статей 526,527,530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року позичальник, ОСОБА_3 помер, при цьому, свої зобовязання перед ПАТ КБ "Приват Банк" з повернення вказаної вище суми не виконав.

Станом на дату смерті ОСОБА_3 заборгованість перед банком за кредитним договором № б/н від 24.06.2010 року становить - 6185,38 грн., яка складається з наступного: 1798,84 грн. - заборгованість за кредитом; 4386,54 грн. - заборгованість за відсотками.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст. 608, 1218, 1219 ЦК, у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті.

За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов`язанням.

Згідно ч.1, ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (6 місяців від дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї.

Виходячи із вищенаведеного, спадкоємці ОСОБА_3 мали право подати заву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з ІНФОРМАЦІЯ_2 року по 06.09.2015 року.

Таким чином, судом встановлено, що спадкоємці, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Вказана обставина підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача, де в якості адреси реєстрації зазначена: АДРЕСА_2 .

Частиною 1 статті 1282 ЦК України встановлено, що: "Спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, що відповідає його частці у спадщині.

Суд враховує довід відповідачів, що жодного нерухомого та рухомого майна у померлого ОСОБА_3 не було, а тому позов не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ч.1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, що відповідає його частці у спадщині.

Таким чином, судом встановлено, а Банком не спростоване, що спадкового майна у померлого, яке б могли отримати відповідачі Драч 3.1. та ОСОБА_2 не було.

Відповідно до п.2 ч. І ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам.

Відповідно до ч.І ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а претензія позивачем кредитора була направлена (для спадкоємців) до Першої одеської державної нотаріальної контори 07.05.2016 року, при цьому в позові не вказується, коли саме кредитор дізнався про смерть спадкодавця, оскільки відповідно до ч.2 ст. 1281 ЦК України кредитору спадкодавця належить протягом шести місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкодавця, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Пропуск шестимісячного строку кредитором є підставою для відмови від позові. Позивач звернувся з позовом до спадкоємців боржника лише 20.03.2018 року.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 17 квітня 2018 року по справі №522/407/15-ц сформулювала наступну правову позицію:

Оскільки зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Тобто, стаття 1281 ЦК України, яка визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог, застосовується і до кредитних зобов`язань.

Поняття «строк пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців» не тотожне поняттю «позовна давність». Так, частина четверта статті 1281 ЦК України визначає наслідком пропуску кредитором спадкодавця строків пред`явлення вимог до спадкоємців позбавлення права вимоги такого кредитора, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті. Тоді як згідно з частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відтак, визначені статтею 1281 ЦК України строки пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців і позовна давність є різними строками. Сплив перших має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а отже, і неможливість вимагати у суді захисту відповідного права. Натомість, сплив позовної давності не виключає наявність у кредитора права вимоги та є підставою для відмови у позові за умови, якщо про застосування позовної давності у суді заявила одна зі сторін.

Відповідно до статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язаннями, а також припинення таких зобов`язань.

Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, Велика Палата Верховного Суду вважає, що строки пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Тобто, стаття 1281 ЦК України, яка визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог, застосовується і до кредитних зобов`язань, забезпечених іпотекою».

Позивач також не надав суду доказів, які підтверджують, яке саме майно прийняли у спадок відповідачі та яка його вартість, що унеможливлює стягнення з них заявлених позивачем грошових коштів.

ПАТ КБ «ПриватБанк» клопотання про витребування відомостей щодо наявності у спадкодавця на час відкриття спадщини рухомого та нерухомого майна заявлено не було, обставин, які б вказували на неможливість подання вказаного клопотання до суду першої інстанції, або наявність поважних причин для його неподання, ПАТ КБ «ПриватБанк» не наведено. Згідно поданої заяви позивач вказав, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання та заяви з боку позивача відсутні. Враховуючи недоведеність позивачем наявності, об`єму та вартості спадкового майна після смерті ОСОБА_3 та факту постійного проживання відповідачів разом із спадкодавцем, суд приходить до висновку, що правових підстав для задоволення позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором боргу спадкодавця у суду не має.

Оскільки позовні вимоги задоволенню не підлягають з підстав недоведеності, то судові витрати слід віднести на рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 1216, 1218, 1219, 1281, 1282 ЦК України, ст. ст. 4, 76-81, 258, 259, 264, 265, 268, 280 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлений 15.04.2019 року.

Суддя А.В.Науменко

03.04.19