Справа № 495/2409/19
№ провадження 4-с/495/27/2019
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород - Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого - одноособово судді Шевчук Ю.В.

при секретарі Савенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровському справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

В судове засідання адвокат в інтересах скаржника Васильєв П.О. не з`явився, однак надав до суду заяву, згідно якої просив справу розглядати за його відсутністю, скаргу задовольнити та скасувати накладений на його майно арешт.

В судове засідання представник Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області не з`явився, однак надав до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати за його відсутності, заперечень щодо скарги не має.

В судове засідання стягувач - ОСОБА_3 не з`явилась, про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.

Вивчивши матеріали скарги, надані сторонами докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовіносини.

На примусовому виконанні Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області знаходяться виконавчі провадження № 48396131, стягувач - ОСОБА_3 , боржник - ОСОБА_1 по виконанню рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29 травня 2015 року у справі № 495/2781/15-ц, яким стягнуто аліменти з боржника на користь стягувача на утримання дитини до досягнення дитиною повноліття.

Постановою державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 14 лютого 2019 року у виконавчому провадженні № 48396131 накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

18 березня 2019 року у вказаному виконавчому провадженні заявником була погашена заборгованість із сплати періодичних платежів, що підтверджується відповідною квитанцією від 18 березня 2019 року № 101 у матеріалах справи.

Згідно із Розрахунку заборгованості по аліментах від 19 березня 2019 року № 48396131, станом на 31 березня 2019 року заборгованість по аліментах у заявника відсутня, окрім того, мається переплата у сумі 970 гривень 89 копійок.

Водночас, згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 19 березня 2019 року № 160122943 станом на 19 березня 2019 року, накладений арешт на майно заявника постановою державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 14 лютого 2019 року у виконавчому провадженні № 48396131 у відповідності до вимог п.7 ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем не знятий.

Таким чином, на сьогоднішній день у заявника відсутня заборгованість зі сплати періодичних платежів, тобто, згідно ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» підстав для звернення стягнення на належне заявнику майно відсутнє, оскільки в нього відсутня заборгованість зі сплати періодичних платежів (аліментів), сукупний розмір яких б перевищував три місяці. Таким чином, у державного виконавця були підстави станом на 19 березня 2019 року згідно п.7 ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» зняти накладений арешт.

Відповідно до ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Водночас, згідно п.7 ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

Керуючись статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження», скасовано вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, в тому числі тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України.

Згідно ч.1 ст.447 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст.450 Цивільного процесуального кодексу України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У рішенні Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року у справі про охоронюваний законом інтерес вказується, що поняття "охоронюваний законом інтерес" треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, спільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозахисну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Одним з проявів верховенства права є те, шо право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства.

Із змісту ч. 2 ст. 124 Конституції України щодо поширення юрисдикції на всі правовідносини, що виникають у державі, випливає, що кожен із суб`єктів правовідносин у разі виникнення спору може звернутися до суду за його вирішенням. Суб`єктами таких правовідносин можуть бути громадяни, іноземці, особи без громадянства, юридичні особи та інші суб`єкти цих правовідносин.

Відповідно до вимог частини першої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до вимог частини 4 Розділу III Інструкції з організації примусового конання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 р. №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 р. № 2832/5), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 року за № 489/20802 виконавчий документ повертається без прийняття до виконання у випадках, передбачених частиною четвертою статті 4 Закону, про що орган державної виконавчої служби або приватний виконавець надсилає стягувачу повідомлення протягом трьох робочих днів з дня пред 'явлення виконавчого документа.

В свою чергу частиною четвертою статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено вимогу про те, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Приписами статей 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження», серед іншого визначено, що виконавче провадження і примусове виконання рішень, це сукупність дій, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню з дотриманням засад верховенства права; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження.

Таким чином, приймаючи до уваги факт відсутності у заявника заборгованості по сплаті аліментів, а також вимоги п. 7 ч. 4 статті 59 Закону України « Про виконавче провадження», яка встановлює, що підставою для зняття арешту з майна боржника є погашення заборгованості з періодичних платежів, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність вимог скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст.447-453, 353 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області - задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області № 48396131, стягувач - ОСОБА_3 , боржник - ОСОБА_1 з виконання рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29 травня 2015 року у справі № 495/2781/15-ц, яка полягає у не знятті арешту з усього рухомого та нерухомого майна, що належить боржнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Зобов`язати державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області у виконавчому провадженні № 48396131, стягувач - ОСОБА_3 , боржник - ОСОБА_1 з виконання рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29 травня 2015 року у справі № 495/2781/15-ц, зняти арешт з всього рухомого та нерухомого майна, що належить боржнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 15-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя :