Постанова

Іменем України

13 березня 2019 року

м. Київ

справа № 766/2818/16-ц

провадження № 61-26805св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - Національний юридичний університет імені Ярослава Мудрого,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Національного юридичного університету імені ЯрославаМудрого на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 20 квітня 2017 року

у складі судді Сингаївського О. П. та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 20 вересня 2017 року у складі колегії суддів: Трояновської Г. С., Миніч Т. І., Талько О. Б.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2016 року Національний юридичний університет імені Ярослава Мудрого звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за державним кредитом для здобуття вищої освіти.

Позовна заява мотивована тим, щоміж Національною юридичною академією України імені Ярослава Мудрого та ОСОБА_2 на підставі Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України

від 16 червня 2003 року № 916, було укладено дві угоди про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти: угода № 4 від 26 грудня 2003 року, згідно якої навчальний заклад надав ОСОБА_2 цільовий пільговий державний кредит для здобуття

у навчальному закладі вищої освіти за рахунок коштів державного

бюджету за освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціаліст та напрямом підготовки (спеціальністю) правознавство за денною формою навчання

у розмірі 5 500,00 грн за 4 семестр 2003-2004 навчального року

та угода № 14 від 06 грудня 2004 року, згідно якої навчальний заклад надав одержувачу цільовий пільговий державний кредит для здобуття

у навчальному закладі вищої освіти за рахунок коштів державного бюджету за освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціаліст та напрямом підготовки правознавство за денною формою навчання у розмірі 3 000,00 грн

на 6 семестр 2004-2005 навчального року.

Університетом було виконано всі його обов'язки, передбачені угодами.

ОСОБА_2 своїх зобов'язань за вказаними угодами не виконав, внаслідок чого станом на 01 квітня 2016 року утворилася заборгованість

у загальному розмірі 16 306,77 грн.

Ураховуючи зазначене та уточнені позовні вимоги, Національний юридичний університет імені ЯрославаМудрого просив суд стягнути вказану суму заборгованості, відсотки, пеню та інфляційні витрати.

21 лютого 2017 року Національним юридичним університетом імені Ярослава Мудрого до Корольовського районного суду м. Житомира було подано заяву про уточнення позовних вимог та збільшення їх розміру, а саме про дострокове повернення всіх сум кредиту з підстав, передбачених частиною другою статті 1050 ЦК України, у загальному розмірі 18 226,28 грн станом на 10 лютого 2017 року.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 20 квітня

2017 року позов Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого заборгованість за угодою № 4

про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття

вищої освіти від 26 грудня 2003 року у розмірі 1 364, 46 грн, з яких заборгованість за кредитом за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня

2015 року - 1 100,16 грн, пеня за прострочення повернення кредиту

за період з 28 квітня 2015 року по 31 грудня 2014 року - 264,44 грн; заборгованість за угодою № 14 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти від 06 грудня 2004 року

у розмірі 744,36 грн, з яких заборгованість за кредитом за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2015 року - 600,12 грн, пеня за прострочення повернення кредиту за період з 28 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року - 144,24 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат. У решті позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, щоперебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами), починається стосовно кожної окремої частини від дня, коли відбулося це порушення. Отже, заборгованість за тілом кредиту, з урахуванням здійснених відповідачем платежів, підлягає стягненню у межах трирічного строку позовної давності, а позовна вимога про стягнення неустойки підлягає задоволенню в межах річного строку позовної давності, про застосування яких відповідачем було заявлено до винесення судом рішення.

Крім того, зазначав, щопідстави для нарахування пені за прострочення сплати трьох відсотків річних за вказаними угодами відсутні, оскільки відповідач з 10 червня 2008 року на підставі частини четвертої та п'ятої Закону України «Про сприяння соціальному становленню та розвитку молоді в Україні», тобто з дня народження першої дитини, звільнений від сплати процентів за користування кредитом, заборгованість за процентами в межах строку позовної давності відсутня.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 20 вересня 2017 року апеляційну скаргу Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого відхилено.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 20 квітня

2017 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про дострокове погашення суми позики залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що оскільки пунктом 4.2 угоди від 26 грудня 2003 року № 4 та пунктом 4.2 угоди від 06 грудня

2004 року № 14 передбачено, що навчальний заклад має право стягнути

в судовому порядку кредит та відсотки за користування ним з одержувача кредиту в разі ухилення від повернення кредиту, тому звернувшись до суду 11 травня 2016 року з позовом про дострокове повернення всіх сум кредиту за угодою про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти та стягнення штрафних санкцій, позивач використав своє право, передбачене пунктом 4.2 зазначених угод. Водночас, позивач пропустив позовну давність, що встановлено оскаржуваним рішенням і позивач з цим погодився. Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові, після спливу позовної давності захист права є неможливим.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у жовтні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,Національний юридичний університет імені Ярослава Мудрого, посилаючись

на неправильне застосування судами норм матеріального права

й порушення норм процесуального права, просив скасувати вказані судові рішення в частині дострокового повернення тіла кредиту та ухвалити

в цій частині нове рішення про задоволення указаної позовної вимоги

й стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за тілом кредиту у розмірі 2 692,11 грн за угодами: від 26 грудня 2003 року № 4 та від 06 грудня

2004 року № 14. Скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині відшкодування понесених судових витрат

у розмірі 159,44 грн та стягнути з відповідача судові витрати

у розмірі 362,97 грн. В іншій частині оскаржувані судові рішення просив залишити без змін.

Рішення судів попередніх інстанцій в іншій частині не оскаржуються, тому в силу вимог статті 400 ЦПК України у касаційному порядку не перевіряються.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ від 22 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу

№ 766/2818/16-ц з Корольовського районного суду м. Житомира.

У пункті 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін

до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

17 травня 2018 року справа надійшла з Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 лютого 2019 року вищевказану справу призначено до розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що частиною другою статті 1050 ЦК України передбачено, що у разі прострочення повернення чергової частини позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Крім того, зазначав, що у вказаних угодах про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти передбачено право навчального закладу стягнути в судовому порядку кредит та відсотки за ним з одержувача кредиту у разі ухилення від повернення кредиту в повному обсязі.

Також вважав необґрунтованим висновок судів першої та апеляційної інстанцій про те, що позивачем було пропущено позовну давність.

Суди не звернули увагу на той факт, що позивачем заявлялася вимога про дострокове повернення кредиту за період 2016-2022 роки, передбачена частиною другою статті 1050 ЦК України, відповідно строк позовної давності на дострокове повернення всієї позики починається з моменту пред'явлення такої вимоги кредитором,тому вважав, що судові рішення районного та апеляційного суду в частині відмови дострокового повернення всієї суми кредиту незаконними та необґрунтованими, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відзив на касаційну скаргу не подано

Фактичні обставини справи, встановлені судами

26 грудня 2003 року між Національною юридичною академією України імені Ярослава Мудрого та ОСОБА_2 було укладено угоду № 4, згідно якої навчальний заклад надав відповідачу цільовий пільговий державний кредит для здобуття у вказаному закладі вищої освіти за рахунок коштів державного бюджету за освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціаліст

та напрямом підготовки (спеціальністю) правознавство за денною формою навчання у розмірі 5 500,00 грн за 4 семестр 2003 - 2004 навчального року (а.с. 14-15).

06 грудня 2004 року між Національною юридичною академією України імені Ярослава Мудрого та ОСОБА_2 було укладено угоду № 14, згідно з умовами якої навчальний заклад надав останньому цільовий пільговий державний кредит для здобуття у навчальному закладі вищої освіти за рахунок коштів державного бюджету за освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціаліст, та напрямом підготовки правознавство, за денною формою навчання, у розмірі 3 000,00 грн на 6 семестр 2004-2005 навчального року (а.с. 16-17).

Відповідно до пунктів 3.3, 3.4 угоди від 26 грудня 2003 року № 4 та угоди

від 06 грудня 2004 року № 14 одержувач кредиту зобов'язаний повернути протягом 15 років всю суму наданого навчальним закладом кредиту та 3 % річних за користування кредитом після закінчення навчання, починаючи

з дванадцятого місяця, а у разі відрахування одержувача кредиту

із навчального закладу починаючи з третього місяця після відрахування.

За наявності обставин, що є підставою для звільнення одержувача кредиту від повернення кредиту, надавати щорічно навчальному закладу після закінчення навчання відповідний документ про такі обставини.

У пункті 6.1 обох угод зазначено, що одержувач повертає використаний ним на навчання кредит у сумі 5 500,00 грн та у сумі 3 00,00 грн і відсотки за користування ним у сумі 3 % річних готівкою або в безготівковому порядку на банківський рахунок Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого до 31 грудня кожного року 1/15 частину від загальної суми одержаного кредиту та відсотки за користування ним відповідно до угоди від 26 грудня 2003 року № 4, починаючи з травня 2007 року до травня 2022 року, та до угоди від 06 грудня 2004 року № 14, з травня 2008 року до травня 2023 року.

Витягом із наказу ректора Національної юридичної академії України

імені Ярослава Мудрого ОСОБА_3 від 21 червня 2007 року № 261-С

ОСОБА_2 присвоєно кваліфікацію юриста-спеціаліста з врученням диплому та відрахування з академії у зв'язку з закінченням навчання

з 21 червня 2007 року (а.с. 12).

У рахунок погашення кредиту ОСОБА_2 сплатив кошти за угодою

від 26 грудня 2003 року № 4 - 567,00 грн та за угодою від 06 грудня

2004 року № 14 - 377,84 грн.

Останні платежі ОСОБА_2 було сплачено у 2008 році (а.с. 19, 24).

Згідно з Указом Президента України № 1194/2010 від 24 грудня 2010 року

«Про Національний університет «Юридична академія імені Ярослава Мудрого» та розпорядженням Кабінету Міністрів України від 08 грудня

2010 року № 2213-р «Про реорганізацію Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого», Національну юридичну академію України імені ЯрославаМудрого реорганізовано шляхом перетворення

у Національний університет «Юридична академія України імені Ярослава Мудрого».

Відповідно до наказу Міністерства освіти і науки України від 04 грудня

2013 року № 1697 «Про перейменування Національного університету «Юридична академія України імені Ярослава Мудрого» Національний університет «Юридична академія України імені Ярослава Мудрого» перейменовано на Національний юридичний університет імені Ярослава Мудрого.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частинами першою, другою та п'ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам оскаржувані судові рішення не відповідають.

Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами

(з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Загальна позовна давність (зокрема, до вимог про стягнення заборгованості за кредитом і процентів) встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України), а спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) - тривалістю в один рік (пункт 1 частини другої статті 258 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається

з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події,

з якою пов'язано його початок.

Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). А за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п'ята цієї статті).

Оскільки договір встановлює окремі зобов'язання, які деталізують обов'язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов'язку з внесеннячергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів.

Указаний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду

від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження

№ 14-10цс18).

З огляду на викладене суди першої та апеляційної інстанції не звернули увагу на те, що позивачем заявлялася вимога про дострокове повернення кредиту за період 2016-2022 роки, на підставі частини другої статті 1050 ЦК України,

у зв'язку з несплатою періодичних платежів та дійшли помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову про дострокове повернення тіла кредиту за кредитним договором, строк дії якого сторонами було визначено до 2022 року.

Таким чином передбачене статтею 1050 ЦК України право кредитодавця вимагати від позичальника дострокового повернення частини позики,

що залишалася, є наслідком неналежного виконання боржником своїх договірних зобов'язань, що передбачено пунктами 4.3 вказаних угод.

З урахуванням наведеного на користь позивача підлягає стягненню

2 692,11 грн, з яких: 1 741,92 за угодою № 4 від 26 грудня 2003 року

і 950,19 грн за угодою № 14 від 26 грудня 2004 року. Відповідний розрахунок наявний у справі і відповідачем не спростований, він відповідає умовам угод і вимогам закону.

Зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судом повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права, оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Щодо судових витрат

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).

Національний юридичний університет імені Ярослава Мудрого касаційній скарзі помилково просить стягнути судовий збір з ОСОБА_2 за подання позову у розмірі 362,97 грн.

При ухваленні рішення судом першої інстанції було розподілено судові витрати в частині, у якій позов Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого задоволено та стягнуто судовий збір у розмірі 159,44 грн пропорційно до задоволених судом першої інстанції позовних вимог.

Колегія суддів враховує, що Національний юридичний університет імені Ярослава Мудрого у касаційній скарзі просив стягнути судовий збір за подачу позову у розмірі 362,97 грн, але при цьому рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат (стягнення 159,44 грн) колегією суддів не переглядалося.

Таким чином, ураховуючи скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваній частині й задоволення позову Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого у цій частині на загальну суму 2 692,11 грн, що становить 14,7 % від загальної суми позову, з ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме: за подання позовної заяви у розмірі 203,94 грн, за подання касаційної скарги -

244,73 грн, що становить 14,7 % від сум судового збору, які були сплачені при зверненні до судів відповідних інстанцій.

Керуючись статтями 141, 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого задовольнити.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 20 квітня

2017 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 20 вересня 2017 року у частині дострокового повернення кредиту скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов Національного юридичного університету імені ЯрославаМудрого у цій частині задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого ( ) заборгованість за тілом кредиту у розмірі 2 692,11 грн за угодами:

від 26 грудня 2003 року № 4 та від 06 грудня 2004 року № 14.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого судові витрати, понесені за подання позовної заяви у розмірі 203,94 грн та касаційної скарги

у розмірі 244,73 грн, а всього 448,67 грн (чотириста сорок вісім гривень, шістдесят сім копійок).

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б.І. Гулько

Є.В. Синельников

С. Ф. Хопта