Постанова

Іменем України

30 січня 2019 року

м. Київ

справа № 639/5758/13-ц

провадження № 61-16769св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Коротуна В. М., Крата В. І. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,

відповідач - ОСОБА_1,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 травня 2014 року у складі судді: Іванової І. В., та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 19 листопада 2015 року у складі колегії суддів: Гальянової І. Г., Зазулинської Т. П., Кругової С. С.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2013 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 10 квітня 2008 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» (далі - ТОВ «Український промисловий банк») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав останньому кредит у розмірі 156 550,00 грн на строк до 08 квітня 2039 року зі сплатою 11,85 % річних. 30 червня 2010 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань. ОСОБА_1 свої зобов'язання по поверненню кредиту не виконував і станом на 17 червня 2013 року утворилась заборгованість у розмірі 196 305,13 грн, яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 травня 2014 року позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 196 305,13 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позичальник не виконав свої зобов'язання за кредитним договором, допустив заборгованість по кредиту, яка підлягає стягненню з боржника.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 17 грудня 2014 року заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 травня 2014 року залишено без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Короткий зміст рішення суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 квітня 2015 року ухвалу апеляційного суду Харківської області від 17 грудня 2014 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

При скасуванні ухвали суду апеляційної інстанції касаційний суд вказав, що розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки є порушенням статті 129 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Розглянувши справу за відсутності ОСОБА_1, апеляційний суд неналежним чином не перевірив доводів апеляційної скарги щодо подвійного стягнення заборгованості та її розміру, не навів у судовому рішення мотивів відхилення таких доводів, при тому, що й районний суд розглянув справу за відсутності відповідача.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 19 листопада 2015 року заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 травня 2014 року залишено без змін.

При залишенні без змін рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив з доведеності позивачем свої позовних вимог.При цьому апеляційний суд вказав, що ОСОБА_1 достовірно знаючи про те, що справа розглядається судом апеляційної інстанції після скасування судом касаційної інстанції за його касаційною скаргою ухвали апеляційного суду від 19 травня 2014 року при бажанні, мав можливість прийняти участь у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, а тому судова колегія приходить до висновку , що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у зв'язку з чим вважає за необхідне розглянути справу за його відсутності.

Аргументи учасників справи

У березні 2017 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 травня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 19 листопада 2015 року, у якій просив оскаржені рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Касаційна скарга, зокрема, мотивована тим, що апеляційна скарга відповідача була розглянута судом без його участі, ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи. Судової повістки про розгляд справи 19 листопада 2015 року на адресу ОСОБА_1 не надходило, не отримував відповідач і телеграми, про яку зазначив суд. Незважаючи на цю істотну обставину суд апеляційної інстанції розглянув апеляційну скаргу за відсутності відповідача, чим позбавив відповідача на учать у судовому розгляді справи. Також ОСОБА_1 зазначає, що рішення судів ухвалені з порушенням норм процесуального та невірним застосуванням норм матеріального права, що призвело до ухвалення незаконних рішень.

Короткий зміст ухвал суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 29 травня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 04 жовтня 2017 року справа призначена до судового розгляду.

У статті 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України справа передана до Касаційного цивільного суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позиція Верховного Суду

Колегія суддів частково приймає аргументи, викладені в касаційній скарзі, з таких мотивів.

Згідно частини першої статті 158 ЦПК України (в редакції, чинній на момент розгляду справи апеляційним судом) розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обов'язковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до частини п'ятої статті 74 ЦПК України (в редакції, чинній на момент розгляду справи апеляційним судом) судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі.

У частині шостій статті 74 ЦПК України (в редакції, чинній на момент розгляду справи апеляційним судом) передбачено, що особи, які беруть участь у справі, а також свідки, експерти, спеціалісти і перекладачі можуть бути повідомлені або викликані в суд телеграмою, факсом чи за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Європейський суд з прав людини вказав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (GUREPKA v. UKRAINE (No. 2), № 38789/04, § 23, ЄСПЛ, від 08 квітня 2010 року).

Право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року).

Аналіз матеріалів справи свідчить, що при новому розгляді у суді апеляційної інстанції, ОСОБА_1 направлялися судові повістки за адресою його реєстрації (Т. 1 а. с. 30): АДРЕСА_1 (Т. 2 а. с. 40, 42, 63-64, 75-76) та за адресою, яка указана під час укладення кредитного договору: АДРЕСА_2 (Т. 2 а. с. 44, 45). Вказані судові повістки повернулися на адресу суду без вручення із поштовою довідкою «за закінченням терміну зберігання». Також, судові повістки надсилались представникам відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 (Т. 2 а. с. 43, 46, 47, 53-54, 55-56, 57-58, 66-67, 68-69, 70-71, 78-79, 80-81), які також повернулись до суду без вручення «за закінченням терміну зберігання». Окрім цього, ОСОБА_1 за адресою реєстрації: АДРЕСА_1, направлялося повідомлення телеграфом, яке адресату не доставлено (Т. 2 а. с. 77, 82).

Тобто, ОСОБА_1 не було належним чином повідомлено про розгляд справи судом.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов'язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.

У частині четвертій статті 411 ЦПК України передбачено, що справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

За таких обставин доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржене рішення суду апеляційної інстанції ухвалене без додержання норм процесуального права (пункт 5 частини першої статті 411 ЦПК України). У зв'язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити частково. Ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 травня 2017 року зупинено виконання заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 травня 2014 року та ухвали апеляційного суду Харківської області від 19 листопада 2015 року до закінчення розгляду касаційної скарги. Оскільки оскаржена ухвала суду апеляційної інстанції скасована та справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, то підстав для поновлення виконання оскаржених рішень відсутні.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Харківської області від 19 листопада 2015 року скасувати.

Справу № 639/5758/13-ц направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції скасована ухвала апеляційного суду Харківської області від 19 листопада 2015 року втрачає законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

В. М. Коротун

В. І. Крат