Справа №705/1759/19
2/705/1540/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2019 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Мазуренко Ю.В. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог Уманська районна державна нотаріальна контора, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання недійсним державного акту на землю та визнання права власності в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовною заявою про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання недійсним державного акту на землю та визнання права власності в порядку спадкування. В якості відповідача в позові вказаний ОСОБА_2. В якості третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог вказана Уманська районна державна нотаріальна контора.

В позові ставиться питання:

«…Прийняти позов до розгляду.

Витребувати до судового розгляду в належним чином завіреній копії всі матеріал спадкової справи №202 за 2004 рік після смерті ОСОБА_3, що помер 22 січня 2004 року в Уманській районній державній конторі адреса 20300 м. Умань, вул. Незалежності, 2

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 22 грудня 2004 року, видане Завідувачем Уманської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_4, що зареєстроване в Реєстрі за №5183 спадкова справа №202 за 2004 рік.

Визнати недійсним Державний акт серії ЯА №475127, що виданий на імя ОСОБА_2 11 липня 2005 року кадастровий номер :02:000:0924,0925.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом прав власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,3648 га., що розташована на території Шаринської сільської ради кадастровий номер :02:000:0924,0925.

Визнати ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом прав власності на земельну ділянку розміром 0.4563га. наданої для ведення особистого підсобного господарства, розташованої на території Шаринської сільської ради, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР №15-49-95 виданого Шаринською сільською радою 3 серпня 1999 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №97.

Судові витрати віднести на відповідача. …».

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (стаття 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124), а статтею 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суддя, розглянувши позовну заяву вважає, що позовну заяву про про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання недійсним державного акту на землю та визнання права власності в порядку спадкування слід залишити без руху, так як вона не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

В позовній заяві не дотримані в повному обсязі пункт 5 частини 3 статті 175 ЦПК України, які відповідно передбачають, що позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Також, в позовній заяві не дотримані в повному обсязі пункти 3, 5 частини 3 статті 175 ЦПК України, які відповідно передбачають, що позовна заява повинна містити ціну позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Також, суддя звертає увагу на те, що від змісту позовної заяви залежить позиція відповідача, який як і позивач має право на судовий захист, а для реалізації цього права має бути обізнаним з тим, які вимоги до нього заявлені та з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Згідно п. 23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину (яка згідно п. 24 повинна бути у вигляді обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину) особа може звернутись до суду в порядку позовного провадження.

Виходячи з вищенаведеного, позивачу необхідно викласти обставини в обґрунтування пред'явлених позовних вимог, виходячи з відносин, що склалися між сторонами, вказати які його права, свободи чи інтереси були порушені та ким, яким чином передбачені шляхи їх поновлення, чим визначений той засіб захисту права, який вона просить застосувати, з посиланням на обставини як правові підстави, а також на докази в підтвердження обставин на обґрунтування заявлених вимог.

Відповідно до ст. 67 ЗУ «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому ЦПК України. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

В позовній заяві, що стосується вище вказаних позовних вимог (з врахування особливостей предмету та підстав позову) не зазначені докази, які б підтверджували відповідні обставини (документи, які підтверджують, що позивач належним чином оформив свої спадкові права, коло спадкоємців із зазначенням осіб, котрі б мали право на обовязкову частку у спадковому майні при спадкуванні,документи про належність і правовий статус земельної ділянки, на якій знаходиться обєкт нерухомості, зведений кадастровий план, кадастровий акт та план схема відповідних земельних ділянок,підстави визначення ціни позову, тощо).

Відповідно до ч.5 ст. 177 ЦПК України позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до п.2, п. 10 ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна, а у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог. Ціна позову має важливе значення, насамперед, для правильного визначення судового збору, що підлягає сплаті під час звернення до суду. Крім того,позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового та немайнового характеру. Як вбачається з прохальної частини позовної заяви позивач ставить дві вимоги майнового характеру та дві позовні вимоги немайнового характеру.

Відповідно до частини 4 статті 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Обовязок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір це процесуальний обовязок, визначений нормами процесуального права. В позовній заяві взагалі не визначена ціна позову та в матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували правильність визначення ціни позову з урахуванням предмету позову.

Відповідно до п.4 ст.175 ЦПК України, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.При цьому, до матеріалів позовної заяви позивачем не додано документу про сплату судового збору. У прохальній частині позовної заяви відсутні посилання позивача про звільнення від сплати судового збору, з посиланням на відповідні обставини.

Одночасно, у позовній заяві міститься посилання на те, що судовий збір не сплачувався у звязку з наявністю пільги в позивача як інваліда ІІ групи.

У п.9 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», зазначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Позивачем до матеріалів справи було долучено копію довідки до акту МСЕК № 105239, в якій вказано, що ОСОБА_1 з 01.03.2007 року призначено ІІ групу інвалідності безстроково.

Крім того, позивачем у прохальній частині позовної заяви ставиться питання про витребування доказів. При цьому, в ст. 84 ЦПК України вказано, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Зміст клопотання про витребування доказів не відповідає вимогам ст. 117 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 11 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Таким чином, враховуючи викладене, позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог Уманська районна державна нотаріальна контора, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання недійсним державного акту на землю та визнання права власності в порядку спадкування, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, вказаних вище протягом пяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Крім того, вважаю за необхідне попередити позивача, що в разі не усунення порушень закону, допущенних при подачі позовної заяви до встановленого законом строку, позов буде вважатися не поданим та повернутий позивачеві.

Також, слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Спосіб усунення недоліків позовної заяви полягає в поданні позовної заяви у вигляді окремого документу з виправленими недоліками, зазначеними в наявній ухвалі суду з наданням її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог Уманська районна державна нотаріальна контора, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання недійсним державного акту на землю та визнання права власності в порядку спадкування, залишити без руху до усунення недоліків, які перешкоджають розгляду позовної заяви і вирішенню справи по суті.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню.

У відповідності до положень ч.2 ст.261 ЦПК України ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Мазуренко