ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/671/18 Номер провадження 22-ц/814/919/19Головуючий у 1-й інстанції Кривич Ж.О. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Бондаревської С.М.,

суддів: Кривчун Т.О., Кузнєцової О.Ю.,

секретар Радько О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21 листопада 2018 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладників на ліквідацію АТ «Фінанси та Кредит», АТ «Фінанси та Кредит» про стягнення сум депозиту,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладників на ліквідацію АТ «Фінанси та Кредит», АТ «Фінанси та Кредит» про стягнення сум депозиту.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначав, що між ним та АТ «Банк «Фінанси та Кредит» 08 жовтня 2014 року укладено договір №300131/116758/370-14 про банківський строковий вклад в іноземній валюті на суму 23 275,65 дол. США, строком до 13 жовтня 2015 року, зі сплатою відсотків за ставкою 14,1 % річних.

01 грудня 2014 року ним було поповнено даний вклад на суму 410,69 дол. США.

Окрім того, 24 грудня 2014 року між ним та АТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено договір №300131/154144/370-14 про строковий банківський вклад «Пенсійний». Сума вкладу 890 000,00 грн. строком на 370 днів, до 29 грудня 2015 року зі сплатою процентів за ставкою 27,1 % річних.

У звязку із запровадженням в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» тимчасової адміністрації, 13 листопада 2015 року йому було виплачено гарантовану Фондом гаран-тування вкладів фізичних осіб суму грошового відшкодування в розмірі 200 000,00 грн.

17 грудня 2015 року було прийнято Постанову №898 НБУ «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит». З цього моменту припинилися нарахування всіх відсотків за депозитами.

Як йому було повідомлено, його кредиторську вимогу ФГВФО було включено до реєстру акцентованих вимог та станом на 16 червня 2016 року сума заборгованості сукупно за договорами вкладів складала 1 438 680 грн. 93 коп.

Вказував, що не погоджується з даною сумою, оскільки вважає що вказана сума повинна вираховуватись з розрахунку курсу долара США, встановленого НБУ на день виплати коштів Фондом, тобто по курсу 22,917 грн. Отже, 200 000,00 грн. еквівалентно 8727,14 дол. США. Таким чином, залишок після виплати гарантованої суми складав 18177,07 дол. США. На цю суму до початку процедури ліквідації мало бути нараховано ще 230,84 дол. США, а всього повинно залишитись 18 407,91 дол. США, що на 17 грудня 2015 року еквівалентно 432 935,64 грн. Вважає, що загальна сума заборгованості Фонду гарантування вкладів фізичних осіб перед позивачем складає 1 558 785,64 грн.

З наведених підстав просив зобовязати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» включити суму 120104,71 грн. до реєстру акцептованих вимог кредиторів та стягнути з АТ «Банк «Фінанси та Кредит» 1 558 785 грн.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчук від 21 листопада 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Не погодившись з даним судовим рішенням, ОСОБА_2 оскаржив його в апеляцій-ному порядку. В апеляційні скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального, права невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення районного суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Вважає, що судом першої інстанції не враховано, що нарахування відсотків за вкладами припиняється в останній день перед початком процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною 2 статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку).

ПАТ «Фінанси і кредит» ліквідується з ініціативи Фонду гарантування вкладів.

Отже, відповідно до законодавства нарахування відсотків мало припинитись лише 16 грудня 2015 року.

Окрім цього, не враховано, норми ч. 2 ст. 1060 ЦК України за змістом якої відповідач зобовязаний повернути суму вкладу на першу вимогу вкладника, а відмова від такої видачі є неправомірною.

На апеляційну скаргу ОСОБА_2 відзив надала представник відповідачів адвокат ОСОБА_3, в якому, спростовуючи доводи апелянта, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, що 08 жовтня 2014 року між ОСОБА_2 та АТ «Банк «Фінанси та Кредит» укладено договір-заяву №300131/116758/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсій-ний» на суму 23275,65 дол. США, строком до 13 жовтня 2015 року, зі сплатою процентів за ставкою 14,10% річних.

01 грудня 2014 року відбулось поповнення вкладу ОСОБА_2 на суму 410,69 дол. США. 24 грудня 2014 року сторони уклали договір-заяву №300131/154144/370-14 про банківський страховий вклад (депозит) «Пенсійний» на суму 890 000,00 грн. строком до 29 грудня 2015 року зі сплатою процентів за ставкою 27,10% річних.

Постановою Правління НБУ від 17 вересня 2015 року №612 згідно ст. 76 Закону України «Про банки та банківську діяльність» Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» визнано неплатоспроможним.

На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17 вересня 2015 року за №171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» було запроваджено тимчасову адміністрацію.

Також судом встановлено, що станом на 17 вересня 2015 року по депозитному договору від 08 жовтня 2014 року №300131/116758/370-14 на рахунку №1005 обліковувались кошти в розмірі 23686,34 дол. США та на рахунку №1004 відсотки в розмірі 2 137,79 дол. США, а також по депозитному договору від 24 грудня 2014 року №300131/154144/370-14 на рахунку 1005 890 000,00 грн. та на рахунку №1006 8 818,31 грн.

Згідно ч. 1 ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку. Нарахування відсотків за вкладами припиняється у день початку процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку).

Зі змісту Постанови Правління НБУ від 17 грудня 2015 року за №898 «Про відкли-кання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» слідує, що її було прийнято за пропозицією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, зазначена підстава для ліквідації банку передбачена п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про банки та банківську діяльність».

Виходячи з положень ч. 1 ст. 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» процедура виведення неплатоспроможного банку з ринку розпочалась з 18 вересня 2015 року з моменту запровадження тимчасової адміністрації згідно рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17 вересня 2015 року №171.

Отже, нарахування відсотків за вкладами позивача в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» припинилося у день початку процедури виведення банку з ринку, з 18 вересня 2015 року відповідно до вище зазначених вимог чинного законодавства.

За нормами ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень.

Встановлено та не заперечується жодною зі сторін, що 13 листопада 2015 року за договором від 08 жовтня 2014 року №300131/116758/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» позивач отримав через банк-агент АТ «Ощадбанк» гарантуван-ня Фондом суму грошового відшкодування.

У відповідності з ч. 4.21 Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05 липня 2012 року №2, вимога, заявлена в іноземній валюті, включається до реєстру вимог у національній валюті в сумі, визначеній за офіційним курсом, встановленим НБУ на дату початку процедури ліквідації банку.

Таким чином, залишок на рахунку по договору від 08 жовтня 2014 року №300131/116758/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» був перерахований по курсу станом на 17 грудня 2015 року, який становив 23,5193 грн. за долар США.

Окрім того, судом встановлено, що у визначений законом строк позивач скористався своїм правом та звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з кредиторською вимогою, яку було акцептовано та включено до Реєстру кредиторів банку (4 черга) на загальну суму 1 438 680 грн.

Вирішуючи даний спір по суті, районний суд правомірно виходив з того, що у спорах, повязаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобовязань перед його вкладниками/ кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Зазначене відповідає правовій позиції, наведеній в Постановах Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі №6-2001цс15 та від 12 квітня 2017 року у справі №757/5583/15-ц, а також правовому висновку викладеному в п. 43 Постанови ОСОБА_4 Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі №910/7983/17.

Оскільки на час звернення позивача до суду з даним позовом в банку вже було розпочато процедуру ліквідації, вірним є висновок суду, що зазначена обставина унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», що зокрема узгоджується з правовим висновком, наведеним у Постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у справі №761/35552/14-ц від 27 червня 2018 року.

Зазначений закон є діючим, не визнаний неконституційним або зупиненим, і змінює лише порядок, строки та черговість повернення грошових коштів, які були передані згідно умов договору про банківський строковий вклад.

Виходячи зі встановлених обставин, районний суд дійшов правильного висновку, що оскільки кредиторські вимоги позивача акцептовані Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» у повному обсязі, відсутні підстави для задоволення позову ОСОБА_2,обґрунтовано відмовивши у задоволенні його позовних вимог.

З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків місцевого суду, як і не підтверджують належними доказами їх неправомірність.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: Бондаревська С.М.

Судді: Кривчун Т.О.

ОСОБА_5