Справа № 362/6495/18
Провадження № 2/362/981/19
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

11.01.2019 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Марчука О.Л.,

при секретарі Лущик Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Василькові Київської області клопотання позивача про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

Судом відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Позивачем подано клопотання у якому він просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно відповідача у вигляді домоволодіння та нежилих приміщень.

Клопотання обґрунтовано тим, що на думку позивача невжиття таких заходів забезпечення позову зробить неможливим виконання рішення суду.

Вирішуючи клопотання, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Пункт 1 частини першої статті 150 ЦПК України передбачає, що позов забезпечується також накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Дослідивши додані до позову письмові докази, а саме: Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна щодо субєкта від 02.11.2018 року, з якого вбачається, що за відповідачем зареєстровано:

- домоволодіння № 9-а по вулиці Селянській в місті Васильків Київської області;

- нежилі приміщення за адресою: м. Київ, пр-т. 40-річчя Жовтня, буд. 68, суд приходить до висновку, що відповідач має реальну можливість ними розпорядитись, у тому числі відчужити.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нерухоме майно відповідача, як того просить позивач, може утруднити чи зробити неможливим ефективний захист та поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

При цьому, враховуючи зміст позовних вимог, ціну позову та вартість належних на праві власності відповідачу нежитлових приміщень, яку відображено у довідці про їх реєстрацію, суд вважає, що накладення арешту на належне відповідачу нерухоме майно, буде достатнім для забезпечення позову та цілком співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Одночасно, враховуючи застосований судом спосіб забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нерухоме майно, суд приходить до висновку, що ним буде цілком і в повній мірі досягнуто мети такого забезпечення.

За таких обставин, заява позивача є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 258 261 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити.

Накласти арешт на належні ОСОБА_2:

- домоволодіння № 9-а (девять, літера «А») по вулиці Селянській в місті Васильків Київської області;

- нежилі приміщення (в літ. А) з № 1 (один) по № 10 (десять) групи приміщень № 251 (двісті пятдесят один), загальною площею 181,50 кв.м. за адресою: м. Київ, пр-т. 40-річчя Жовтня, буд. 68 (шістдесят вісім).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк предявлення ухвали до виконання три роки.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її вручення особі.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Головуючий