№ 207/1853/19
№ 2/207/1196/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2019 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Подобєд О.К.

при секретарі: Онищенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що він має у приватній власності квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . В цій квартирі на даний час проживають його батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Також разом з ними зареєстрована його сестра ОСОБА_2 , з 2006 року вона там не мешкає, комунальні послуги не сплачує, мешкає за межами країни. Просить позовну заяву задовольнити.

Позивач в судове засідання не з`явився. Надав заяву з проханням справу розглядати за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що пред`явлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:

У судовому засіданні встановлено, що позивачу на праві власності належить нерухоме майно у вигляді квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про право власністю на житло від 25.12.1996 року №1588-С.

Відповідачка ОСОБА_2 не проживає у вищезазначеній квартирі з 2006 року, що підтверджується актом про не проживання №297 від 23.04.2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до статті 383 Цивільного кодексу України (далі ЦК) власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Згідно зі статтею 391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження цим майном.

У відповідності зі статтею 156 Житлового кодексу України члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

За правилами, встановленими частиною другою статті 405 ЦК, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що відповідачка не мешкає у квартирі, що належить позивачу на праві власності, не сплачує комунальні послуги, отже згідно з приведеною нормою втратила право користування житлом за місцем реєстрації. При цьому домовленості між сторонами з приводу строку відсутності відповідачки ОСОБА_2 не існує.

Таким чином, факт реєстрації відповідачки ОСОБА_2 у спірній квартирі сам по собі підтверджує наявність перешкод для позивача у користуванні власністю, отже позов необхідно задовольнити.

Керуючись ст.ст. 3-13, 76-89, 141, 223, 235, 258- 259, 263-265, 268, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 317, 319, 391 Цивільного кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_2 ,що є підставою для зняття її з реєстрації за адресою.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.К. Подобєд