У Х В А Л А

18 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 356/244/18

провадження № 61-15059ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , який діє від свого імені та від імені ОСОБА_2 , на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 квітня 2019 року та на ухвалу Київського апеляційного суду від 01 липня 2019 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , який діє від свого імені та від імені ОСОБА_2 , до Головного управління юстиції Київської області, Державного нотаріуса Баришівської нотаріальної контори Маховка Юлії Іванівни, Державного нотаріуса Березанської нотаріальної контори Тищенко Ніни Іванівни, Виконавчого комітету Березанської міської ради, секретаря Березанської міської ради Київської області Кохан Марії Михайлівни, судді Березанського міського суду Роздобудько Олександра Миколайовича, судді Березанського міського суду Лялик Романа Михайловича, судді Березанського міського суду Капшученко Ірини Олексіївни, судді Березанського міського суду Голік Галини Костянтинівни, Головного управління національної поліції в Київській області, начальника слідчого відділу Березанського відділу поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції в Київській області Арустамяна Разміка Вардановича, судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області Муранової-Лесів Ілони Віталіївни про визнання свідоцтв про право на 1/2 частину в спільному майні, набутому подружжям за час шлюбу та свідоцтва від 02 квітня 1993 року на право на спадщину за законом недійсними,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 квітня 2019 року позовну заяву залишено без розгляду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 01 липня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє від свого імені та від імені ОСОБА_2 , на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 квітня 2019 року повернуто скаржнику.

09 серпня 2019 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 , діючим від свого імені та від імені ОСОБА_2 , направлено до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 квітня 2019 року та на ухвалу Київського апеляційного суду від 01 липня 2019 року, в якій останній просив скасувати рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 квітня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 01 липня 2019 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Верховного Суду від 19 серпня 2019 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, а саме: для надання доказів сплати судового збору у розмірі 384,20 грн, оформлення касаційної скарги відповідно до вимог статті 392 ЦПК України та надання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження.

Копію ухвали Верховного Суду направлено ОСОБА_1 за адресою, вказаною в касаційній скарзі та отримано скаржником 30 серпня 2019 року, що підтверджується зворотним поштовим повідомленням №813.

Строк на усунення недоліків сплинув 09 вересня 2019 року. З урахуванням затрат часу на доставку поштового відправлення строк на усунення недоліків було продовжено.

ОСОБА_1 подав 05 вересня 2019 року заяву про недовіру, в якій зазначив, що не погоджується з ухвалою Верховного Суду від 19 серпня 2019 року, а копію даної ухвали отримав 30 серпня 2019 року. Водночас, станом на 18 вересня 2019 року вимоги ухвали Верховного Суду від 19 серпня 2019 року не виконані, недоліки касаційної скарги не усунуті.

Ухвалою Верховного Суду від 18 вересня 2019 року відмовлено у відкритті касаційного провадження в частині оскарження ОСОБА_1 ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 квітня 2019 року в зв`язку з тим, що дана ухвала не підлягає оскарженню в касаційному порядку, тому що не переглядалася судом апеляційної інстанції.

За змістом статті 127 ЦПК України встановлений судом строку може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи те, що скаржник звертається до суду особисто, без допомоги адвоката, не має достатніх знань в сфері юриспруденції, в зв`язку з чим не виконав у вимоги ухвали Верховного Суду від 19 серпня 2019 року, з метою недопущення порушення принципу доступу до правосуддя, Верховний Суд вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків касаційної скарги, а саме: для надання скаржником заяви про поновлення строку в передбаченому цивільним процесуальним законодавством порядку з зазначенням причин пропуску строку, оформлення касаційної скарги відповідно до вимог статті 392 ЦПК України та надання доказів сплати судового збору.

Беручи до уваги юридичну необізнаність скаржника, Верховний Суд вважає за доцільне акцентувати увагу заявника на недоліках касаційної скарги.

По-перше, ОСОБА_1 разом з касаційною скаргою подавалася заява про звільнення від сплати судового збору, в обґрунтування якої скаржник посилався на низький рівень доходів та відсутність можливості сплатити судовий збір.

Верховний Суд в ухвалі від 19 серпня 2019 року роз`яснив скаржнику, що відповідно до положень статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Критерії для звільнення від сплати судового збору встановлені Законом України «Про судовий збір». За змістом статті 8 цього закону суд може звільнити від сплати судового збору, зокрема, у разі якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

На підтвердження своєї неплатоспроможності скаржником було надано довідку Головного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві від 06 серпня 2019 року (вих.№11252/2), з якої вбачалося, що за період з серпня 2018 року до серпня 2019 року ОСОБА_1 отримано пенсію за віком у розмірі 21 757,17 грн, частка у розмірі 5% якої дорівнює 1087,86 грн. Судовий збір за подання касаційної скарги на ухвалу суду дорівнює 384,20 грн, тобто, не перевищує встановленої законодавством межі, що позбавляє суд процесуального права звільнити скаржника від сплати судового збору, оскільки така дія суперечитиме вимогам закону. Інших доказів, які підтверджують неплатоспроможність ОСОБА_1 до касаційної скарги не було надано, а тому клопотання про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Оскільки підстави для звільнення скаржника від сплати судового збору відсутні, то за подання касаційної скарги на ухвалу Київського апеляційного суду від 01 липня 2019 року підлягає сплаті судовий збір у розмірі 384,20 грн, тобто, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01 січня 2019 року.

Для виправлення даного недоліку скаржнику необхідно надати до суду оригінал платіжного документу про сплату судового збору у встановленому законодавством розмірі або документи, які підтверджують наявність підстав для звільнення від сплати судового збору.

По-друге, відсутність доказів сплати судового збору не була єдиною підставою для залишення касаційної скарги без руху.

Ухвалою Верховного Суду від 19 серпня 2019 року роз`яснено ОСОБА_1 , що касаційна скарга за формою та змістом не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, зокрема, в скарзі не було вказано РНОКПП або серію та номер паспорта скаржника, інших учасників справи, їх місцезнаходження чи місце проживання та не надано копії касаційної скарги для них, не зазначено чітко, які судові рішення оскаржує ОСОБА_1 .

З цих підстав до касаційної скарги було долучено клопотання про недоцільність направлення матеріалів касаційної скарги іншим відповідачам у справі, окрім Державного нотаріуса Баришівської нотаріальної контори Маховки Ю. І., в обґрунтування якого заявник посилався на те, що спір стосувався лише саме цього відповідача.

Вивчивши дане клопотання, Верховний Суд дійшов висновку, що воно не підлягає задоволенню, оскільки вимоги клопотання прямо суперечать правилам щодо оформлення касаційної скарги, закріпленим в статті 392 ЦПК України. Відповідно до пункту третього частини другої вказаної норми закону в касаційній скарзі мають бути зазначені повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), а тому в задоволенні такого клопотання необхідно відмовити.

Таким чином, для виконання вимог ухвали Верховного Суду від 19 серпня 2019 року в цій частині скаржнику необхідно надати до суду касаційну скаргу, в якій зазначити реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності) або серію та номер паспорта, вказати всіх учасників справи, їх місцезнаходження, місце проживання чи перебування, надати копії такої касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи та вказати, які саме судові рішення .

По-третє, одним з недоліків касаційної скарги є те, що скаргу було подано поза межами строку на касаційне оскарження. Верховний Суд роз`яснив скаржнику, що оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції постановлена у відсутність учасників справи, таким чином, строк на касаційне оскарження, встановлений статтею 390 ЦПК України у розмірі тридцяти днів, слід обчислювати, починаючи з дня проголошення ухвали, тобто з 01 липня 2019 року, який сплинув 31 липня 2019 року. Касаційну скаргу подано до Верховного Суду 09 серпня 2019 року, тобто, поза межами передбаченого законодавством строку. Скаржник зазначив, що копію оскаржуваної ухвали отримано ним 09 липня 2019 року, однак, письмових доказів в обґрунтування вказаного посилання всупереч вимогам статті 81 ЦПК України до касаційної скарги не додав. Крім того, до касаційної скарги в порядку, передбаченому статтею 390 ЦПК України, не додано заяву скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження, а суд в силу вимог статті 13 ЦПК України позбавлений самостійно вирішувати такого роду питання без відповідного звернення учасника справи.

Таким чином, для усунення вказаного недоліку, ОСОБА_1 слід звернутися до суду з заявою про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, зазначити причини пропуску такого строку, які слід обгрунтувати належні докази (копію конверта, в якому скаржник отримав поштове відправлення, тощо)

Роз`яснити ОСОБА_1 що у разі невиконання вимог ухвали Верховного Суду від 19 серпня 2019 року, ненадання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження з зазначенням причин пропуску у відкритті касаційного провадження буде відмовлено відповідно до положень статті 394 ЦПК України.

Керуючись статтями 127, 261 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Київського апеляційного суду від 01 липня 2019 року.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про недоцільність направлення матеріалів касаційної скарги іншим відповідачам у справі.

Продовжити ОСОБА_1 , який діє від свого імені та від імені ОСОБА_2 ,строк для усунення зазначених вище недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. А. Калараш