Провадження №2/523/1110/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"13" травня 2019 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді - Кисельова В.К.

при секретарі - Дзюба Г.І.

за участю позивача - ОСОБА_1 , представника позивача - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зняття арешту,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про зняття арешту. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на наступні обставини. Так, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності НОМЕР_1 від 24.10.2006 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства та паливно- енергетичного комплексу ОМР. Позивачі, маючи намір подарувати дві частини квартири доньці, власники 09.10.2018 року звернулись до нотаріуса, де їм стало відомо про наявність арешту на зазначене майно.

Згодом дізнались, що у провадженні Малиновського районного суду м. Одеси знаходилась цивільна справа № 2-1810/2003 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення боргу.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 30.01.2003 року у справі № 2-1810/2003, в якості забезпечення вказаного позову, накладено арешт на майно відповідача, серед якого квартира за адресою: АДРЕСА_1 . Позивачі стверджують, що спірна квартира відповідачу ніколи не належала.

Разом з тим, з інформаційної довідки № 140790923 від 09.10.2018 року вбачається, що в графі підстава обтяження зазначено «ухвала, б/н, 30.01.2003, суд Ленінського району м. Одеси». Враховуючи, що в архіві Малиновського районного суду м, Одеси такої ухвали немає, 07.11.2018 року сторона Позивача отримала з Одеського державного нотаріального архіву довідку з копією вищевказаної ухвали, на підставі якої було накладено арешт на квартиру за адресою (серед інших): АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, позивачі просять зняти арешт з квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер обтяження 8194571 від 17.11.2008 року), накладений Першою одеською державною нотаріальною конторою на підставі ухвали б/н Ленінського районного суду м. Одеси від 30 січня 2003 року.

В судовому засіданні позивачка, а також її представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся через оголошенні на сайті суду.

За вищевказаних обставин, суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження.

Судом встановлені наступні обставини справи, а також відповідні правовідносини.

Так судом встановлено, що ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 30.01.2003 року у справі № 2-1810/2003, в якості забезпечення вказаного позову, накладено арешт на майно відповідача, серед якого квартира за адресою: АДРЕСА_1 . Позивачі стверджують, що спірна квартира відповідачу ніколи не належала.

Разом з тим, з інформаційної довідки № 140790923 від 09.10.2018 року вбачається, що в графі підстава обтяження зазначено «ухвала, б/н, 30.01.2003, суд Ленінського району м. Одеси». Враховуючи, що в архіві Малиновського районного суду м.Одеси такої ухвали немає, 07.11.2018 року сторона Позивача отримала з Одеського державного нотаріального архіву довідку з копією вищевказаної ухвали, на підставі якої було накладено арешт на квартиру за адресою (серед інших): АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності НОМЕР_1 від 24.10.2006 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу ОМР.

Судом також встановлено, що ОСОБА_6 не є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а позивачі не були сторонами у справі, за якою було накладено арешт на квартиру.

За змістом ст.ст. 317,319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, яким він розпоряджається на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених законом та у встановленому законом порядку.

Згідно зі ст. 391 ЦК України передбачено право власника майна при наявності дій осіб, спрямованих на перешкоджання вільного користування та розпорядження власником своїм майном, вимагати усунення таких перешкод.

Власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння (ст. 391 ЦК України).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст 317,319 ЦК України, ст. ст. 2,5,10,12,258,259,263-265,268,280-281 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зняття арешту - задовольнити.

2.Зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 назва АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна НОМЕР_2 , який був зареєстрований 17.11.2008р. за №8194571 реєстратором Перша одеська державна нотаріальна контора.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 30 -ти денний строк з дня отримання рішення.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано в 30 -ти денний строк з дня отримання його копії.

Повний текст рішення буде складено та підписано у п`ятиденний строк з дня проголошення рішення.

Суддя:

Повний текст рішення складено та підписано 20.05.2019