Справа № 367/6574/18
Провадження №2/367/449/2019
13 травня 2019 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:
головуючої судді Оладько С.І.
за участі секретаря Манілець А
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ірпені цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майнових прав
в с т а н о в и в:
Позивач звернулась до суду із позовом,відповідно до якого зазначила,що між нею та відповідачем - ОСОБА_3 був укладений договір від 15 жовтня 2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Власюк Тетяною Михайлівною - надалі Договір .
Відповідно до умов вказаного Договору відповідач після вводу в експлуатацію будинку має передати позивачу у будь-який передбачений діючим законодавством спосіб нерухоме майно, а саме квартиру, що знаходиться в АДРЕСА_1 - з, а позивач в свою чергу повинен сплатити гарантійний внесок, що не перевищує вартість вказаної квартири (п. 1.2. Договору).
Свої зобов`язання по Договору позивач виконала в повному обсязі, на момент укладання вказаного договору гарантійний внесок в сумі 453 000, 00 грн. внесено повність, що підтверджується п. 3.3.1. та п. 3.3.2. Договору та актами прийому - передачі грошових коштів, що є невід`ємною частиною Договору (додаток 4).
Згідно п. 2.3. Договору запланована дата введення будинку в експлуатацію - IV квартал 2017 року. Також відповідач залишав за собою право в односторонньому порядку змінити термін прийняття в експлуатацію будинка на строк до трьох місяців.
На сьогоднішній день відсутні повідомлення позивача про зміну термінів введення в експлуатацію.
До теперішнього часу будівництво не завершено, що порушує права позивача, який правомірно очікує на отримання матеріальних благ за Договором.
Строки здачі будинку в експлуатацією на даний момент прострочено.
Значне перевищення даних строків порушує права позивача на отримання у власність квартири. Позивач вчасно не отримала те. на що розраховувала укладаючи Договір.
Окрім того, в позивача немає впевненості в тому, що на об`єкт, а саме двокімнатну квартиру, що знаходиться в АДРЕСА_1 - з. з будівельним № 6 (п. 2.1. Договору) не претендує жодна інша особа, оскільки на державному рівні майнові права щодо саме цієї квартири, піде не відображено і не визнано.
Дані обставини в подальшому, в тому числі при можливій зміні забудовника для завершення будівництва, можуть вплинути на передачу квартири у власність відповідно до вимог договору та передачу квартири третім особам.
Позивач свої зобов`язання виконала та набула відповідно до умов Договору та вищезазначених положень чинного законодавства України, з урахуванням практики Європейського СУДУ з прав людини. - майнові права в об`єкті незакінченого будівництва в частині квартири з будівельним номером 6 , яка буде збудована в багатоквартирному житловому будинку 2 АДРЕСА_2 К. 2 - з (два тире К АДРЕСА_3 два тире 3). по АДРЕСА_4 , який після завершення його будівництва буде введено в експлуатацію.
Визнання майнових прав на вказаний об`єкт дасть позивачу у майбутньому можливість ідентифікувати свою квартиру серед інших, якщо на неї буде претендувати інша особа.
У разі виникнення спірних правових вимог щодо вказаної квартири у декількох інвесторів або появи нового забудовника позивач після здачі нерухомості в експлуатацію зможе визнати право власності на вказану квартиру за яку згідно Договору сплатила в повному обсязі кошти.
Сторони договору відповідно до статей 626 - 628 ЦК України визначили об`єкт нерухомості, вартість майнових прав, порядок передачі майнових прав та оформлення права власності на об`єкт нерухомості, договір купівлі-продажу майнових прав сторонами не оспорювавсь.
Таким чином, оскільки позивач проінвестувала будівництво, на підставі договору купівлі-продажу майнових прав має право володіти, користуватися і розпоряджатися об`єктом та результатом інвестицій відповідно до законодавчих актів України, тобто об`єкт та результат інвестицій є власністю інвестора, з огляду на що позивач вважає, що позовні вимоги щодо визнання майнових прав на квартиру підлягають задоволенню.
Позивач просить визнати за нею майнові права на квартиру з будівельним номером 6 (шість), поверх 2, кількість кімнат 2, загальною проектною площею 60,4 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та відшкодувати судові витрати.
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився,про день та час розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог ст.. 128,130 ЦПК України,у судове засідання не з`явився,заяву про відкладення розгляду справи а також про розгляд справи за його відсутності до суду не подав,також не подав відзив на позовну заяву,у зв`язку з чим суд проголосив по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд,заслухавши пояснення позивача,дослідивши письмові докази по справі,вважає позов таким,що не підлягає до задоволення.
Відповідно до ч 1 ст. 4 ЦПК України «Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.»
Відповідно до ст.. 5 ЦПК України «Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
2. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.»
Відповідно до ч 2,3 ст. 12 ЦПК України «Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
3. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»
Відповідно до ч 1 ст. 13 ЦПК України «Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.»
Відповідно до ч 1 ст. 81 ЦПК України « Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»
У судовому засіданні встановлено,що між нею та відповідачем - ОСОБА_3 був укладений договір від 15 жовтня 2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Власюк Тетяною Михайлівною - надалі Договір .
Відповідно до умов вказаного Договору відповідач після вводу в експлуатацію будинку має передати позивачу у будь-який передбачений діючим законодавством спосіб нерухоме майно, а саме квартиру, що знаходиться в АДРЕСА_1 - з, а позивач в свою чергу повинен сплатити гарантійний внесок, що не перевищує вартість вказаної квартири (п. 1.2. Договору).
Також,у судовому засіданні встановлено,що позивач свої зобов`язання за Договором виконала в повному обсязі, на момент укладання вказаного договору гарантійний внесок в сумі 453 000, 00 грн. внесено повність, що підтверджується п. 3.3.1. та п. 3.3.2. Договору та актами прийому - передачі грошових коштів(а.с.15-22)
Згідно п. 2.3. Договору запланована дата введення будинку в експлуатацію - IV квартал 2017 року. Однак будівництво зазначеного вище будинку на на даний час не завершено.
Відповідно до ст..177,190 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі,у тому числі гроші та цінні папери,інше майно,майнові права,результати робіт,послуги,результати інтелектуальної,творчої діяльності,інформація,а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ,сукупність речей,а також майнові права та обов`язки.
Відповідно до ст.. 317 ЦК України власникові належить права володіння,користування і розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст.. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно(житлові будинки,будівлі,споруди) виникає з моменту завершення будівництва. Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації,право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації,право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Відповідно до ст..3 Закону України «Про оцінку майна,майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» майновими правами визнаються будь-які права,пов`язані з майном,відмінні від права власності».
Відповідно до пункту 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07.02.2014, до завершення будівництва (створення) майна ... право власності на новостворене майно та об`єкт незавершеного будівництва не виникає (стаття 331 ЦК).
У постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 30 січня 2013 р. у справі № 6-168цс12 робиться висновок, що майнове право, яке можна визначити як "право очікування", є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.
До майнових обов`язків належать, зокрема, договірні зобов`язанні майнового характеру, зобов`язання з надання утримання тощо, обов`язки з відшкодування шкоди, а також обов`язки щодо вчинення певних дій стосовно майна, передбачених законом або договором, та на інших підставах (наприклад, обов`язок щодо знесення об`єкта самочинного будівництва).
Європейський суд з прав людини розширено тлумачить поняття "майно". Так, у постанові від 5 січня 2000 р. в справі "Бейелер проти Італії" зазначається, що "...поняття "майно" в ст. 1 Конвенції має автономне значення, яке не обмежується власністю на фізичні речі. Воно є незалежним від формальної класифікації в національному праві: деякі інші права та інтереси, що становлять активи, можуть розглядатися як право власності і, таким чином, як "майно" в контексті цього положення".
Відповідно до статті 611 ЦК України «У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:
1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;
2) зміна умов зобов`язання;
3) сплата неустойки;
4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
2. У разі порушення боржником негативного зобов`язання кредитор незалежно від сплати неустойки та (або) відшкодування збитків і моральної шкоди має право вимагати припинення дії, від вчинення якої боржник зобов`язався утриматися, якщо це не суперечить змісту зобов`язання. Така вимога може бути пред`явлена кредитором і в разі виникнення реальної загрози порушення такого зобов`язання.»
Відповідно до ст.. 612 ЦК України «Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
2. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
3. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.
4. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.»
Як уже зазначалось раніше,між позивачем та відповідачем було укладено договір,відповідно до якого відповідач по справі зобов`язався в майбутньому передати у власність позивачу будь- яким,передбаченим діючим законодавством способом(отримати свідоцтво про право власності,укласти договір купівлі-продажу тощо)нерухоме майно,а відповідач зобов`язалась прийняти у власність нерухоме майно-квартиру що знаходиться в АДРЕСА_5 - АДРЕСА_5 - з. Тобто,за умовами даного договору у позивача виникає право на придбання у майбутньому зазначеної квартири у спосіб передбачений законодавством.При цьому ,зазначеним договором не передбачено визнання за позивачем чи виникнення у позивача права власності чи майнових прав на спірну квартиру.
Враховуючи викладені обставини,суд вважає позов безпідставним та таким,що не підлягає до задоволення,у зв`язку з чим суд відмовляє позивачу у повному обсязі.
На підставі ст. 177,190,202,386,526,610,612,626-628 ЦК України, ,керуючись ст.ст. 4,10,76,259,264-265,268 , 273 ,365 ЦПК України суд,
ОСОБА_2 у позові відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом,що його ухвалив,за письмовою заявою відповідача.Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 30 днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано,набирає законної сили після повернення апеляційної скарги ,відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде виготовлений 23.05.2019р.

Копію рішення суду направити відповідачу по справі для відома.

Суддя: С.І. Оладько