Номер провадження 22-ц/804/1014/19 Доповідач Корчиста О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 квітня 2019 року Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів: Кішкіної І.В., Тимченко О.О.

за участі секретаря Ситнік Д.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького апеляційного суду в м. Бахмуті цивільну справу №219/14701/18 за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами у справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18 лютого 2019 року, постановлену в місті Бахмут Донецької області,

встановив:

01 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, виданого Артемівським міськрайонним судом Донецької області від 18 січня 2019 року, про стягнення з неї на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідно віку, починаючи з 21 грудня 2018 року, до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 вказувала, що нововиявленими обставинами є те, що фактично дитина не проживає з батьком, крім цього ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20 грудня 2018 року відкрито провадження у справі № 219/14227/18 суддею Радченко Л.А. за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Просила поновити строк звернення до суду із заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами; скасувати судовий наказ Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18 січня 2019 року та відмовити у видачі судового наказу.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18 лютого 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що з ухвалою суду першої інстанції не згодна та просить її скасувати, її заяву задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не було враховано, що на час вирішення питання про видачу судового наказу вже у провадженні Артемівського міськрайонного суду Донецької області перебувала її позовна заява про розірвання шлюбу, встановлення місця проживання дитини та стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3. Також вказує, що суд не врахував, що дитина не проживає разом з ОСОБА_2. Також, при видачі судового наказу, судом було порушено процесуальний строк розгляду питання про видачу судового наказу, передбаченого ч. 1 ст. 167 ЦПК України та, в порушення ч. 1 ст. 169 ЦПК України, порушив строк його надіслання на її адресу.

Відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_2 до апеляційного суду не надходив.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 доводи, викладені в апеляційній скарзі, підтримали та просили її задовольнити. Також ОСОБА_1 пояснила, що син з нею не проживає, а проживає разом із бабусею - матір'ю ОСОБА_2.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_2, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, сторони та їх представників, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіряючи справу в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд виходить з наступного.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив із того, що наведені заявником обставини не можуть бути підставою для скасування судового наказу, у зв'язку з нововиявленими обставинами, оскільки вони не є нововиявленими в розумінні статті 423 ЦПК України.

Апеляційний суд погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, оскільки вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Як вбачається із матеріалів справи 18 січня 2019 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області виданий судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідно віку, починаючи з 21 грудня 2018 року, до досягнення дитиною повноліття. (а.с.15)

01 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просила скасувати за нововиявленими обставинами судовий наказ, виданий 18 січня 2019 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області.

В заяві зазначала, що їх з ОСОБА_2 син фактично не проживає з батьком, а також, в провадженні Артемівського міськрайонного суду знаходиться цивільна справа за її позовом про розірвання з ОСОБА_2 шлюбу, встановлення місця проживання дитини та стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_3. (а.с.22-23)

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Отже, оскільки заявником ОСОБА_2 було заявлено вимогу про видачу судового наказу про стягнення аліментів на одну дитину у розмірі однієї четвертої заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, і дана вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб, судом видано судовий наказ.

Відповідно до ч. 8 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Передбачений ЦПК перегляд судових рішень, що набрали законної сили, у зв'язку з нововиявленими обставинами є самостійною стадією цивільного процесу, в якому судом перевіряється наявність чи відсутність правових підстав для цього - юридичних фактів, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, хоча їх подання до суду могло потягти ухвалення іншого за змістом судового рішення.

Задоволення судом заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами всупереч вимогам ЦПК порушує принцип правової визначеності та право заявника на доступ до правосуддя, яке гарантується пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(РИМ, 4.XI.1950).

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Для визначених пунктами 3, 4 частини другої статті 361 ЦПК нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов'язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів).

Таким чином, враховуючи положення п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, обставинами, які можуть впливати на видачу або невидачу судового наказу у разі стягнення аліментів в розмірі однієї четвертої заробітку (доходу) платника аліментів на одну дитину, як і просив ОСОБА_2 і про що саме був виданий судовий наказ, є лише встановлення чи оспорювання батьківства (материнства) та необхідність залучення інших заінтересованих осіб.

Виходячи із вищевикладеного, не мають правового значення для розгляду даної справи і відхиляються апеляційним судом доводи апеляційної скарги, що судом не враховано те, що дитина не проживає разом із батьком, а також і доводи про перебування у провадженні Артемівського міськрайонного суду Донецької області цивільної справи за позовом ОСОБА_1 про розірвання шлюбу з ОСОБА_2, встановлення місця проживання дитини та стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

Відтак, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що при видачі судового наказу суд чітко дотримався вимог ст. 161 ЦПК України.

Також, не є, в розумінні ст. 376 ЦПК України, підставою для скасування ухвали суду доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального закону при видачі судового наказу у вигляді порушення процесуальних строків.

З огляду на викладене апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції в ухвалі від 18 лютого 2018 року про те, що обставини, на які посилається заявник як на нововиявлені, не можуть вважатися такими.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена із додержанням вимог закону і не може бути скасована з підстав, що викладені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 389 ЦПК України, колегія суддів,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді

Повний текст постанови складений 10 квітня 2019 року.

Головуючий