Ухвала

05 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 552/284/15-ц

провадження № 61-30185св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду

м. Полтави від 30 вересня 2015 року у складі судді Яковенко Н. Л. та рішення Апеляційного суду Полтавської області від 23 жовтня 2017 року у складі колегії суддів: Пікуля В. П., Обідіної О. І., Прядкіної О. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій

У січні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що відповідно до укладеного кредитного договору від 12 квітня 2007 року № 014/0040/82/8027 ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі

28 000,00 доларів США на строк до 12 квітня 2017 року під 13,75 % річних із погашенням кредиту та відсотків за користування кредитом щомісячно, згідно з графіком погашення кредиту та відсотків за кредитом щомісячними фіксованими платежами.

На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_2 укладений договір поруки № 014/0040/82/80267, згідно з яким

ОСОБА_2 взяла на себе зобов`язання відповідати за зобов`язаннями ОСОБА_1 , які виникають із умов кредитного договору.

У зв`язку із неналежним виконанням своїх обов`язків станом на 04 листопада

2014 року виникла заборгованість, яка складає 40 375,17 доларів США, що в еквіваленті становить 523 018,05 грн.

Посилаючись на вказані обставини, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» просило стягнути солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором від 12 квітня 2007 року

№ 014/0040/82/80267 у розмірі 40 375,17 доларів США, що в еквіваленті становить

523 018,05 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 30 вересня 2015 року позов

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено частково. Стягнуто солідарно з

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором від 12 квітня 2007 року № 014/0040/82/80267 у розмірі

32 482,18 доларів США, що еквівалентно 699 261,56 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення мотивовано тим, що у зв`язку із неналежним виконанням ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань за договором утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 08 лютого 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Рішення Київського районного суду м. Полтави

від 30 вересня 2015 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 липня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 08 лютого 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Останнім рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 23 жовтня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Київського районного суду м. Полтави від 30 вересня 2015 року в частині стягнення пені та загальної суми заборгованості змінено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором від 12 квітня 2007 року № 014/0040/82/80267 у розмірі 23 419,96 доларів США та пеню у розмірі 103 885,54 грн. В іншій частині рішення суду залишено без змін. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції щодо стягнення в солідарному порядку заборгованості, оскільки ОСОБА_1 взятих на себе за договором зобов`язань не виконав та має заборгованість за кредитним договором. Проте не погодився з розміром пені, оскільки пеня підлягає стягненню за період із 22 січня

по 04 листопада 2014 року.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Київського районного суду м. Полтави від 30 вересня 2015 року та рішення Апеляційного суду Полтавської області від 23 жовтня 2017 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, обґрунтовуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди першої та апеляційної інстанцій мали врахувати, що пропуск шестимісячного строку для пред`явлення вимоги до поручителя, відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України є підставою для припинення поруки, що зумовлює відмову у задоволенні позову банку до поручителя про стягнення заборгованості за кредитним договором. Крім того, розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, тобто встановлення максимального розміру пені пов`язано з розміром облікової ставки Національного банку України, а чинним законодавством України Національному банку України не надано повноважень на встановлення облікової ставки для іноземної валюти, тому пеня має розраховуватись лише у грошовій одиниці України - гривні. Також суди повинні були застосувати частину третю статті 551 ЦК України та зменшити розмір неустойки. До того ж, позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу видачі готівкових коштів у розмірі 28 000,00 доларів США ОСОБА_1 за кредитним договором , що є безумовною підставою для відмови у задоволенні позову.

Станом на час розгляду вказаної справи у Верховному Суді від інших учасників справи не надходило відзивів на касаційну скаргуОСОБА_1

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 грудня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ передано вказану цивільну справу до Верховного Суду.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Позиція Верховного Суду

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 30 вересня 2015 року та рішення Апеляційного суду Полтавської області від 23 жовтня 2017 року призначити до судового розгляду на 02 жовтня 2019 року колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

І. Ю. Гулейков

Г. І. Усик