Тарутинський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________________
Справа №514/1091/18
Провадження по справі № 2/514/67/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2019 року смт Тарутине

Суддя Тарутинського районного суду Одеської області Кравченко П.А., за участю секретаря судового засідання Мельниченко Н.М., розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Тарутине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області, третя особа - відділ Держгеокадастру у Тарутинському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, про визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на землю та скасування запису про його реєстрацію,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1, уточнивши позовні вимоги, звернувся з зазначеним позовом до суду до Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області, третя особа - відділ Держгеокадастру у Тарутинському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, про визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на землю виданого на ім'я "Сарак Марії Семенівни" та скасування запису про його реєстрацію, посилаючись на те, що 17.03.2005 року помер батько позивача ОСОБА_2, після смерті якого залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 3,33 га, розташованої на території Рівненської сільської ради Тарутинського району Одеської області, та яка була отримана померлим у власність на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом серії АВР № 864396 виданого державним нотаріусом Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області 19.04.2001 року та зареєстрованого в реєстрі за № 1984.

Зазначену земельну ділянку батько позивача ОСОБА_2 отримав у спадок після смерті своєї сестри ОСОБА_3, померлої 09.09.1999 року, право на яку їй належало на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) розміром 3,95 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебувала у колективній власності КСП "Рівнянський", серії ОД № 0536742 виданого на підставі рішення Тарутинської районної державної адімністрації від 23.10.1997 року № 354/97, зареєстрованого 28.10.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 741 та в якому є запис від 19.04.2001 року про те, що право на земельну частку (пай) передано ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом серії АВР № 864396 виданого державним нотаріусом Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області 19.04.2001 року та зареєстрованого в реєстрі за № 1984.

Разом з тим, при підготовці технічної документіаці Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 № 452856 був виданий не на ім'я ОСОБА_2, а на ім'я його сестри ОСОБА_3 Тож, зазначений Державний акт був отриманий батьком позивача вже після смерті його сестри ОСОБА_3

При зверненні до державного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу було відмовлено у його видачі, оскільки Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 № 452856 на земельну ділянку площею 3,33 га, яка розташована на території Рівненської сільської ради Тарутинського району Одеської області та надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданий на імя ОСОБА_3 лише 05.11.2001 року, тобто після її смерті, а батько позивача ОСОБА_2, який прийняв спадщину не оформив своїх спадкових прав.

На даний час позивач не в змозі належним чином оформити спадщину, тому просить суд визнати недійсним вищезазначений Державний акт на право приватної власності на землю виданий на ім'я ОСОБА_3 та скасувати запис про його реєстрацію, щоб в подальшому отримати спадщину за законом у вигляді земельної ділянки, що за життя належала його батькові ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом серії АВР № 864396 виданого державним нотаріусом Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області 19.04.2001 року та зареєстрованого в реєстрі за № 1984.

Позивач та його представник у судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності. Позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач та третя особа до судового засідання не з'явилися, надали суду заяви про згоду з позовними вимогами позивача та просили розглядати справу у їх відсутності.

В зв'язку з цим в силу положень ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо це не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Так, частиною 2 ст. 158 ЗК України встановлено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб.

Водночас, «Інструкція про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі», яка була затверджена наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 року № 43 - втратила чинність.

Отже, для того щоб внести зміни у Державний акт, його слід визнати недійсним та зобов'язати проектну організацію, яка була первісним розробником технічної документації із землеустрою, повторно провести всі обміри та виготовити нову технічну документацію.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У відповідності з п. 60 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року №1051, запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду.

Тож, судом достовірно встановлено, що відповідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) розміром 3,95 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебувала у колективній власності КСП "Рівнянський", серії ОД № 0536742 виданого на підставі рішення Тарутинської районної державної адімністрації від 23.10.1997 № 354/97, зареєстрованого 28.10.1997 року ОСОБА_3 належала земельна частка (пай) розміром 3,95 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с. 14).

09 вересня 1999 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.16).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина за законом на вищевказану земельну ділянку, яку прийняв її брат, батько позивача, ОСОБА_2, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом серії АВР № 864396 виданого державним нотаріусом Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області 19.04.2001 року та зареєстрованого в реєстрі за № 1984 (а.с. 13).

17 березня 2003 року ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.10).

Проте, 05 листопада 2001 року на підставі рішення 13 сессії ХХІІІ скликання Рівненської сільської Ради народних депутатів Тарутинського району Одеської області від 22.12.2000 року за № 3, 120-131 на ім'я «Сарак Марії Семенівни» взамін Сертифікату було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 № 452856 про що в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю зроблено запис № 77, тобто вже після її смерті(а.с.17).

При зверненні до державного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу було відмовлено у його видачі, оскільки Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 № 452856 на земельну ділянку площею 3,33 га, яка розташована на території Рівненської сільської ради Тарутинського району Одеської області та надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданий на імя ОСОБА_3 лише 05.11.2001 року, тобто після її смерті, а батько позивача ОСОБА_2, який прийняв спадщину не оформив своїх спадкових прав (а.с. 19).

Згідно ст. 25 ЦК України передбачено, що здатність мати цивільні права та обовязки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання Державного акту серії Р1 № 452856 виданий на імя «Сарак Марії Семенівни» недійсними та скасувати його реєстрацію, оскільки позивач фактично позбавлений можливості в інший спосіб поновити своє порушене право задля оформлення спадщини після смерті батька ОСОБА_2, померлого 17.03.2003 року, який фактично прийняв спадщину після смерті своєї сестри ОСОБА_3, померлої 09.09.1999 року, але не оформив своїх спадкових прав.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області, третя особа - відділ Держгеокадастру у Тарутинському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, про визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на землю та скасування запису про його реєстрацію - задовольнити.

Визнати недійсним та скасувати записи про реєстрацію Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 452856 виданого 05 листопада 2001 року на ім'я ОСОБА_3 на підставі рішення 13 сессії ХХІІІ скликання Рівненської сільської Ради народних депутатів Тарутинського району Одеської області від 22 грудня 2000 року за № 3, 120-131, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 77.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо учасники справи не були присутні в судовому засіданні, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 07.02.2019 року.

Суддя П.А. Кравченко