Справа № 301/307/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 квітня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Джуги С.Д.

суддів - Собослоя Г.Г., Куштана Б.П.

з участю секретаря: Балаж Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, на рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 25 вересня 2018 року, ухваленого суддею Даруда І.А., у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Іршавський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, приватний нотаріус Іршавського нотаріального округу Ожеледа Петро Миколайович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

встановив :

У лютому 2018 року ОСОБА_3 звернувся в суд з вказаним позовом.

Позов мотивовано тим, що відповідно до виконавчого напису № 898, вчиненого 23 червня 2017 року приватним нотаріусом Іршавського районного нотаріального округу Ожеледа П.М. стягнуто з ОСОБА_3, невиплачені в строк на підставі Договору позики від 11.03.2013 року грошові кошти у розмірі 18252,30 Євро, що еквівалентно 530 580, 00 грн. за курсом НБУ станом на 23.06.2017 року-сума позики строк, якої настав 01.03.2017 року.11 березня 2013 року між ним та ОСОБА_1 був укладений договір позики, який посвідчив приватний нотаріус Іршавського районного нотаріального округу Ожеледа П.М., зареєстрований в реєстрі за № 473. Відповідно до п.1 зазначеного договору він від позикодавця прийняв у власність 306000 грн., що еквівалентно 30000 євроцентів за встановленим сторонами обмінним курсом 1,00 евро-10,20 грн. Кошти в сумі 306000 грн. він зобов'язувався повернути готівкою частинами за встановленим графіком: платежами не менше 5477 грн. до 01 першого числа кожного місяця, починаючи з 01 березня 2013 року строком до 01 березня 2017 року. Ним в період з квітня 2013 року по лютий 2016 року сума боргу, що зазначена в договорі позики, сплачена в повному обсязі ( навіть передплачено), що стверджується відповідними квитанціями. Вважає, що виконавчий напис № 898 від 23.06.2017 року має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та безспірності характеру правовідносин сторін, чим порушив норми чинного законодавства.

З врахуванням наведеного, позивач просив визнати виконавчий напис, вчинений 23 червня 2017 року приватним нотаріусом Іршавського районного нотаріального округу Ожеледа Петром Миколайовичем щодо стягнення з нього на користь ОСОБА_1 невиплачені в строк на підставі договору позики від 11 березня 2013 року грошові кошти у розмірі 18252,30 Євро, що еквівалентно 530580,00 грн., за курсом НБУ станом на 23.06.2017 року - сума позики, строк повернення якої настав 01.03.2017 року, зареєстрований в реєстрі за № 898 - таким, що не підлягає виконанню та стягнути судові витрати.

Рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 25 вересня 2018 року позов задоволено.

Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якісь просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у позові, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції, встановивши факт сплати коштів за договором позики в сумі 306 000 грн., дійшов помилкового висновку про те, що позичені кошти повернуті в повному обсязі, оскільки суд проігнорував ту обставину, що позичалась сума коштів еквівалентна 30000 євро, а повернута сума коштів в еквіваленті становить 11200 євро, з урахуванням обмінного курсу валют на день сплати кожного чергового платежу.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, їх представників перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, виходив з того, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Апеляційний суд повністю погоджується з даним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, статтею 87 Закону України «Про нотаріат» та п.п.3.1, 3.1 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджено наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. за № 296/5 (далі по тексту - Порядок), передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 від 29 червня 1999 року для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Відповідно до частини 1 статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

У виконавчому написі повинні зазначатися, зокрема:дата(рік,місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім'я, по батькові нотаріуса, який вчини виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи(для громадян), номери рахунків у установах банків(для юридичних осіб); строк, за який проводиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення (ст. 89 Закону України «Про нотаріат»).

Пунктом 3.5 Порядку передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Матеріалами справи встановлено, що 11 березня 2013 року між позивачем ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір позики, який посвідчений приватним нотаріусом Іршавського районного нотаріального округу Ожеледа П.М., зареєстрований в реєстрі за № 473 (а.с.15).

Відповідно до п.1 зазначеного договору позивач від позикодавця прийняв у власність 306000 грн., що еквівалентно 30000 євроцентів за встановленим сторонами обмінним курсом 1,00 евро-10,20 грн.

Кошти в сумі 306000 грн. позивач зобов'язувався повернути готівкою частинами за встановленим графіком: платежами не менше 5477 грн. до 01 першого числа кожного місяця починаючи з 01 березня 2013 року строком до 01 березня 2017 року.

23.06.2017 року приватним нотаріусом Іршавського районного нотаріального округу Ожеледа П.М. вчинено виконавчий напис № 898 про стягнення з позивача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 18252,30 Євро, що еквівалентно 530 580, 00 грн. за курсом НБУ станом на 23.06.2017 року-сума позики строк, якої настав 01.03.2017 року (а.с.7).

На підставі даного виконавчого напису постановою державного виконавця Іршавського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Горзов І.М. від 27.06.2017 року відкрито виконавче провадження (а.с.12).

27 червня 2017 року державним виконавцем Іршавського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Горзов І.М. винесено постанову про арешт майна боржника, яким накладено арешт на все майно позивача ОСОБА_3 (а.с.13).

Відповідно до виконавчого напису № 898, вчиненого 23 червня 2017 року приватним нотаріусом Іршавського районного нотаріального округу Ожеледа П.М. стягнуто з позивача ОСОБА_3, невиплачені в строк на підставі Договору позики від 11.03.2013 року грошові кошти у розмірі 18252,30 Євро, що еквівалентно 530 580, 00 грн. за курсом НБУ станом на 23.06.2017 року-сума позики строк, якої настав 01.03.2017 року за договором.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що нотаріусом при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не виконані вищевказані вимоги закону.

Зокрема, нотаріусу не надано оригінал договору позики та оригінал платіжних документів.

В заяві до приватного нотаріуса ОСОБА_1 посилається на розрахунок заборгованості за валютним кредитом, який був укладений між банком та ним у 2009 році, в той час як він просив видати виконавчий напис по договору позики від 11.03.2013 року.

У листі ОСОБА_1 від 04.05.2017 року до позивача ОСОБА_3, який надано нотаріусу для вчинення виконавчого напису, зазначено, що загальна сума боргу за договором позики від 11.03.2013 року складає 1 200 000грн, включаючи пеню, штрафи і проценти, однак у виконавчому написі нотаріусом зазначена інша сума, та не вказано строк, за який проводиться стягнення.

Приватний нотаріус склав виконавчий напис на суму заборгованості в розмірі 18252, 30 євро - центів, що еквівалентно 530580 грн., тобто іноземній валюті, в той час, як з договору позики від 11.03.2013 року вбачається, що позичальник від позикодавця прийняв у власність 306000 грн., що еквівалентно 30000 євро-центів.

З врахуванням наведеного суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що оспорюваний виконавчий напис вчинений з порушенням вимог закону, та обґрунтовано визнав його таким, що не підлягає виконанню. Наведені доводи апеляційної скарги даних висновків суду не спростовують, а тому не заслуговують на увагу.

Разом з тим, колегія суддів констатує, що суд першої інстанції неправомірно в мотивувальній частині вказав, що позивачем ОСОБА_3 в період з квітня 2013 року по лютий 2016 року сума боргу 306000,00 гривень, що зазначена в договорі позики, сплачена в повному обсязі, оскільки такі висновки суд зробив передчасно, на підставі неналежних та недопустимих доказів (належним чином не засвідчених ксерокопій квитанцій), і без врахування того, що дані обставини не входять в предмет доказування у даній справі. З приводу виконання ОСОБА_3 зобов'язань за вказаним договором між сторонами наявний спір, по якому судом ухвалою від 01.10.2018 року відкрито провадження у справі (№301/2052/18) і вказані обставини є предметом розгляду іншої справи - №301/2052/18

З врахуванням наведеного, даний висновок суду підлягає виключенню з мотивувальної частини, а рішення суду першої інстанції, відповідно до ч.1п. 4 ст. 376 ЦПК України - зміні.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

постановив :

Апеляційну скару ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 25 вересня 2018 року - змінити, виключивши з мотивувальної частини висновок суду про те, що позивачем ОСОБА_3 в період з квітня 2013 року по лютий 2016 року сума боргу 306000,00 гривень, що зазначена в договорі позики, сплачена в повному обсязі.

В решті рішення суду - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 10 квітня 2019 року.

Головуючий :

Судді: