Справа №345/1398/19
Провадження № 2/345/755/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.05.2019 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано Франківської області

в складі: головуючого судді Миговича О.М.

секретаря Шмігель І.О.

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Калуші справу за позовом ОСОБА_1 до Копанківської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мама позивачки ОСОБА_3

За життя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на випадок своєї смерті, кожен з них окремо чи спільного заповіту не склали, тому після смерті кожного з них відкрилась спадщина за законом.

8 жовтня 2013 року позивачка звернулась із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 У той самий час позивачка звернулась із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3

Однак, Калуською районною державною нотаріальною конторою позивачці відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті батьків.

Відмову видати дані свідоцтва мотивовано тим, що є розбіжності по батькові спадкодавця: « ОСОБА_4 », « ОСОБА_5 », «Юрійович», « ОСОБА_6 », «Йосипівна», «Йосифівна»; відсутнє свідоцтво про укладення шлюбу ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , як доказу родинного зв`язку із спадкодавцем; в свідоцтві про право власності на жилий будинок, виданому виконкомом Копанківської сільської ради 18.12.1998 р. зазначено, що домоволодіння належить ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності; слід визначити частки кожного члена спільної часткової власності.

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13.06.2018 р. у справі № 345/1707/18 визнано за позивачкою право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме на земельну ділянку площею 1,0374 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер НОМЕР_1 ), яка розташована на території Копанківської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області і належала ОСОБА_3 згідно державного акта на право власності на земельну ділянку, серія НОМЕР_2 , який видано 03.12.2007 р. та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 17.

Цим же рішенням встановлено, серед іншого, що 03.03.1951 року мати позивачка уклала шлюб з ОСОБА_2

Виконкомом Калуської районної Ради депутатів трудящих видано Пукішу Йосипу Юрієвичу дозвіл № 5 на право виконання будівельних робіт в с. Копанки щодо будівництва індивідуального житлового будинку.

Однак у свідоцтві про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , зазначено, що він належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 .

У зв`язку з цим позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

В судове засідання позивачка не з`явилася, подала заяву, в якій просить проводити розгляд справи без її присутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, позов визнає, не заперечує проти задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мама позивачки ОСОБА_3 (а.с.21,22).

8 жовтня 2013 року позивачка звернулась із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 У той самий час позивачка звернулась із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3

Однак, Калуською районною державною нотаріальною конторою позивачці відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті батьків.

Відмову видати означені вище свідоцтва мотивовано тим, що є розбіжності по батькові спадкодавця: « ОСОБА_4 », «Йосиф», «Юрійович», « ОСОБА_6 », «Йосипівна», «Йосифівна»; відсутнє свідоцтво про укладення шлюбу ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , як доказу родинного зв`язку із спадкодавцем; в свідоцтві про право власності на жилий будинок, виданому виконкомом Копанківської сільської ради 18.12.1998 р. зазначено, що домоволодіння належить ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності; слід визначити частки кожного члена спільної часткової власності.

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13.06.2018 р. у справі № 345/1707/18 визнано за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме на земельну ділянку площею 1,0374 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер НОМЕР_1 ), яка розташована на території Копанківської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області і належала ОСОБА_3 згідно державного акта на право власності на земельну ділянку, серія НОМЕР_2 , який видано 03.12.2007 р. та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 17.

Цим же рішенням встановлено, серед іншого, що 03.03.1951 року мати позивачки уклала шлюб з ОСОБА_2

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Виконкомом Калуської районної Ради депутатів трудящих видано Пукішу Йосипу Юрієвичу дозвіл № 5 на право виконання будівельних робіт в с. Копанки щодо будівництва індивідуального житлового будинку.

Однак у свідоцтві про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , зазначено, що він належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 .

Тобто, помилку допущено в зазначені по батькові.

Разом із тим у довідці виконкому Копанківської ради Калуського району від 06.02.2019 р. № 252 зазначено, що згідно із записом в погосподарській книзі № 3 виконкому Копанківської сільської ради, за ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , постійно проживав та був зареєстрований до дня смерті в с. Копанки, АДРЕСА_1 , значиться АДРЕСА_2 /5 ч. одноповерхового цегляного будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 .

В цій же довідці вказано, що за цією адресою проживала ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , і що я дочка ОСОБА_2 .

Тим самим підтверджується, з урахуванням обставин, встановлених у рішенні Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13.06.2018 р. у справі № 345/1707/18, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_2 , на ім`я якого 18.12.1998 р. видано свідоцтво про право власності на житловий будинок, одна й та сама особа.

З довідки виконкому Копанківської ради Калуського району від 08.08.2011 р. № 767 слідує, що згідно із записом в погосподарській книзі № 3 виконкому Копанківської сільської ради, за ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , постійно проживала і була зареєстрований до дня смерті в с. Копанки, АДРЕСА_1 , значиться одноповерховий цегляний будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 (копія довідки наявна в матеріалах спадкової справи).

Водночас у цій довідці вказано, що позивачка,являється дочкою ОСОБА_3

Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визнання прав передбачено як спосіб захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

За змістом статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, який міститься у постанові Судової палати у цивільних справах від 18 лютого 2015 р. у справі № 6-244цс14, за правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує її право власності.

Згідно роз`яснень, наданих у пункті 37 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов є підставний та підлягає до задоволення в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15,16, 1216-1218, 1223, 1261,1262, 1268 ЦК України , ст.ст.5, 82, 200, 206, 247, 263-265 ЦПК України,

р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме в цілому на індивідуальний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Головуючий: