Провадження № 22-ц/801/707/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бессараб Н. М.
Доповідач:Копаничук С. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019 рокуСправа № 127/20101/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Копаничук С.Г.

суддів : Оніщука В.В., Медвецького С.К.,

при секретарі: Богацькій О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 11 лютого 2019 року, постановлену в приміщенні Вінницького міського суду суддею Бессараб Н.М. у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області, начальника слідчого відділу Піщанського ВП Бершадського ВП ГУНП України у Вінницькій області - Мазур О.В., Державної казначейської служби України про визнання порушення норм ст.13 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод внаслідок невиконання ухвали Піщанського районного суду Вінницької області від 26.07.2018 року у справі №142/652/18, ухвали Піщанського районного суду Вінницької області від 27.07.2018 року у справі №142/595/18, встановлення справедливої компенсації, -

В с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ГУ Національної поліції України у Вінницькій області, начальника слідчого відділу Піщанського ВП Бершадського ВП ГУНП України у Вінницькій області - Мазур О.В., Державної казначейської служби України про визнання порушення норм Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод внаслідок невиконання ухвали Піщанського районного суду Вінницької області від 26.07.2018 року у справі №142/652/18, ухвали Піщанського районного суду Вінницької області від 27.07.2018 року у справі №142/595/18, встановлення справедливої компенсації.

Послалась на те, що 26.07.2018 року суддею Піщанського районного суду при розгляді справи №142/652/18, провадження №1-кс/142/131/18, задоволено скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність начальника СВ Піщанського В.П. Бершадського ВП ГУ НП України у Вінницькій області Мазура О.В., яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за її заявою від 03.07.2018 року та зобов'язано начальника СВ Піщанського ВП Бершадського ВП ГУ НП України у Вінницькій області Мазура О.В. внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 03.07.2018 року про кримінальне правопорушення передбачене ст. 162 КК України та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику ОСОБА_3 витяг з ЄРДР, а також вручити пам'ятку про процесуальні права та обов'язки потерпілого.

Однак, станом на 13.08.2018 року дане рішення Піщанського районного суду від 26.07.2018 року виконано не було.

З урахуванням вказаного та посилаючись на норми ст.ст. 21, 116, 214 КПК України, ст.ст. 1,15, 19 ЗУ «Про Національну поліцію», Наказу МВС України №570 від 06.07.2017 року, ст. 13 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод від 04.11.1950 року та рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ю.М. Іванов проти України» просить суд:

- визнати, що мало місце порушення статті 13 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод від 04.11.1950 року, ст. 19, 129-1 Конституції України, п. 2 ст. 21 КПК України начальником слідчого відділу Піщанського ВП Бершадського ВП ГУНП України у Вінницькій області - Мазуром О.В., головним управлінням Національної поліції України у Вінницькій області внаслідок умисного не виконання судового рішення - невиконання ухвали Піщанського районного суду Вінницької області від 26.07.2018 року у справі №142/652/18, прийнятої судом на користь ОСОБА_3;

- постановити рішення, яким на підставі пілотного рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (заява №40450/04) від 15.10.2009 року (остаточне рішення від 15.01.2010 року) встановити справедливу компенсацію ОСОБА_3 в розмірі 2500 євро за моральну шкоду завдану головним управлінням Національної поліції України у Вінницькій області, начальником слідчого відділу Піщанського ВП Бершадського ВП ГУНП України у Вінницькій області - Мазуром О.В. внаслідок умисного не виконання ухвали Піщанського районного суду Вінницької області від 26.07.2018 року у справі №142/652/18, прийнятої судом на користь ОСОБА_3;

- стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом безспірного списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі еквівалентному 2500 євро по курсу НБУ на день прийняття рішення судом.

Також в серпні 2018 року ОСОБА_3 звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області з іншим позовом, у якому просила суд:

- визнати, що мало місце порушення статті 13 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод від 04.11.1950 року, ст. 19, 129-1 Конституції України, п. 2 ст. 21 КПК України начальником слідчого відділу Піщанського ВП Бершадського ВП ГУНП України у Вінницькій області - Мазуром О.В., головним управлінням Національної поліції України у Вінницькій області внаслідок умисного не виконання судового рішення - невиконання ухвали Піщанського районного суду Вінницької області від 27.07.2018 року у справі №142/595/18, прийнятої судом на користь ОСОБА_3;

- постановити рішення, яким на підставі пілотного рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (заява №40450/04) від 15.10.2009 року (остаточне рішення від 15.01.2010 року) встановити справедливу компенсацію ОСОБА_3 в розмірі 2500 євро за моральну шкоду завдану Головним управлінням Національної поліції України у Вінницькій області, начальником слідчого відділу Піщанського ВП Бершадського ВП ГУНП України у Вінницькій області - Мазуром О.В. внаслідок умисного не виконання ухвали Піщанського районного суду Вінницької області від 27.07.2018 року у справі №142/595/18, прийнятої судом на користь ОСОБА_3;

- стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом безспірного списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі еквівалентному 2500 євро по курсу НБУ на день прийняття рішення судом.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01.10.2018 року об'єднано в одне провадження вказані позови ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області, начальника слідчого відділу Піщанського ВП Бершадського ВП ГУНП України у Вінницькій області - Мазур О.В., Державної казначейської служби України.

Ухвалою Вінницького міського суду від 11.02.2019 року провадження у справі за позовами ОСОБА_3 в частині позовних вимог про визнання порушення статті 13 Європейської Конвенції про захист прав та основоположних свобод, визнання порушення ст. 21 п. 2 КПК України, встановлення справедливої компенсації, було закрито у зв'язку з тим, що вони не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства України.

В апеляційній скарзі на зазначену ухвалу ОСОБА_3 просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зазначила, що ухвала суду прийнята з недотриманням норм матеріального і процесуального права, суд позбавив її права на ефективний засіб правового захисту, не розглянув питання порушення відповідачами норм статтей 19, 129-1 Конституції України, що призвело до прийняття незаконного судового рішення по справі.

У відзиві ГУ Національної поліції у Вінницькій області просить суд апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду від 11.02.2019 року - без змін. Вважають, що суд вірно закрив провадження у цій частині позовних вимог.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, дійшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції цим вимогам відповідає.

Суд першої інстанції, посилаючись на норму ст. 19 ЦПК України та на ст.ст. 32,34 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод дійшов висновку, що спір у частині визнання порушення Європейської Конвенції та встановлення справедливої компенсації не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства України, оскільки вирішення цих вимог належить до компетенції Європейського суду з прав людини. Крім того, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, що передбачено ст. 1 КПК України.

Статтею 19 ЦПК України визначено що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до статті 32 Конвенції встановлено, що всі питання тлумачення і застосування Конвенції та протоколів відносяться до юрисдикції Європейського суду з прав людини. Індивідуальні заяви подаються на розгляд суду відповідно до статей 33, 34, 47 цієї Конвенції.

Згідно з статтею 34 Конвенції суд може приймати заяви від будь-якої особи, яка вважає себе потерпілою від допущеного однією з Високих Договірних Сторін порушення права, викладених у Конвенції або протоколах до неї.

Отже, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про закриття провадження за позовами в частині вимог щодо визнання порушення Конвенції та встановлення справедливої компенсації, тому що спір у цій частині не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства України, а належить виключно до компетенції Європейського суду з прав людини.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не розглянуто питання про порушення відповідачами норм статтей 19, 129-1 Конституції України, не заслуговують на увагу, оскільки оскаржуваною ухвалою провадження закрито лише в частині позовних вимог про визнання порушення статті 13 Європейської Конвенції про захист прав та основоположних свобод та визнання порушення ст. 21 п. 2 КПК України, встановлення справедливої компенсації. В іншій частині позовних вимог, судом провадження не закрито.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують оскаржувану ухвалу суду, так як до повноважень судів загальної юрисдикції в Україні не належить вирішення питання встановлення порушення Європейської Конвенції, оскільки це суперечить ст. 32 Європейської Конвенції про захист прав та основоположних свобод.

Згідно ст.375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржувана ухвала постановлена судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права ,а тому апеляційну скаргу ОСОБА_3 слід залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення .

Ухвалу Вінницького міського суду від 11 лютого 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду на протязі тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді/підписи/

Згідно з оригіналом

суддя-доповідач: С.Г. Копаничук