22-ц/804/1113/19
263/1860/19

Головуючий в 1 інстанції Шатілова Л.Г.
Доповідач: Мальцева Є.Є.
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 квітня 2019 року м. Маріуполь
Донецький апеляційний суд в складі:
головуючого судді Мальцевої Є.Є.,
суддів Баркова В.М.,
ОСОБА_1,
секретар Сидельнікова А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 05 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: Служба у справах дітей Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні, встановлення порядку та способу виховання та спілкування батька, баби та діда з дитиною, стягнення моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
15 лютого 2019 року була постановлена ухвала про залишення позову без руху з метою надання часу для усунення недоліків та порушень ст. 177 ЦПК України, а саме: сплати судового збору в розмірі по 1536,80 гривень кожним (768,40 гривень за позовні вимоги немайнового характеру + 768,40 гривень за позовні вимоги майнового характеру про стягнення моральної шкоди) та надання до суду підтверджуючих платіжних документів. Позивачам було надано строк для усунення вказаних недоліків у відповідності з ч. 2 ст. 185 ЦПК України, протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 05 березня 2019 року позовну заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5О, третя особа: Служба у справах дітей Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні, встановлення порядку та способу виховання та спілкування батька, баби та діда з дитиною; стягнення моральної шкоди - повернуто з усіма додатками позивачам на підставі ч.3 ст. 185 ЦПК України.
Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 05 березня 2019 року скасувати, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що висновки суду першої інстанції не ґрунтуються на законі і перешкоджають заявнику у доступі до правосуддя, гарантованому ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Зокрема, зазначає, що згідно п.10 ч.1 ст. 176 ЦПК України встановлено, що ціна позову визначається у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.
Відповідно до ч.2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем розмір судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
П.7 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» передбачено, що у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.
З урахуванням п.7 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір», зазначена сума повинна бути сплачена кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з ним вимог окремим платіжним документом 768,40 грн (розмір мінімального судового збору) / 3 (кількість позивачів по справі) = 256,13 грн (розмір для кожного з позивачів).
Таким чином позивачами сплачено судовий збір в повному розмірі згідно вимог чинного законодавства 768,40 грн за позовні вимоги немайнового характеру + 256,13 грн за позовні вимоги майнового характеру про стягнення моральної шкоди.
Також апелянт звертає увагу суду на те, що навіть до теперішнього часу відповідачка продовжує перешкоджати у спілкуванні з дитиною, чим порушує чинне законодавство та завдає моральні страждання позивачам, які не можуть бути визначені певною сумою, оскільки втрачені години та хвилини у спілкуванні з дитиною вже ніхто не зможе повернути.
Відсутність механізму чіткого трактування та розуміння дійсного змісту вказаної норми п.7 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» в першу чергу повязане з недоліками законодавчої техніки, яка використовувалась законодавцем під час підготовки ЗУ «Про судовий збір», проте це не повинно впливати на можливість звернення до суду за захистом своїх прав. Крім того, коли зазначене стосується дитини.
В судове засідання позивачі не явилися, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення судових викликів, тому справа у відповідності із вимогами ч.2 ст.372 ЦПК України розглядається в їх відсутності.
Від третьої особи Служби у справах у справах дітей Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради до апеляційного суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника Служби у справах у справах дітей Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради, з урахуванням прав та законних інтересів дитини.
Заслухавши суддю-доповідача, відповідача ОСОБА_5, яка заперечувала проти доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд першої інстанції виходив з того, що позивачі не усунули недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом не заплатили визначений судом розмір судового збору, тому заява вважається неподаною і повертається позивачам.
З вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується.
15.02.2019 року була постановлена ухвала про залишення позову без руху з метою надання часу для усунення недоліків та порушень ст. 177 ЦПК України, а саме: сплати судового збору в розмірі по 1536,80 гривень кожним (768,40 гривень за позовні вимоги немайнового характеру + 768,40 гривень за позовні вимоги майнового характеру про стягнення моральної шкоди) та надання до суду підтверджуючих платіжних документів. Позивачам було надано строк для усунення вказаних недоліків у відповідності з ч. 2 ст. 185 ЦПК України, протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.
Відповідно до ч. 7 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.
Згідно з п.10 Постанови Пленуму ВССУ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об'єктом справляння судового збору. За подання додаткових заяв, у яких збільшується розмір позовних вимог, недоплачена сума судового збору також підлягає сплаті.
У разі об'єднання позовних вимог відповідно до статті 126 ЦПК, а також у випадках подання позовної заяви одним чи кількома позивачами (співпозивачами) до одного або кількох відповідачів судовий збір обчислюється із загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно до заявлених кожним із них вимог окремим платіжним документом (частина шоста статті 6 Закону № 3674-VI). Закон не містить заборони й можливості сплати усієї суми судового збору одним із кількох позивачів у справі; визначальним у такому разі є факт надходження усієї належної до сплати суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У випадку якщо один із позивачів звільнений від сплати судового збору, загальна сума збору зменшується пропорційно до заявлених ним вимог.
У разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених згідно із законом України "Про судовий збір" за подання позову немайнового характеру.
Зі справи вбачається, що позивачі не заплатили суму судового збору пропорційно до заявлених кожним із них вимог, а розділили мінімальну суму судового збору за позовні вимоги майнового характеру, яку б повинен був сплатити кожний з них, по кількості позивачів, що не відповідає вимогам закону.
Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, оскільки не ґрунтуються на законі, зводяться до помилкового тлумачення норми закону.
Таким чином, ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для її скасування відсутні.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382 ЦПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 05 березня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 12 квітня 2019 року.

Судді Є.Є.Мальцева

ОСОБА_7

ОСОБА_1