Справа № 645/1506/18
Провадження № 2/645/133/19
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2019 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді Бабкової Т.В.,

при секретарі судових засідань - Малій О.Л.,

за участю позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3 - на підставі довіреності від 14.06.2018 року ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом (з урахуванням уточнень від 02.05.2018 року), в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 матеріальну шкоду, завдану власнику автомобіля Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1, в результаті пошкодження автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з врахуванням втрати товарної вартості у розмірі 10282,75 грн. та суми франшизи у розмірі 510 грн.; моральну шкоду у розмірі 5000 грн.; витрати по сплаті судового збору у розмірі 2466,80 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3083,50 грн.

На обґрунтування уточнених позовних вимог посилався на те, що 16.09.2017 року о 12 год. 15 хв. ОСОБА_3, керуючи автомобілем BMW 520, номерний знак НОМЕР_2, в м. Харкові по пр. Льва Ландау біля будинку № 171 на перехресті вул. Олімпійська та пр. Льва Ландау, не обрав безпечної дистанції руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з належним позивачу автомобілем Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1, який зупинився попереду. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. За кермом автомобіля Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1, знаходився батько позивача, ОСОБА_6 Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24.10.20176 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 340 грн. Внаслідок ДТП автомобіль позивача отримав чисельні механічні пошкодження. Так, згідно висновкам, викладеним у звіті № 365/2017 дослідження спеціаліста - автотоварознавця від 27.10.2017 року, матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1, в результаті пошкодження при ДТП, без врахування втрати товарної вартості, складає 29 993,96 грн.; втрата товарної вартості - 10 282,75 грн.; матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1, в результаті пошкодження при ДТП, з врахуванням втрати товарної вартості, складає 40 276,71 грн., вартість проведення автотоварознавчого дослідження - 1000 грн. Цивільно - правова відповідальність відповідача була застрахована у ПАТ СК «Країна». Наприкінці лютого, на підставі звернення позивача, страховою компанією було частково відшкодовано матеріальний збиток, завданий власникові Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1, в результаті пошкодження при ДТП. Сума страхового відшкодування була виплачена страховою компанією за вирахуванням суми франшизи у розмірі 510 грн. та суми втрати товарної вартості у розмірі 10 282,75 грн. Крім того, внаслідок протиправної поведінки відповідача позивачу заподіяна моральна шкода, яку він оцінює в 5000 грн. Моральні та фізичні страждання позивача полягали у тому, що в результаті ДТП він переніс переляк та сильні душевні страждання за здоров'я батька; вимушений був терпіти незручності та нервувати через те, що деякий час він не міг користуватися автомобілем; пояснювати причини пошкодження автомобілю; витрачати особистий час для організації на проведення ремонту автомобіля, відвідування суду, збирання документів; відшукування коштів для оплати ремонтних робіт; терпіти приниження під час звернень до відповідача з вимогою відшкодувати шкоду. Вказані обставини негативно впливали на стан здоров'я позивача, призвели до погіршення нервового стану та напружених стосунків у родині.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29.03.2018 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху, а позивачу наданий строк 10 днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків.

02.05.2018 року позивачем ОСОБА_2 подано заяву на виконання ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29.03.2018 року.

02.05.2018 року позивачем подано уточнений позов.

03.05.2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

15.06.2018 року представником відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності від 14.06.2018 року, подано відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач проти позову заперечує, виходячи з наступного. Вказує, що звіт № 365/2017 року дослідження спеціаліста - автотоварознавця складений з грубими порушеннями, тобто у звіті в одному пункті вказується, що величина втрати товарної вартості не нараховується, а в іншому пункті вже проводиться розрахунок матеріального збитку. Зазначає, що п. 1.5 звіту є вірним, згідно абз. Е) п.п. 8.6.1 п. 8.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, величина ВТВ КТЗ не нараховується: у разі заміни окремих складників, що не потребують пофарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітури тощо). З цього пункту чітко законом встановлено, що ВТВ не нараховується у разі заміни фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітури тощо. У додатках вищевказаного звіту є протокол огляду транспортного засобу, в якому є пошкодженні деталі, а саме: бампер задній, хромова накладка, датчик для паркування та інші частини, які чітко підпадають до абз. абз. Е) п.п. 8.6.1 п. 8.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Зазначає, що у листі Страхової компанії «Країна» вказано, що виплата страхового відшкодування буде у розмірі 26 482,02 грн., а відповідно до вищевказаного звіту матеріальна шкода становить 29 993,96 грн. Отже, розмір матеріальних збитків і виплата страхового відшкодування відрізняється, а тому зрозуміло що рішення про виплату страхового відшкодування було визнано з іншого звіту та позивач не надавав звіт, на який він посилається. Вважає, що моральна шкода, на яку посилається позивач, є необґрунтованою, так як пошкодження автомобіля було таке, що позивач міг користуватися автомобілем, усі посилання на те, що він психологічно страждав та інше, не підтверджено жодними доказами, а вказані тільки письмово у позові.

14.08.2018 року позивачем ОСОБА_2 подано заяву, в якій він просить зменшити заявлену суму відшкодування майнової шкоди на суму 1000 грн. у зв'язку з тим, що ПАТ СК «Країна» відшкодовано витрати на виготовлення звіту № 365/2017.

05.09.2018 року представником відповідача ОСОБА_3 подано клопотання про призначення по справі судової автотоварознавчої експертизи, проведення якої доручити Харківському науково-експертному інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.10.2018 року по даній цивільній справі призначена судова автотоварознавча експертиза, проведення якої доручити Харківському науково-експертному інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса, провадження по справі на час виконання експертизи зупинено.

11.12.2018 року на адресу суду з Харківського НДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса надійшов рахунок на сплату за проведення експертизи.

15.02.2019 року на адресу суду з Харківського НДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса надійшов лист, з якого вбачається, що експертиза № 26257 знята з виконання. В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 пояснив, що від оплати послуг експерту та відповідно проведення по справі експертизи відповідач відмовився.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18.03.2019 року поновлено провадження даній цивільній справі.

Позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позов.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 16.09.2017 року о 12 год. 15 хв. ОСОБА_3, керуючи автомобілем BMW 520, номерний знак НОМЕР_2, в м. Харкові по пр. Льва Ландау біля будинку № 171 на перехресті вул. Олімпійська та пр. Льва Ландау, не обрав безпечної дистанції руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з належним позивачу автомобілем Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1, який зупинився попереду. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

За кермом автомобіля Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1, знаходився батько позивача, ОСОБА_6

Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24.10.20176 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Вказана постанова набрала законної сили 24.10.2017 року.

Цивільно - правова відповідальність відповідача ОСОБА_3 була застрахована у ПАТ «СК «Країна», що підтверджується полісом № АМ/0910853 обов*язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до звіту № 365/2017 дослідження спеціаліста - автотоварознавця, складеного 27.10.2017 року суб'єктом оціночної діяльності фізичної особи підприємця ОСОБА_8, матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1, в результаті пошкодження при ДТП, без врахування втрати товарної вартості, складає 29 993,96 грн.; втрата товарної вартості - 10 282,75 грн.; матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1, в результаті пошкодження при ДТП, з врахуванням втрати товарної вартості, складає 40 276,71 грн.

Вартість проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 1000 грн., що підтверджується квитанцією № 262522 від 16.10.2017 року, було відшкодовано ПАТ «СК «Країна».

У відповідності до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні школи, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладенні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Розмір франшизи відповідно до полісу № АМ/0910853 обов*язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів становить 510 грн.

З листа ПАТ СК «Країна» від 18.07.2018 року за № 6549 вбачається, що керуючись ст. ст. 12, 22, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», враховуючи результати, викладені у Звіті, розмір страхового відшкодування був розрахований наступним чином: 29 993,96 грн. - 510 грн. - 4001,94 = 25 482,02 грн., де 29 993,96 грн. - вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля згідно Звіту № 365/2017; 510 грн. - розмір франшизи за полісом АМ/0910853; 4001,94 грн. - сума податку на додану вартість. Також позивачу було відшкодовано витрати на виготовлення Звіту № 365/2017 у розмірі 1000 грн. 19.02.2018 року ПАТ «СК «Країна» відповідно до Заяви на виплату страхового відшкодування позивачу було виплачено 26 482,02 грн.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із частинами другою, п'ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно з пунктом 2.4 Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до пункту 8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Отже, за змістом указаних положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків).

Пунктом 1.6 Методики визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ.

Пунктом 8.6 Методики передбачено два випадки, коли в разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті.

Отже, показник передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу.

Втрата товарної вартості транспортного засобу розглядається в Методиці як економічне поняття, що охоплює, серед іншого, і втрату товарного (зовнішнього) вигляду.

Ураховуючи зміст викладеного, втрату товарної вартості можна визначити як зменшення вартості транспортного засобу, викликане передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) вигляду автомобіля та (або) його експлуатаційних якостей у результаті зниження міцності чи довговічності окремих деталей, вузлів й агрегатів, з'єднань і захисних властивостей покриттів унаслідок ДТП і подальшого ремонту. Передчасні зміни геометричних параметрів, фізико-хімічних властивостей, конструктивних матеріалів і характеристик інших процесів транспортного засобу, які є результатом проведення окремих видів ремонтних робіт, призводять до погіршення зовнішнього (товарного) вигляду, функціональних та експлуатаційних характеристик і зниження безвідмовності й довговічності транспортного засобу. Втрата товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією з причин фізичного зносу (у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту), яким характеризується величина втрати товарної вартості.

Економічна характеристика втрати товарного вигляду дозволяє віднести витрати на його відновлення до конкретних виявів реальних збитків.

Відповідно до пункту 8.6.1 Методики величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Складова частина КТЗ (складник) - деталь, складова одиниця чи комплектувальний виріб, які відповідають вимогам конструкторської документації (пункт 1.6 Методики).

Тобто величина втрати товарної вартості нараховується в разі потреби проведення ремонтних робіт, що здійснюються як методами відновлення, так і методами заміни пошкодженої: деталі, складової одиниці чи комплектувального виробу, які відповідають вимогам конструкторської документації, усіх типів КТЗ.

Пунктом 8.6.2 Методики визначено вичерпний перелік випадків, коли величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується, зокрема в разі заміни окремих складників, що не потребують фарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо) (підпункт «е»).

Отже, нарахування втрати товарної вартості передбачено, коли провадиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, якщо це впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу. Втрата товарної вартості не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля (заміна двигуна на новий, заміна фар, ліхтарів, скла, шин тощо). Якщо ж у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів буде потрібне фарбування, то за умови, що це впливає на зовнішній вигляд транспортного засобу, втрата товарної вартості нараховується.

У висновку про оцінку КТЗ може міститись інформація про причину фізичного зносу, який виникає в разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту, а також про те, чи внаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду нараховано величину втрати товарної вартості (пункт 8.6 Методики), чи збігається величина втрати товарного вигляду з величиною втрати товарної вартості, що має значення для вирішення справи про відшкодування шкоди, пов'язаної із втратою товарного вигляду (товарної вартості), і підлягає встановленню судом. У цьому випадку підлягають з'ясуванню також питання про необхідність фарбування окремих складників КТЗ у разі їх заміни та про те, чи погіршує зовнішній вигляд КТЗ така заміна (підпункт «е» пункту 8.6.2 Методики).

Заперечення відповідача проти позову були спростовані в судовому засіданні поясненнями допитаного оцінювача автотранспортних засобів ОСОБА_8, який пояснив суду, що в наслідок дорожньо-транспортної пригоди 16.09.2017 року було пошкоджено окремі складові автомобілю Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1, зокрема його бампер, відновлення належного стану автомобілю вимагає придбання та влаштування на автомобіль нового бамперу та відповідно його фарбування в тотожній з автомобілем колір.

У складеному оцінювачем автотранспортних засобів ОСОБА_8 товарознавчому дослідженні зазначено про необхідність заміни окремих складників КТЗ, їх фарбування, відновлювального фарбування інших деталей, а також указано величину втрати товарної вартості транспортного засобу.

Приймаючи до уваги, що згідно з Положеннями про порядок та умови проведення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів", затвердженого Постановою КМУ від 28.09.96 р. N 1175 - страхувальником відшкодовується третій особі завдана внаслідок пошкодження транспортного засобу саме пряма шкода, в якій враховується вартість пошкоджених деталей транспортного засобу на момент ДТП, а саме з урахуванням фізичного зношення транспортного засобу, обов'язок по відшкодуванню потерпілому майнової шкоди у вигляді втрати товарної вартості покладається саме на винну особу.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2 матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, в зв'язку зі втратою товарної вартості транспортного засобу, у розмірі 10282 грн. 75 коп. та суму франшизи у розмірі 510 грн. 00 коп.

Щодо стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн., суд приходить до наступного.

Згідно з ч.1-2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування завданої внаслідок порушення її прав моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю та стражданнях у зв'язку з ушкодженням здоров'я та у душевних стражданнях у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Відповідно до п. 3 роз'яснень, викладених в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Як передбачено ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

За матеріалами справи встановлено, що ДТП, внаслідок якої відбулося пошкодження технічного стану автомобіля Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1, мало місце 16.09.2017 року, в той час як часткове відшкодування завданої вказаному транспортному засобу матеріальної шкоди ОСОБА_2 за рахунок страхової виплати отримав лише у лютому 2018 року. Таким чином, суд зазначає про обґрунтованість доводів позивача про те, що він вимушений був терпіти незручності та нервувати через те, що деякий час він не міг користуватися автомобілем; відшукувати додаткові фінансові можливості для оплати ремонтних робіт; терпіти приниження під час звернень до відповідача з вимогою відшкодувати шкоду; витрачати свій особистий час для відвідування суду, збирання документів та відстоювання власних порушених прав. Вказані обставини безумовно впливали на зміну звичайного способу життя позивача, примушували його витрачати психоемоційні зусилля для відновлення порушених планів та зручностей.

В той же час, виходячи з принципу розумності та справедливості, глибини та тривалості цих душевних страждань, суд дійшов до переконання, що діями відповідача позивачу ОСОБА_2 була заподіяна моральна шкода на суму 3000 грн., що відповідає положенням ст. 22 ЦК України,

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Дані про понесення позивачем витрат на отримання правової допомоги підтверджені договором про надання правової допомоги від 28.04.2018 року з адвокатом Зольніковою В.О. та квитанцією прибуткового касового ордеру на суму 3083,50 грн. Складові вказаних витрат відповідають вартості наданої позивачеві юридичної консультації у розмірі 440,50 грн., опрацювання законодавчої бази та судової практики - 1321,50 грн., підготовка позовних матеріалів - 1321,50 грн.

З врахуванням розміру задоволених позовних вимог на суму 13 792,75 грн. з заявлених в позові 15 792,75 грн., судові витрати на отримання правової допомоги суд стягує з відповідача пропорційна задоволеної частини позовних вимог на суму 2692,82 грн. (3083,50 грн. = 100 %, 2692,82 грн. = 87,33 %). Крім того пропорційно задоволеної частини позовних вимог суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір за позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі 1057,20 грн. (5000 - 100 %, 3000 - 60%, 1762 х 60% = 1057,20 грн.), а також судовий збір за стягнення майнової шкоди 704,80 грн, а всього судовий збір на суму 1762 грн. (1057,20 + 704,80).

На підставі викладного, керуючись ст.ст.13, 76-81, 133, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, в зв'язку зі втратою товарної вартості транспортного засобу, у розмірі 10282 (десять тисяч двісті вісімдесят дві) грн. 75 коп. та суму франшизи у розмірі 510 (п'ятсот десять) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2692 ( дві тисячі шістсот дев'яносто дві) грн. 82 коп.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_3, зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1.

Відповідач - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_4, зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_2.

Повне судове рішення складено 17.04.2019 року.

Суддя Т.В. Бабкова