УХВАЛА

11 лютого 2019 року м. Кропивницький

справа № 395/269/17

провадження № 22-з/4809/12/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Голованя А.М., Карпенка О.Л.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

третя особа: Новомиргородська державна нотаріальна контора Кіровоградської області,

розглянув у судовому засіданні в м. Кропивницькому, без виклику учасників справи, заяву ОСОБА_5 про роз'яснення рішення суду у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 09 лютого 2018 року і

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 звернулася до Кропивницького апеляційного суду з заявою про роз'яснення рішення та просила:

- визначити правильну суму судового збору з урахуванням ставок судового збору, які діяли на день звернення ОСОБА_4 до суду першої інстанції (тобто в 2015 році, як зазначено у рішенні Новомиргородського районного суду від 09.02.2018);

- винести ухвалу про повернення ОСОБА_5 зайво сплачених нею коштів при сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги Апеляційним судом Кіровоградської області на рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 09.02.2018 в сумі 2880 грн.

Заява мотивована тим, що судом не правильно визначена сума судового збору, так як при визначенні суми в розмірі 8640 грн. не враховані вимоги ст.4 ч.2 п/п 1 щодо обмеження в сплаті судового збору в розмірі не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних громадян, тобто 8000 грн.

Відповідач вважає, що нею сплачено на 640 грн. більше.

Також ОСОБА_5, що за подання апеляційної скарги вона мала б сплатити судовий збір в розмірі 5760 грн., а не 8640 грн.

Крім того, що судами першої та апеляційної інстанції встановлені різні дати звернення позивача до суду, що значно впливає на суму судового збору.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи заяви та матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні заяви необхідно відмовити з огляду на таке.

Матеріалами справи підтверджується, що у лютому 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 та просив:

-встановити факт прийняття спадщини, ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1;

-встановити факт прийняття спадщини, ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2;

-визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, яке видане 10.09.2002 державним нотаріусом Новомиргородської районної держаної нотаріальної контори Кіровоградської області ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за № 1893 в частині Ѕ земельної ділянки, право на яку мав померлий ОСОБА_6 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, в частині Ѕ майнового паю члена КСП «Колос», що належало померлому ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай серії НОМЕР_2;

-визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, яке видане 21.03.2003 державним нотаріусом Новомиргородської районної держаної нотаріальної контори Кіровоградської області ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за № 380 в частині Ѕ земельної ділянки право на яку мала померла ОСОБА_7 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3, в частині Ѕ майнового паю члена КСП «Колос», що належало померлій ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай серії НОМЕР_4;

-скасувати державний акт на право приватної власності на землю серія НОМЕР_5, зареєстрований 11.09.2003, виданий на ім'я ОСОБА_5 в частині 1/2 земельної ділянки площею 11,98 га, яка розташована на території Коробчинської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області з цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

-визнати за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частину спадкового майна після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

-визнати за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частину спадкового майна після смерті ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Уточнивши позовні вимоги, позивач просив суд:

-визнати за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частину спадкового майна після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, яке складається з 2,99 га площі земельної ділянки розташованої на території Коробчинської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області з цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва та частки вартості майна пайового фонду, яка складає 1830 грн. 50 коп. або 0,625 % від вартості майна пайового фонду підприємства;

-визнати за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частину спадкового майна після смерті ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, яке складається з 2,99 га площі земельної ділянки розташованої на території Коробчинської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області з цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського та частки вартості майна пайового фонду, яка складає 1569 грн. або 0,535 % від вартості майна пайового фонду підприємства;

-в порядку перерозподілу спадщини між спадкоємцями, визнати за ОСОБА_4 право власності на 5,98 га земельної ділянки;

-визнати за відповідачем ОСОБА_5 право власності на 5,98 га земельної ділянки після смерті батька та матері.

Зі змісту поданої ОСОБА_5 заяви вбачається, що остання просить повернути їй надлишково сплачений судовий збір за подання нею апеляційної скарги, але помилково посилається на ст.271 ЦПК України, якою визначено порядок роз'яснення судового рішення, яке набрало законної сили.

Незважаючи на те, що ОСОБА_5 посилається на положення ст.271 ЦПК України, суд розглядає подану нею заяву виходячи зі змісту заяви та її прохальної частини.

Так, ОСОБА_5 вважає, що за подання апеляційної скарги на рішення Новомиргородського районного суду від 09 лютого 2018 року, вона переплатила судовий збір в розмірі 2880 грн., але з такими доводами погодитися неможна виходячи з наступного.

Матеріалами справи підтверджується, що рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 09 лютого 2018 року позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: Новомиргородська державна нотаріальна контора про встановлення факту прийняття спадщини, визнання свідоцтв про право на спадщину недійсними та визнання права власності на частину спадкового майна задоволено частково.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду 12.03.2018 ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу та заяву про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 10 квітня 2018 року в задоволені клопотання відмовлено, апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишено без руху.

Запропоновано відповідачу протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали сплатити судовий збір у розмірі 8640 грн. та надати належним чином оформлену апеляційну скаргу у відповідності до кількості учасників справи.

19.04.2018 до Апеляційного суду Кіровоградської області від ОСОБА_5 надійшов оригінал квитанції про сплату судового збору у розмірі 8640 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 24 квітня 2018 року відкрито апеляційне провадження та справу призначено до розгляду.

Постановою Апеляційного суду Кіровоградської області від 05 липня 2018 року апеляційну скаргу залишено без задоволення, а рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 09 лютого 2018 року залишено без змін.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» ( в редакції, яка діяла на час подачі позовної заяви) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік» з 1 січня 2017 року установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 1600 грн.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", ставка судового збору із позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою встановлена в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; ставка судового збору із позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою встановлена в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При зверненні до суду з позовом позивач повинен був сплатити судовий збір 3200 грн. (640 х 5 = 3200) - за п'ять вимог немайнового характеру та 2560 грн. (640 х 4 = 2560) - за чотири вимоги немайнового характеру, а всього 5760 грн. (3200 + 2560 = 5760).

Згідно п.п.6 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, чинній на час подачі апеляційної скарги) ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду встановлена в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Оскільки за подання позовної заяви позивач мав би сплатити 5760 грн. тому за подання апеляційної скарги ОСОБА_5 правильно сплатила судовий збір у розмірі 8640 грн. (5760 х 150% = 8640 грн.).

Помилковим є доводи ОСОБА_5, що вона переплатила судовий збір в розмірі 2880 грн., оскільки розмір судового збору визначається не з розміру судового збору присудженого судом до стягнення з ОСОБА_5 на користь держави в розмірі 3840 грн., а з розміру, який підлягав сплаті позивачем за подання апеляційної скарги, який становив 5760 грн.

В описовій частині рішення суду від 09 лютого 2018 року суд вказав, що ОСОБА_4 звернувся до суду у листопаді 2015 року, але суд приходить до висновку, що це є помилкою, оскільки згідно відмітки канцелярії суду на першому аркуші позовної заяви позовну заяву до суду подано 22 лютого 2017 року.

Помилковими є твердження ОСОБА_5, що при визначенні розміру судового збору суд не врахував вимоги п.п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», щодо обмеження в сплаті судового збору в розмірі не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки зазначені обмеження стосуються позивачів фізичних осіб при поданні ними позовних заяв та не застосовуються при визначенні судового збору за подання апеляційної скарги.

Відповідно до п. 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 03.09.2013 № 787 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 вересня 2013 року за № 1650/24182 (з наступними змінами), повернення судового збору здійснюється, зокрема, за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Згідно з ч.1 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

За приписами статті 7 вказаного Закону сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; 2) повернення заяви або скарги; 3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; 4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); 5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Оскільки за подання апеляційної скарги ОСОБА_5 не внесла судовий збір в більшому розмірі, ніж встановлено законом, подана нею заява підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.7 ЗУ «Про судовий збір», суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_5 про повернення судового зборув сумі 2880 грн. залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя С.І.Мурашко

Судді: А.М.Головань

О.Л.Карпенко