18.06.2019 Єдиний унікальний № 371/332/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 року м. Миронівка

ЄУН 371/332/19

Провадження № 2/371/363/19

Миронівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Капшук Л.О.,

за участі секретаря судових засідань Семерей Л.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Миронівський хлібопродукт» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

У С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що з листопада 2016 року по грудень 2018 року перебував у трудових відносинах з Mada al saudia for trade and development, займав посаду керівника проекту. Трудові відносини підтверджені контрактом.

Як керівнику проекту у 2017 році йому стало відомо про те, що між відповідачем та Saad al Rossis Trading Group 23 березня 2017 року було підписано протокол зустрічі по співпраці між ПАТ «Миронівський хлібопродукт» та Saad НОМЕР_1 Rossis Trading Group та Mada НОМЕР_1 НОМЕР_2 for НОМЕР_3 and НОМЕР_4 .

Пунктом 5 зазначеного протоколу зустрічі сторони погодили виключити виплату заробітної плати Керівника проекту із доходів від операцій Mada al saudia for trade and development.

Протокол зустрічі не є правочином, не створює юридичних наслідків у формі прав, обов`язків, їх зміни чи припинення, а лише фіксує факт існування наміру щодо здійснення в майбутньому певних дій, не є попереднім договором.

Він не отримував пропозицій щодо внесення змін до укладеного контракту.

Факт підписання вказаного протоколу вплинув на розмір отриманого ним фінансового забезпечення, оскільки він недоотримав за період з березня 2017 року по грудень 2018 року кошти в сумі 20000 грн.

Вважає, що підписання відповідачем зазначеного протоколу призвело до понесення ним матеріальних втрат, вказана сума підлягає стягненню з відповідача як одного з підписантів відповідного протоколу.

У зв`язку з підписанням відповідачем вищевказаного протоколу у його житті сталися вимушені зміни. Протиправними винними діями відповідача йому спричинена моральна шкода, яка полягає в душевних стражданнях, які він зазнав у зв`язку зі зниженням його фінансового забезпечення. Він відчуває себе приниженим, пригніченим, не має можливості забезпечувати собі звичний спосіб життя, в результаті цього переносить душевний біль. Для вирішення повсякденних справ та подолання перешкод по відновленню його душевної рівноваги та відновлення нормальних стосунків з оточуючими і близькими йому людьми вдається до значних зусиль, які, на його погляд, підлягають обов`язковій компенсації відповідачем.

Зазначив, що розмір заподіяної моральної шкоди вважає значним, але, якщо його навести в грошовому виразі, то відповідач має компенсувати перенесені душевні страждання, перенесених та наявних незручностей, компенсувати витрати, пов`язані з відновленням його душевного стану та психологічної рівноваги.

Визначив розмір моральної шкоди в сумі 5000 гривень.

Просив стягнути з відповідача в судовому порядку матеріальну шкоду в сумі 20000 гривень, моральну шкоду в сумі 5000 гривень, та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1921 гривня та 768 гривень 40 копійок.

Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 24 травня 2019 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до правил п. 1 ч.1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Частина 2 даної статті вказує, що у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін.

Згідно зі ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Згідно п. 1 ч. 7 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

24 травня 2019 року копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками направлено відповідачу за місцезнаходження юридичної особи в встановленому законом порядку.

Судове вкладення вручено представнику відповідача.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача заперечував проти задоволення позову з підстав його недоведеності та необґрунтованості. Заперечуючи проти позову, послався на ті обставини, що 23 березня 2017 року між ПАТ «МХП» в особі Головного виконавчого директора Косюка Ю.А. та Saad al Rossis Trading Group в особі Голови правління ОСОБА_2 -Росаса відбулася ділова зустріч щодо налагодження співпраці на майбутнє між ПАТ «МХП» та Saad al Rossis Trading Group щодо питань операційної діяльності Mada al saudia for trade and development.

За результатом зазначеної зустрічі було підписано відповідний протокол. Сторонами протоколу визначені наміри сторін щодо подальшої співпраці.

На виконання підписаних протоколом від 23 березня 2017 року домовленостей сторонами зазначеної зустрічі не вчинені дії по жодному з погоджених між Saad al Rossis Trading Group та відповідачем пунктів протоколу, які б надали змогу вказувати на те, що сторони приступили до виконання погоджених протоколом намірів. Сторонами не підписано на виконання узгоджених домовленостей жодної додаткової угоди та/або контракту.

Вказаний протокол не відповідає вимогам, встановленим ст. 635 ЦК України, оскільки не містить строку (терміну), в який сторони мають укласти договір/угоду до контракту на умовах встановленим протоколом, укладений не у формі, встановленій для основного договору контракту.

Сторони протоколу не направили один одному пропозицію щодо укладення договору між собою та/або додаткових угод внесення змін у відповідності до вимог ч. 4 ст. 635 ЦК України.

Вказаний протокол не містить волевиявлення сторін щодо надання йому сили попереднього договору, не є пропозицією до укладення основного договору, оскільки відповідно до п. 2. ч. 1 ст. 641 ЦК України, пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору. Сторони не досягли згоди з усіх істотних умов, протокол зустрічі не створює жодних юридичних наслідків для як для сторін так і для позивача в даній справі.

Відповідач не мав жодних правовідносин з самим позивачем та не вчиняв жодних дій, які б негативно могли б вплинути на інтереси позивача та порушити його права.

Враховуючи, що право позивача не було порушене відповідачем, просив відмовити у задоволенні позову.

Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін до суду не надходило.

Відповідно до положень ст. 274 ЦПК України, справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Судом встановлено такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

23 березня 2017 року представниками ПАТ «Миронівський хлібопродукт» та Саада аль Россаіс Трейдінг Груп (Saad al Rossis Trading Group) підписано протокол зустрічі.

За змістом протоколу темою зустрічі була співпраця між ПАТ «Миронівський хлібопродукт» та Саада аль Россаіс Трейдінг Груп (Saad al Rossis Trading Group) щодо питань операційної діяльності ОСОБА_3 ( НОМЕР_5 НОМЕР_1 НОМЕР_2 ) в галузі торгівлі та розвитку.

У пунктах 1-8 протоколу зустрічі зазначені обговорені та погоджені сторонами питання.

Згідно пункту 5 протоколу зустрічі сторони домовились виключити виплату заробітної плати та фінансове забезпечення посади Керівника проекту з операційного доходу ОСОБА_3 (Mada НОМЕР_6 ) в галузі торгівлі та розвитку, починаючи з 01 квітня 2017 року.

Такі обставини підтверджено даними протоколу зустрічі від 23 березня 2017 року (а.с.7).

Суд застосував такі норми права.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Згідно з ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до п. 8 та п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права або інтереси позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав чи інтересів позивач звернувся до суду.

Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно правил ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

За п. 2 ч. 2 вказаної статті моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів.

Стаття 1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Звертаючись до суду з вимогами про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, позивач вказав, що шкоду йому спричинено діями відповідача, представник якого підписав протокол зустрічі, за змістом якого погоджено питання про виключення з 01 квітня 2017 року виплати заробітної плати та фінансового забезпечення посади Керівника проекту з операційного доходу ОСОБА_4 Саудія (Mada НОМЕР_1 НОМЕР_2 ) в галузі торгівлі та розвитку.

До позовної заяви позивач додав копію протоколу зустрічі від 23 березня 2017 року, підписаного представниками ПАТ «Миронівський хлібопродукт» та Саада аль Россаіс Трейдінг Груп (Saad al Rossis Trading Group).

Крім вказаного письмового документу інших письмових доказів позивач до матеріалів справи не додав.

Згідно з вимогами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Як зазначено в ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вказані норми процесуального права вказують на необхідність доведення стороною, що звернулась до суду, належними та допустимими доказами вимог, що нею заявлені.

Сукупність досліджених в судовому засіданні доказів дає підстави для висновку про недоведеність позовних вимог.

Шкода наслідки порушення особистих немайнових або майнових благ, що охороняються законом. Це може виявлятися у втраті, зменшенні, неотриманні майнових благ потерпілою особою. Під шкодою слід також розуміти моральні страждання, заподіяні потерпілому. Протиправна поведінка особи, що заподіяла шкоду така поведінка, яка суперечить правовим нормам. Причинний зв`язок між шкодою і протиправними діями, в найбільш загальних рисах, полягає в тому, що попереднє явище (причина) повинно породжувати за певних умов наступне явище (наслідок). Вина особи, яка заподіяла шкоду, це психічне ставлення особи до своєї протиправної поведінки та її наслідків.

Судом не встановлено, що мало місце порушення відповідачем особистих немайнових або майнових благ позивача, що охороняються законом, та мала місце протиправна поведінка відповідача щодо позивача.

Встановлено, що відповідач не мав жодних правовідносин з самим позивачем та не вчиняв жодних дій, які б негативно могли б вплинути на інтереси позивача, або ж порушити його права.

Протокол зустрічі від 23 березня 2017 року не створює юридичних наслідків для керівника проекту з операційного доходу ОСОБА_4 Саудія (Mada al НОМЕР_2 ) в галузі торгівлі та розвитку, вказує на ті обставини, що сторони лише домовилися виключити виплату та фінансове забезпечення вказаної посади з операційного доходу ОСОБА_3 , тобто лише фіксує факт існування наміру щодо здійснення дій в майбутньому.

Позивачем не доведено, що саме дії відповідача спричинили зменшення розміру його заробітної плати та фінансового забезпечення, яке він отримував за контрактом, укладеним з ОСОБА_3 ( НОМЕР_5 НОМЕР_1 НОМЕР_7 ), не надано доказів понесення майнових втрат на вказаній посаді у зв`язку з фактом підписання сторонами протоколу зустрічі.

Суд також зазначає, що позивач не надав суду доказів зайняття ним посади керівника проекту з операційного доходу ОСОБА_3 (Mada НОМЕР_1 НОМЕР_2 ) в галузі торгівлі та розвитку.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне їй право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Підстави для відшкодування відповідачем матеріальної шкоди відсутні, оскільки позивачем не наведено правове обґрунтування необхідності захисту права, не доведено, що мало місце порушення його прав, не доведено факт заподіяння шкоди та розмір такої шкоди.

Безпідставними є вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди.

Верховний суд України в п. 1 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4 (з подальшими змінами та доповненнями) вказав, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних, чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних юридичній чи фізичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до п. 5 Постанови при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Позивачем не доведено факт заподіяння йому моральних страждань або втрат немайнового характеру з вини відповідача.

Судом не встановлено, що у зв`язку з підписанням представником відповідача протоколу зустрічі позивач зазнав моральної шкоди, не встановлено протиправність діяння відповідача.

Оцінивши надані сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень докази, враховуючи, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити в повному обсязі у зв`язку із недоведеністю фактів порушення прав позивача з боку відповідача, за захистом яких він звернувся до суду та, які могли бути підставою для стягнення матеріальної шкоди та відшкодування моральної шкоди.

На підставі викладеного ст.ст. 15, 16, 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 44, 76 - 81, 89, 95, 128, 131, 141, 229, 258, 259, 263 - 265, 268, 274, 279, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Миронівський хлібопродукт» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 1 Розділу ХШ «Перехідні положення» ЦПК України в новій редакції до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_8 , зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Миронівський хлібопродукт», , місцезнаходження : місто Миронівка, вулиця Елеваторна, 1.

Повний текст судового рішення складено 18 червня 2019 року.

Суддя підпис Л.О. Капшук

Згідно з оригіналом

Суддя Л.О. Капшук