Справа № 344/1725/18
Провадження № 22-ц/4808/155/19
Головуючий у 1 інстанції Польська М. В.
Суддя-доповідач Фединяк
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2019 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів:

доповідача Фединяка В.Д.

суддів: Девляшевського В.А., Томин О.О.

секретаря Капущак С.В.

з участю представника Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 його представника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 в особі житлової комісії військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування рішення житлової комісії про зняття з квартирного обліку та поновлення на квартирному обліку, за апеляційною скаргою представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 06 грудня 2018 року, постановлену суддею Польська М.В. у м.Івано-Франківську,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Військової частини НОМЕР_1 в особі житлової комісії військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування рішення житлової комісії про зняття з квартирного обліку та поновлення на квартирному обліку.

Заява мотивована тим, що він у військовому званні майор звільнений у запас наказом командувача Повітряних сил Збройних сил України №390 від 20 серпня 2009 року і перебуває на квартирному обліку житлової комісії згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 . Згідно листа командування військової частини НОМЕР_1 від 16 вересня 2016 року №350/484/6/2071 йому надано копію протоколу №6 житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 13 червня 2012 року, згідно якого його було знято з квартирної черги по причині відсутності довідки Ф.Є. (довідка про склад сім`ї) з посиланням на п. 2.20 наказу Міністра оборони України від 30 листопада 2011 року №737. Посилаючись на те, що рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 13.06.12 року (протокол№6) про зняття ОСОБА_2 з квартирного обліку в порушення вимог п. 2.19 наказу МОУ від 30.11.11 року №737 було прийняття без його виклику на засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_1 , його не було повідомлено про прийняття у 15 денний строк цього рішення, просив визнати протиправними рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 13.06.12 року (протокол№6) про зняття ОСОБА_2 з квартирного обліку при військовій частині НОМЕР_1 та скасування дане рішення, зобов`язати житлову комісію військової частини НОМЕР_1 відновити ОСОБА_2 на квартирному обліку в загальній черзі з 09 липня 1993 року в першочерговій черзі з 05 серпня 2005 року та стягнути судовий збір та витрати на правову допомогу.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 06 грудня 2018 року закрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 в особі житлової комісії військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування рішення житлової комісії про зняття з квартирного обліку та поновлення на квартирному обліку. Стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 в особі житлової комісії військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 понесених витрат на правову допомогу в сумі 4900 грн. Зобов`язано Управління Дежавного казначейства в Івано-Франківській області повернутим ОСОБА_2 сплачений судовий збір в розмірі 1409,60 грн., згідно квитанції №21553523-1 від 09 лютого 2018 року.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник військової частини НОМЕР_1 Гребенюк Д. Б. подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання скасування оскаржуваної ухвали в частині стягнення Військової частини НОМЕР_1 в особі житлової комісії військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 понесених витрат на правову допомогу в сумі 4900 грн. Вказує, що ОСОБА_2 не скористався своїм правом згідно вимог Закону України «Про безоплатну правову допомогу», не звернувся до військово-юридичної консультації Івано-Франківського гарнізону про надання безоплатної первинної правової допомоги, спеціально створеної для виконання завдання щодо надання безоплатної первинної правової допомоги військовослужбовця. Вважає, безпідставне стягнення компенсації витрат на правову допомогу чим завдано збитки державі в особі військової частини НОМЕР_1 .

У судовому засіданні представник військової частини НОМЕР_1 Гребенюк Д. Б. підтримав доводи апеляційної скарги, просить задовольнити скаргу.

ОСОБА_2 та його представник адвокат Ткачук С.В. апеляційну скаргу не визнали, вважають оскаржувану ухвалу суду законною та обгрунтованою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь в розгляді справи, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 367 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами відсутній спір, оскільки оспорюване позивачем рішення, було скасоване відповідачем і позивача поновлено на квартирному обліку, то суд вважає, що на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України провадження в справі слід закрити. Оскільки провадження по справі закрито, у зв`язку із відсутністю предмету спору, то сплачений позивачем судовий збір слід повернути з державного бюджету. Щодо стягнення витрат на правову допомогу, то вони підлягають стягненню з відповідача в сумі 4900 грн., витрати адвоката є обґрунтованими за вимогою ст.137 ЦПК України.

Висновок суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Судом встановлено, що 09 лютого 2018 року ОСОБА_2 звернувся в суд Військової частини НОМЕР_1 в особі житлової комісії військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування рішення житлової комісії про зняття з квартирного обліку та поновлення на квартирному обліку.

ОСОБА_2 сплатив судовий збір в розмірі 1409,60 грн., згідно квитанції №21553523-1 від 09.02.2018 року.

Згідно акту приймання-передачі наданих робіт (послуг) за договором про надання правової допомоги, укладено 20 вересня 2016 року ОСОБА_2 оплатив ОСОБА_3 4900 грн.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 12 лютого 2018 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання.

16 березня 2018 року командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 подав заяву про закриття провадження у справі, посилаючись на те, що відсутній предмет спору, оскільки 07 березня 2018 року засіданням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 скасовано п.п. 2 абз 3 п. 1 протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 13.06.2012 року в частині зняття майора запасу ОСОБА_2 з квартирного обліку при військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України учасники справи мають право: ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти; оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках; користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, окрім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

За заявою представника Військової частини НОМЕР_1 про відновлення порушеного права позивача у добровільному порядку, ухвалою Івано-Франківського міського суду від 06 грудня 2018 року закрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 в особі житлової комісії військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування рішення житлової комісії про зняття з квартирного обліку та поновлення на квартирному обліку, вирішено питання розподілу судових витрат та стягнення судового збору.

Відповідно до частини 2 статті 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно положень статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З 15 грудня 2017 року ЦПК України запроваджено нові правила компенсації витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно правил ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

За змістом пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.

До суду першої інстанції на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу заявником надано наступні документи.

Договір про надання правової допомоги від 20 вересня 2016 року, укладений між ОСОБА_2 та адвокатом Ткачуком С.В., за умовами якого адвокат надає заявнику правову допомогу на стадії досудового врегулювання спору та представлення інтересів у суді за позовом до Військової частини НОМЕР_1 в особі житлової комісії військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування рішення житлової комісії про зняття з квартирного обліку та поновлення на квартирному обліку.

Пунктом 3.1 вказаного договору визначено, що за надання правової допомоги клієнт сплачує адвокати винагороду (гонорар). Розмір гонорару погоджується клієнтом підписанням акта приймання-передачі наданих послуг.

Згідно акта (звіту) приймання-передачі наданих послуг наданої адвокатом клієнту за період з 20 вересня по 09 лютого 2016 року по 06 грудня 2018 року вартість послуг становить 4900 грн (а. с. 32).

Відповідно до вказаного звіту адвокат Ткачук С.В. 20.09. 2016 року витратив 1,5 години на надання правової інформації та роз`яснень клієнту з приводу спору, 27.09. 2016 року підготував звернення до військовї частини і надавав роз`яснення. Також 05 лютого 2018 року адвокатом було витрачено 3,5 години на складання позовної заяви до суду. 06.02.2018 року надавав консультацію з приводу сплати судового збору, 3 години представляв в суді інтереси клієнта.

Також заявником надано квитанцію№00121 від 09 лютого 2018 року про сплату адвокату Ткачуку С.В. 4900 грн за надання правової допомоги.

Таким чином, виходячи з положень статей 141,142 ЦПК України, 2017 року, статті 30 Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", керуючись принципами справедливості, співмірності та верховенства права, суд першої інстанції прийшов правильного висновку стягнувши з відповідача витрати понесені позивачем на послуги адвоката, оскільки з вини саме відповідача позивач змушений був нести позивач та відповідає рішенню ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" в якому зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Крім цього, підлягають відшкодуванню понесені позивачем витрати на правову допомогу надану адвокатом при перегляді апеляційним судом ухвали суду першої інстанції.

Разом з тим, з урахуванням складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірними, тому підлягають зменшенню з 1800 грн до 500 грн.

Доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, крім того, зводяться до оцінки доказів, тому задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення відповідає вимогам закону, ґрунтується на засадах верховенства права, принципах справедливості, добросовісності та розумності, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 375, 381-384, 389-391 ЦПК України апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 06 грудня 2018 року залишити без змін.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на корись ОСОБА_2 500 грн понесених витрат за надання правової допомоги.

Постанова набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з часу складання повного тексту судового рішення.

Судді: В.Д.Фединяк

О.О.Томин

В.А.Девляшевський