Справа № 594/324/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 року м.Борщів

Борщівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Губіш О.А.

при секретарі - Окулянко У.Г.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ОСОБА_3 селищної ради, третя особа ОСОБА_4, про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 26 грудня 2004 року померла його баба ОСОБА_5, після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої, крім іншого, входить будинковолодіння №16 по вул.Петлюри що в с.Горошова Борщівського району Тернопільської області. Поряд з тим зазначив, що на дану спадщину він претендує як спадкоємець за заповітом, оскільки ще за життя померла зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого усе своє майно заповіла йому.

Однак, через відсутність правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння, свої спадкові права оформити не може. А тому, просив суд визнати за ним право власності на будинковолодіння, яке розташоване в с.Горошова по вул.Петлюри, 16 Борщівського району Тернопільської області, як за спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_5.

В судове засідання сторони не з'явилися. Представник позивача ОСОБА_6 подав до суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутності, а позовні вимоги задоволити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 селищної ради селищний голова ОСОБА_7 подав до суду заяву, в якій просив справу слухати у відсутності представника селищної ради, при цьому зазначив, що відповідач позов визнає.

Третя особа ОСОБА_4 подала до суду заяву, у якій просила справу слухати у її відсутності. Заперечень щодо позову не подала.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, 26 грудня 2004 року в с.Горошова Борщівського району Тернопільської області померла ОСОБА_5, що стверджено копією свідоцтва про смерть серія І-ИД № 231657, повторно виданим 29 листопада 2017 року Борщівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

Крім того встановлено, що за життя померла ОСОБА_5 зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося і взагалі все, що буде належати їй на день смерті і на що за законом матиме право, заповіла ОСОБА_1.

Зазначене сторонами не оспорювалось, крім того, стверджено заповітом від 23 грудня 2004 року, посвідченого секретарем Горошівської сільської ради Борщівського району, зареєстрованого в реєстрі за № 498.

Після смерті ОСОБА_5, відкрилась спадщина, до складу якої, крім іншого, входить будинковолодіння № 16 по вул. Петлюри, що в с.Горошова Борщівського району Тернопільської області, і яку позивач прийняв, оскільки проживав разом з нею на день її смерті, крім того 29 листопада 2017 року подав заяву до приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу ОСОБА_8, у якій просив видати йому свідоцтво на вказану спадщину. На підставі вказаної заяви до майна померлої було відкрито спадкову справу за №456/2017. Однак нотаріусом у цьому йому було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно та рекомендовано звернутися до суду для визначення належності вказаного нерухомого майна померлій та наступної належності йому як спадкоємцеві згідно заповіту. Наведене вбачається з довідки ОСОБА_2 ОСОБА_3 селищної ради №501 від 26 січня 2018 року, листа приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу ОСОБА_8 №773/02-31 від 09 жовтня 2018 року, а також з матеріалів спадкової справи № 456/2017, відкритої до майна померлої ОСОБА_5.

Судом встановлено, що будинковолодіння, в якому проживала померла ОСОБА_5, відносилося до двору робітника, і станом на 15 квітня 1991 року (тобто на момент набрання законної сили Законом України Про власність) вона, позивач та ОСОБА_9, були його членами. Головою двору була ОСОБА_5, а відтак і власником цілого будинковолодіння. Наведене стверджено довідкою виконавчого комітету ОСОБА_2 ОСОБА_3 селищної ради №505 від 26.01.2018 року, копією по господарської книги Горошівської сільської ради за 1991-1995 роки на імя ОСОБА_5 .

Згідно архівного витягу з рішення Горошівської сільської ради 22 скликання чотирнадцятої сесії №1 від 05 січня 1998 року, ОСОБА_5 передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0, 73 га, з них 0, 19 га для обслуговування жилого будинку та 0, 54 га для ведення підсобного господарства.

Судом встановлено, що окрім позивача, інші особи щодо своїх прав на майно померлої не заявляли.

Зазначене випливає з листа приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу ОСОБА_8 №773/02-31 від 09 жовтня 2018 року, а також з матеріалів спадкової справи № 456/2017, відкритої до майна померлої ОСОБА_5.

Відповідно до ст.ст.1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд від 15 грудня 2017 року, виготовленого КП Борщівське районне бюро технічної інвентаризації, інвентаризаційна вартість будинковолодіння № 16 по вул.С.Петлюри в с.Горошова Борщівського району становить 170078 грн.

Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, підставними, грунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню в повному обємі.

Виходячи з наведеного вище, на підставі ст.ст. 328, 392, 1217, 1218, 1220, 1223, 1268 ЦК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителем ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, як за спадкоємцем за заповітом, після смерті ОСОБА_5, яка померла 26 грудня 2004 року в с.Горошова Борщівського району Тернопільської області, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, № 16 по вул.Петлюри, що в с.Горошова Борщівського району Тернопільської області.

Судові витрати по справі покласти на сторонни в тих межах, в яких вони їх понесли.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі такої скарги до Тернопільського апеляційного суду через Борщівський районний суд Тернопільської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Головуюча: