П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2019 року

м. Рівне

Справа № 569/5813/19

Провадження № 22-ц/4815/1102/19

Головуючий у Рівненському міському суді: Кучина Н.Г.

Ухвалу суду першої інстанції постановлено

повним текстом о 14 год. 31 хв. 27 червня

2019 року в м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя: Хилевич С.В.,

судді: Бондаренко Н.В., Ковальчук Н.М.,

секретар судового засідання: Ковалчьук Л.В.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідач : ОСОБА_2 ;

представники учасників справи:

позивача - ОСОБА_3 ,

за участі (в апеляційному суді): представника позивача - адвоката Савонік Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 27 червня 2019 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

У березні 2019 року в суд звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Мотивуючи позовні вимоги, покликався на власноручно написану 12 лютого 2019 року відповідачем розписку про отримання нею від позивача грошових коштів у сумі 53 000,00 дол. США, що у відповідності до вимог ст.1046 ЦК України є договором позики. Зазначав, що строк настання виконання зобов`язання сторонами обумовлений не був, а тому відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позику протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це. Разом з тим, після направлення позивачем 14 лютого 2019 року вимоги про повернення суми позики кошти відповідачем повернені не були.

За наведених міркувань просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за договором позики від 12 лютого 2019 року в сумі 1 439 989,70 гривень, що згідно з курсом Національного банку України еквівалентно 53 000,00 дол. США, 828,49 гривень 3% річних та 0,01 грн. інфляційних збитків.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 25 березня 2019 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 02 квітня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 27 червня 2019 року призначено у цивільній справі №569/5813/19 за зазначеним позовом судову почеркознавчу експертизу.

На вирішення експерта поставлено такі питання:

1. Чи виконаний підпис на розписці від 12.02.2019 року особисто ОСОБА_2 ?

2. Чи виконана розписка від 12.02.2019 року особисто ОСОБА_2 ?

3. Чи виконано текст розписки від 12 лютого 2019 року ОСОБА_1 чи іншою особою?

4. Чи виконано підпис розписки від 12 лютого 2019 року ОСОБА_1 чи іншою особою?

5. Чи є видозміненим текст розписки від 12 лютого 2019 року та підпис у розписці від 12 лютого 2019 року зі сторони ОСОБА_2 на момент її написання 12 лютого 2019 року із зразками її почерку по іншим документам?

6. Чи є видозміненим текст розписки від 12 лютого 2019 року та підпис у розписці від 12 лютого 2019 року зі сторони ОСОБА_1 на момент її написання 12 лютого 2019 року із зразками його почерку по іншим документам?

Проведення експертизи доручено судовим експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 6).

Попереджено експерта про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього службових обов`язків та завідомо неправдивий висновок.

Витрати з оплати вартості експертизи в частині вирішення питань № 3-6 покладено на позивача, а витрати з оплати вартості експертизи в частині вирішення питань № 1 та 2 покладено на відповідача та їм роз`яснено, що у випадку непроведення оплати вартості експертизи, справа буде розглянута на підставі наявних матеріалів.

Встановлено строк проведення судової почеркознавчої експертизи у два місяці з моменту отримання експертом матеріалів справи.

Для проведення експертизи експерту направлено матеріали цивільної справи, а провадження у справі на час проведення експертизи зупинено.

На ухвалу суду ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, де посилалася на її незаконність та необґрунтованість.

На її обґрунтування зазначала, що під час судового засідання 27 червня 2019 року були відібрані зразки почерку та підписів у сторін для проведення почеркознавчої експертизи, проте вони не мали відміток суду. Разом з тим, питання представника позивача №3,4,6, які поставлені експерту державної експертної установи, сформульовані з метою уникнення відповідальності у відкритому кримінальному провадженні щодо ОСОБА_1 за надання до суду завідомо підробленої розписки від 12 лютого 2019 року. Крім того, переконання позивача у видозміненні її почерку є безпідставним, оскільки клопотання від ОСОБА_2 подавалися до суду у друкованому вигляді, а з іншими зразками почерку представник позивача не була ознайомлена. Таким чином, потреби ставити експерту такі питання не було. Сторонами не заперечувалося того факту, що розписка не написана та не підписана особисто ОСОБА_1 , а почерк у розписці не є видозміненим. До того ж, під час судового засідання вона, всупереч зазначеного судом першої інстанції, заперечувала проти питань, поставлених на вирішення судової почеркознавчої експертизи. Вважала, що відібрання зразків почерку шляхом написання тексту, тотожного розписці від 12 лютого 2019 року та без відповідних відміток суду, несе великий ризик підміни оригіналу зразків почерку відповідача. З урахуванням наведеного вважала не коректними й поставленні на вирішення експертизи питання №1 та 2.

За наведених мотивів просила ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 27 червня 2019 року про призначення судової почеркознавчої експертизи у справі №569/5813/19 скасувати повністю.

У поданому відзиві позивач, вважаючи доводи апеляційної скарги безпідставними та необґрунтованими, просив залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін. Вказуючи, що відповідач оскаржує таку ухвалу в частині поставлених на вирішення експертизи питань №3, 4, 6, проте враховуючи, що ухвала в цій частині відповідає фактичним обставинам справи, то поставлені судом питання експерту є правильними. Наголошував, що у судовому засіданні ОСОБА_2 не заперечувала проти заявлених питань з сторони позивача. Тому, призначаючи експертизу, суд, керуючись ст. 103 ЦПК України, визначив питання та задовольнив клопотання позивача. Питання, поставлені експерту позивачем, не стосуються надання правової оцінки матеріалам справи, а стосуються питання факту.

У поданих доповненнях до апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначала на те, що в матеріалах справи наявні клопотання, які її не стосуються, а також на те, що судом не витребовувалися зразки її почерку та підпису. Зазначала, що клопотання позивача від 27.06.2019 про долучення доказів, надіслане неналежним чином. Інформація, що міститься в такому клопотанні, є повністю неправдивою, оскільки у ОСОБА_2 відсутні будь-які боргові зобов`язання перед позивачем, а надана до суду копія розписки від 2015 року, як зразок почерку відповідача, є підробленою. Також зазначала, що чинним законодавством передбачено відібрання зразків почерку судом, а не позивачем. Поряд з цим, вказувала на неналежну технічну фіксацію судового засідання 27.06.2019 та невідповідність протоколу судового засідання матеріалам справи. З огляду на наведене вважала, що оскаржувана ухвала суду прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає повному скасуванню.

Також в матеріалах справи містяться доповнення до відзиву на апеляційну скаргу, в якому позивач наголошував на тому, що саме відповідачем не надано суду вільних зразків почерку, незважаючи на оголошення перерви у судовому засіданні з метою надання сторонами можливості надати відповідні документи. При цьому відповідно до ч. 6 ст. 104 ЦПК України в разі виникнення сумніву щодо змісту та обсягу доручення призначений судом експерт невідкладно подає суду клопотання щодо його уточнення або повідомляє суд про неможливість проведення ним експертизи за поставленими питаннями. Отже, відхилення документів, зібраних судом, як зразків почерку та підпису, без відхилення їх експертом, є передчасним. Якщо вільних зразків виявиться недостатньо для ідентифікації почерку, підпису відповідача в оспорюваній розписці, експерт вимагатиме додаткові. Твердження ОСОБА_2 про підміну документів та підготовку потрібного експертного висновку є голослівними, які мають за мету уникнення відповідальності за бездіяльність у частині неповернення взятих у борг коштів. Крім того, сторона позивача вказувала на те, що відповідачем попередньо також заявлялось клопотання про призначення почеркознавчої експертизи. Щодо посилань ОСОБА_2 на недоліки у журналі судового засідання від 27.06.2019, то відповідачем зазначено про право на подання зауваження до технічного запису в поряду ст.ст. 249, 250 ЦПК України.

У поданих запереченнях на доповнення до апеляційної скарги позивач просив суд залишити без розгляду такі доповнення, оскільки вони подані з пропуском встановленого ст. 354 ЦПК України строку.

Заслухавши суддю-доповідача, думку осіб, які беруть участь у справі і з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи відповідача, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції врахувавши всі запропоновані сторонами питання для проведення експертизи та те, що для вирішення таких питань необхідні спеціальні знання і вони відповідно матимуть значення для вирішення спору, дійшов правильного висновку про необхідність призначення в ній почеркознавчої експертизи і ця процесуальна дія вчинена в рамках закону.

При цьому експертну установу визначено за взаємною згодою сторін.

Відповідно до ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами як, зокрема, висновками експертів.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК України).

Згідно з ч.2 ст.102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Відповідно до ч.3 ст.103 ЦПК України, при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто, експерта чи експертну установу визначає суд. Зі змісту наведеної норми вбачається, що суд з врахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно.

Питання, на які сторони бажали отримати відповіді, мають безпосередній зв`язок з вказаною підставою позову, і на них можна отримати відповідь лише експертним шляхом, призначивши судову експертизу почерку.

Колегія суддів не погоджується з твердженнями відповідача про відсутність підстав для проведення судової почеркознавчої експертизи, оскільки суд не є фахівцем в галузі науки, щодо ідентифікації підписів, та не може самостійно зробити висновки про належність підпису у відомості саме позивачу, відповідачу чи іншій особі.

Відповідно до п.п. 1.2, 3.2 Науково - методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998 року, визначення належності виконаного у документі від імені певної особи підпису тій особі, від імені якої він зазначений, чи іншій особі, належить до завдань почеркознавчої експертизи.

Аргументи особи, що подала апеляційну скаргу, про надання чи ненадання експерту документів, які не відповідають відповідній формі, про можливу недостатню кількість порівняльного матеріалу вільних зразків підпису, про невиконання судом вимог відбирання та надання зразків підпису, є безпідставними, адже відповідно до п.2.1 "Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень", затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, експерт має право відповідно до процесуального законодавства заявляти клопотання про надання додаткових матеріалів і зразків та вчинення інших дій, пов`язаних із проведенням експертизи.

В разі надходження такого клопотання суд вирішуватиме його у передбаченому законом порядку.

Заразом, колегія суддів звертає увагу на те, що саме експертом буде вирішуватися питання про достатність наданих доказів для виконання експертизи.

Недостатність доказів буде підставою для повернення справи судовим експертом без виконання.

Поготів, згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 113 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам). Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що ним допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення питання про призначення експертизи.

Згідно з абз. другим ч. 2 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Однак будь-яких фактів про процесуально-правові порушення, що потягли би помилкове вирішення питання заявлених сторонами клопотань про призначення почеркознавчих експертиз, відповідач не надав, а апеляційним судом здобуто не було.

Щодо зауважень до протоколу судового засідання, то відповідно ч.ч. 1,2 ст. 249 ЦПК України учасники справи мають право ознайомитися із технічним записом судового засідання, протоколом судового засідання та протягом п`яти днів з дня проголошення рішення у справі подати до суду письмові зауваження щодо неповноти або неправильності їх запису. В свою чергу, головуючий розглядає зауваження щодо технічного запису судового засідання та протоколу судового засідання, про що постановляє відповідну ухвалу.

Між тим, таких клопотань заявником подано не було.

Європейський суд з прав людини зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2010 року у справі SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58,).

Підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення відповідно до ст. 375 ЦПК України є постановлення оскаржуваної ухвали судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374-375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 27 червня 2019 року - без змін.

Головуючий: С.В. Хилевич

Судді: Н.В. Бондаренко

Н.М. Ковальчук