Справа № 2-313/2000
Провадження № 2-зз/591/23/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2019 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі :

головуючого - судді Шелєхової Г.В.

за участю секретаря судового засідання Бондар С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ставить питання про скасування заходів забезпечення позову, накладених ухвалою Зарічного районного суду м. Суми №2-313/2000 від 15 листопада 1999 року у вигляді арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що на розгляді в суді перебувала справа за позовом ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення шкоди. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 15 листопада 1999 року накладено арешт на квартиру ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 28 вересня 2000 року позов задоволено. Рішення виконане, однак арешт з квартири не знятий.

В судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені, від представника заявника надійшла заява про слухання справи у відсутність. .

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми прийнято заяву до розгляду, призначено судове засідання на 20 вересня 2019 року.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

судом встановлено, що в провадженні Зарічного районного суду м. Суми перебувала справа №2-313/2000 за позовом ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення шкоди.

Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав, ухвалою Зарічного районного суду м. Суми №2-313/2000 від 15 листопада 1999 року у вигляді арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , належної ОСОБА_1 (а.с.5-9).

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 28 серпня 2000 року, позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 600 гривень (а.с.17).

Згідно облікова-статистичної картки на цивільну справу №2-313/2000 рішення звернуто до виконання 11 жовтня 2000 року (а.с.16).

Згідно листа Зарічного відділу ДВС м. Суми ГТУЮ в Сумській області від 23 серпня 2019 року до відділу виконавчий лист з примусового виконання рішення у справі про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди не подавався. Станом на 23 серпня 2019 року виконавче провадження на виконанні не перебуває (а.с.10).

Як вбачається з довідки від 6 вересня 2019 року справа №2-313/2000 за позовом ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення шкоди знищена згідно акту №1 від 13 квітня 2007 року (наказ №22 від 11 лютого 2010 року) (а.с.15). Оригінал рішення зберігається в архіві суду, ухвала про забезпечення позову відсутня.

За положеннями ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Забезпечення позову - це вжиття судом, в провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом про присудження, реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Отже, заходи забезпечення позову, за своєю правовою суттю - є гарантією забезпечення інтересів позивача у майбутньому при реалізації судового рішення.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Підставою для скасування заходів забезпечення позову є зміна умов, що існували на момент постановлення ухвали про забезпечення позову.

Як вбачається з матеріалів справи рішення, з метою виконання якого було накладено арешт на квартиру, на виконанні не перебуває. З моменту винесення рішення пройшов значний час, сплив строк звернення до виконання, передбачений діючим законодавством.

Суд вважає, що права заявниці порушені та підлягають захисту, оскільки вона позбавлена можливості вільно розпоряджатися належним їй майном.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 158 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 15 листопада 1999 року у справі №2-313/2000 (попередній номер 2-2468/99) у вигляді арешту, накладеного на належну ОСОБА_1 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , внесеного до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №7089430 від 24 квітня 2008 року.

Ухвала суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Суддя Г.В.Шелєхова