Справа № 159/3701/19
Провадження № 2/159/1095/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд під головуванням

судді Панасюка С.Л.

розглянувши у спрощеному провадженні в місті Ковелі справу за позовом ОСОБА_1 до Підприємства теплових мереж «Ковельтепло» про зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача.

Вимоги обґрунтовані тим, що відповідач надає позивачу послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у квартирі АДРЕСА_1 відповідно до договору № 3/802 від 21.07.2010 року. Позивач бажає відключити квартиру від мережі централізованого опалення та постачання гарячої води, оскільки незадоволений якістю послуг відповідача.

Позиція позивача наступна. До «Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 406 від 07.06.2017 року, входить реконструкція, капітальний ремонт, технічне переоснащення внутрішніх систем, в тому числі опалення (п.3). Тому, з 10.11.2018 року, коли постанова набрала чинності, переобладнання системи опалення квартири з централізованого на автономне не потребує спеціальних дозволів і проводиться у загальному порядку згідно робочого проекту, розробленого на підставі технічних умов. Згідно п.3.2.6 Статуту відповідача одним з видів його діяльності є виготовлення проектно-кошторисної документації систем теплопостачання, а отже, в його компетенцію входить розробка технічних умов і робочого проекту переобладнання системи теплопостачання квартири з централізованого на автономне індивідуальне. Тому позивач звернувся до відповідача з проханням видати технічні умови для розробки робочого проекту відключення його квартири від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води і облаштування квартири автономною індивідуальною системою теплопостачання або розробити за його рахунок такий проект. Відповідач йому відмовив і позивач просить зобов`язати його вчинити такі дії.

Заперечення відповідача.

Відповідач заперечує вимоги позивача тим, що відключення квартири позивача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води можливе з дотриманням «Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання», затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4. Позивач цього порядку не дотримав. Тому підстави для видачі йому технічних умов та розроблення проекту щодо відключення його квартири від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води відсутні. Просить у позові відмовити.

Мотивувальна частина рішення.

Відповідач надає позивачу послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у квартирі АДРЕСА_1 відповідно до договору № 3/802 від 21.07.2010 року. Зазначені обставини не заперечуються сторонами.

Згідно п.7 Розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Закону «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року:

«7. У багатоквартирних будинках, у яких на день набрання чинності цим Законом не менш як половина квартир та нежитлових приміщень відокремлена (відключена) від мереж централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, власники квартир та нежитлових приміщень, приєднаних до таких мереж, не зобов`язані, але мають право виключно за власним рішенням у встановленому порядку відокремити (відключити) від них свою квартиру чи нежитлове приміщення та влаштувати систему індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні.

Не допускається примусове відокремлення (відключення) від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води власників квартир та нежитлових приміщень, приєднаних до таких мереж, у багатоквартирних будинках у разі відокремлення (відключення) від цих мереж інших власників квартир та нежитлових приміщень.»

Таким чином, на сьогодні закон обумовив випадки, коли власники квартир, в тому числі і позивач, мають право виключно за власним рішенням, однак, у встановленому порядку, відокремити (відключити) від мереж централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води свою квартиру та влаштувати систему індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі.

Згідно ч.1 ст.4, ч.1 ст.81 ЦПК:

«1. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.»

«1. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»

Позивач не довів, що у багатоквартирному будинку, в якому розташована його квартира, на день набрання чинності згаданим вище Законом не менш як половина квартир та нежитлових приміщень відокремлена (відключена) від мереж централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води.

Таким чином, позивач не набув права на відключення його квартири від мереж централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води виключно за власним рішенням.

Постанова Кабінету Міністрів України № 406 від 07.06.2017 року, на яку покликається позивач, такого права йому не дає. Умови набуття такого права визначаються згаданим вище Законом. Саме існування вказаних умов у цьому Законі доводить те, що позивач невірно тлумачить вказану постанову Кабінету Міністрів.

Відключення квартири позивача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води можливе з дотриманням «Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання» (далі «Порядок»), затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4.

Твердження позивача, що Порядок стосується лише відключення цілих житлових будинків, а не окремих приміщень у них, суд відхиляє.

Згідно п.2.2.3 Порядку, якщо заявником є власник, наймач (орендар) окремого приміщення, Комісія має право не розглядати його заяву до прийняття рішення про відключення від мереж централізованого теплопостачання всього будинку.

Згаданий пункт прямо вказує, що заявником може бути власник, наймач (орендар) окремого приміщення, а отже Порядок регулює також відносини з участю власника, наймача (орендаря) окремого приміщення. Тому тлумачення Порядку позивачем є невірним.

Згідно п.п.2.1, 2.2, 2.2.1, 2.3, 2.3.1, 2.4, 2.4.2, 2.5 Порядку:

«2.1 Для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП.».

«2.2 …Комісія, після вивчення наданих власником (власниками) документів, у місячний строк приймає рішення щодо відключення від мереж ЦО і ГВП, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних і технічних умов для виготовлення проектної документації.»

«2.2.1 При позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП.»

«2.3 Отримання технічних умов може виконуватись безпосередньо заявником або відповідно до договору проектною чи проектно-монтажною організацією.

2.3.1 Проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником.

2.4 Проект індивідуального (автономного) теплопостачання повинен відповідати вимогам чинних нормативних документів. Вибір запропонованих схем може супроводжуватися економічними розрахунками.»

«2.4.2 Проект узгоджується з усіма організаціями, які видали технічні умови на підключення будинку до зовнішніх мереж.

2.5 Відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з ЦО і ГВП та власника, наймача (орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої ними особи.»

Отже, Порядок не покладає обов`язок видати технічні умови для розробки проекту відключення квартири позивача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води або ж розроблення такого проекту на теплопостачальну організацію, у цьому випадку на відповідача. Такі умови і такий проект можуть бути видані і розроблені на підставі договору будь-якою проектною чи проектно-монтажною організацією на підставі договору з ними.

Не існують також інші нормативні акти, які покладають такий обов`язок на відповідача

Не передбачений такий обов`язок також умовами укладеного між сторонами договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води № 3/802 від 21.07.2010 року.

З того, що згідно п.3.2.6 Статуту відповідача одним з видів його діяльності є виготовлення проектно-кошторисної документації систем теплопостачання, не слідує, що він зобов`язаний розробити технічні умови і робочий проект переобладнання системи теплопостачання квартири позивача з централізованого на автономне індивідуальне. Для цього необхідно укласти договір з ним.

Отже, вимоги позивача не ґрунтуються на передбаченому законом чи договором обов`язку їх виконувати.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позов безпідставний і в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст.10, 12, 81, 82, 89, 141, 263, 264, 265, 274-279 ЦПК України, на підставі п.7 Розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Закону «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року, суд

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до Підприємства теплових мереж «Ковельтепло» про зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на його апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий:С. Л. Панасюк