РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2019 року

м. Рівне

Справа № 570/131/18

Провадження № 22-ц/4815/125/19

Головуючий суддя в суді 1 інстанції: Гнатущенко Ю.В.

Рішення ухвалене в м. Рівне

Дата ухвалення повного тексту 07.11.2018

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя: Боймиструк С.В., судді: Гордійчук С.О., Шимків С.С.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника АТ КБ "ПриватБанк" - Литвиненко О.Л. на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 29 жовтня 2018 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до Рівненського районного суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 01.03.2013 в сумі 15605,95 грн. та судові витрати по справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 01 березня 2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладено договір №б/н за яким відповідач отримав кредит у розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У порушення закону та умов договору свої зобов'язання за договором належним чином не виконала. Внаслідок порушення відповідачем своїх зобов'язань станом на 17.12.2017 р. утворилась заборгованість по кредиту в розмірі 15605 грн. 95 коп., з яких: заборгованість по кредиту 1700,54 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 3010,07 грн.; заборгованість за пенею 9676,01 грн.; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг, фіксована складова штрафу - 500, 00 грн., процентна складова штрафу - 719,33 грн., тому і заявлено ПАТ КБ «ПриватБанк» позов до суду.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 29 жовтня 2018 року у задоволенні позову ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості у розмірі 15605 грн. 95 коп. відмовлено.

У поданій на вказане рішення апеляційній скарзі представник АТ КБ "ПриватБанк" - Литвиненко О.Л. вказує на те, що банк не згідний з рішенням суду першої інстанції, оскільки вважає, що воно ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, недостатньо повно досліджені письмові докази та дійсні обставини справи, а тому воно є незаконним та необґрунтованим.

Зазначає про те, що позивачем до суду було надано розрахунок заборгованості станом на 17.12.2017, копію анкети-заяви від 01.03.2013, виписку по рахунку про рух коштів, копію довідки про видачу карток із зазначенням строку їх дії, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карток, Умови та правила надання банківських послуг.

При оформленні анкети-заяви на отримання кредиту, що була підписана відповідачем, зазначено і з чим погодився відповідач, що заява разом з Пам'яткою, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифи складають між ним і банком договір про надання банківських послуг. Таким чином, відповідач приєднався до запропонованої банком пропозиції.

Вважає, що відсутність підпису боржника на відповідних Тарифах, Умовах та правилах, не свідчить про неукладеність договору, позаяк суть договору приєднання і полягає в тому, що його умови визначаються однією стороною одноособово та викладаються у певних формулярах або інших стандартах, а інша сторона може лише приєднатися до таких умов, висловивши певним чином згоду на них.

Вказує на те, що відповідач підписуючи анкету-заяву від 01.03.2013, користуючись кредитними коштами та здійснюючи погашення заборгованості висловив свою згоду з формою договору та його умовами.

Відповідно до укладеного кредитного договору відповідачу відкрито картковий рахунок, видано кредитну картку із встановленим кредитним лімітом, що дозволяє користуватись кредитними коштами в межах ліміту, а сума обов'язкового мінімального щомісячного платежу залежить від суми використаних кредитних коштів.

Покликаючись на викладені обставини, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов в повному обсязі.

У поданому ОСОБА_3 відзиві на апеляційну скаргу, вказує на те, що є незрозумілим який зміст договору та які саме тарифи є підставою позову та додані до позовної заяви, а також, які саме умови договору порушені відповідачем у справі.

Вказує , що право позивача вимагати повернення кредитних коштів, а також нараховувати відсотки за користування кредитними коштами та нараховувати штрафні санкції виникає лише 01.03.2013, тобто з моменту укладення договору.

Враховуючи, що перше зняття готівки відповідачем після 01.03.2013 було здійснено лише 06.02.2014 у розмірі 200 грн (+10 грн. комісія банк), всього 210 грн., позивач необґрунтовано включив до загальної суми заборгованості, заборгованість неохоплену відповідними договірними відносинами, заборгованість яка виникла не в межах і не на підставі відповідного договору, на який покликається позивач у позовній заяві.

Зазначає, що ні в позовній заяві, ні в апеляційній скарзі, позивач не зазначив норму чинного законодавства, ні норму договору, яка надає право позивачу включати будь-яку існуючу заборгованість відповідача перед позивачем в предмет позову, підставою якого є договір від 01.03.2013.

За наведеного, просила залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову банку, суд першої інстанції виходив з недоведеності позовних вимог та зокрема й розміру заборгованості.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, 01 березня 2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладено договір №б/н шляхом подання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг на відкриття рахунку за яким відповідач отримав кредит у розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Місцевий суд дійшов вірного висновку, що зазначена анкета-заява не підтверджує отримання і ознайомлення ОСОБА_3 з пам'яткою клієнта та основними умовами обслуговування та кредитування. Позивачем не надано до суду доказів оформлення та укладання між сторонами та отримання позичальником Умов та Правил надання банківських послуг, Пам`ятки клієнта і Тарифів, щоб в сукупності із Заявою, свідчило про укладений у належній формі договір між сторонами про надання банківських послуг.

Згідно ч. ч. 1 та 2 ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Аналогічна правова позиція ВСУ викладена у справі № 6-16цс15 від 11 березня 2015 року, де зазначено, що Умови та правила надання банківських послуг не підписані стороною, не можуть бути визнані належним та допустимим доказом по справі та не є складовою частиною укладеного між клієнтом та банком договору.

Хоч згаданий кредитний договір укладався відповідно до ст.634 ЦК України, тобто шляхом приєднання до умов встановлених однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, однак наданий позивачем витяг з Умов та правил надання банківських послуг не містить підпису позичальника та ніяких посилань на те в якій саме редакції (на яку дату) надані такі умови, який тип банківської картки був виданий клієнту - тим самим не доводить для суду, що саме в цій редакції діяли такі умови станом на 01.03.2013 (день підписання анкети-заяви Відповідачем).

З огляду на такі обставини, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку, щодо недоведеності умов укладеного договору між банком і клієнтом доказами достатніми у їх сукупності, а умов цього кредитного договору випливають вимоги позовної заяви.

До матеріалів справи банком було долучено розрахунки заборгованості.

Місцевий суд обгрунтована відхилив їх, як доказ наданий позивачем, оскільки він не відповідає вимогам закріпленим в ДСТУ 4163-2003 «Вимоги до оформлення документів», затверджених наказом Держспоживстандарту України №55 від 17.04.2003 року та зазначена в ньому інформація не пояснює природу виникнення у відповідача боргу у розмірі 1878,98 грн., що не дало можливість суду розмежувати заборгованості за різними кредитними картками.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Справа судом розглянута повно та об'єктивно. Норми матеріального і процесуального права застосовано вірно.

Викладені у рішенні висновки відповідають обставинам справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Відповідно доп.1ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, суд першої інстанції дотримавшись норм матеріального та процесуального права, повно і всебічно з'ясувавши всі дійсні обставини спору сторін, вирішив дану справу згідно із законом і підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає,

Керуючись ст.ст. 367, п.1 ч.1 ст. 374, 375, 381, 382, 384, п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника АТ КБ "ПриватБанк" - Литвиненко О.Л. залишити без задоволення.

Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 29 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складено 08 лютого 2019 року.

Головуючий: С.В. Боймиструк

Судді: С.О. Гордійчук

С.С.Шимків