Апеляційне провадження №22-ц/824/954/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Таргоній Д.О., Приходька К.П.,

за участю секретаря Тімуш Д.І.,

розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 09 грудня 2014 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2014 року ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося до суду з даним позовом, обґрунтовуючи його наступним:

28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк», який є провонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк», та факторинговою компанією «Вектор Плюс» укладено договір факторингу. В свою чергу 28.11.2012 року між ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу. Внаслідок укладення вказаних договорів факторингу відбулася заміна кредитора і позивач набув статусу стягувача за укладеним між банком та ОСОБА_1 кредитним договором від 17.10.2007 року №2706/1007/71-414, за умовами якого банк надавав позичальнику кредитні кошти у розмірі 65000 доларів США. В забезпечення виконання боржником зобов'язань за кредитним договором було укладено договір поруки, відповідно до умов якого поручитель - ОСОБА_2 поручилася за виконання позичальником обов'язків, що виникли на підставі основного договору. У зв'язку з невиконанням відповідачами умов договору станом на 01.10.2014 року утворилась заборгованість в сумі 1 546 379,76 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом - 62118,60 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 804 760 грн.; заборгованості по відсоткам - 40 189,20 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 520 659,85 грн.; пені - 220 959,91 грн., яку позивач просив суд стягнути з відповідачів на його користь в солідарному порядку.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 09 грудня 2014 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь позивача заборгованість в сумі 1 546 379,76 грн. та судовий збір в сумі 1827,00 грн. УхвалоюДніпровського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2018 рокузаяву про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій проситьскасувати рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 09 грудня 2014 року та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити. Оскаржуване рішення вважає незаконним та необґрунтованим, таким, що винесене судом при неповному та неправильному з'ясуванні обставин, які мають значення для справи, що у свою чергу призвело до неправильного застосування норм матеріального та процесуального права. Обґрунтував скаргу тим, що суд не перевірив наявність раніше винесеного рішення, по справі між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, оскільки рішенням Святошинського районного суду міста Києва позов задоволений та присуджено до стягнення з відповідачів заборгованість за тілом кредиту в розмірі 62118,60 дол. США, заборгованість за відсотками, пеню, яке 31.05.2012 року набрало законної сили.

У відповідності до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що наведеним вимогам вказане рішення не відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позичальник ОСОБА_1 умови кредитного договору належним чином не виконує, грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками не сплачує, внаслідок чого станом на 01.10.2014 року має заборгованість в сумі 1 546 379,76 грн. яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 62 118,60 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 804760 грн.; заборгованості по відсоткам - 40 189,20 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 520 659,85 грн.; пеня - 220 959,91 грн. і яка підлягає стягненню з позичальника та поручителя в солідарному порядку на користь ТОВ «Кредитні ініціативи», якому належали права вимоги до боржника.

В матеріалах даної справи наявна копія рішення Святошинського районного суду міста Києва від 25.04.2012 року по справі №2608/3056/12, яке набрало законної сили про солідарне стягнення з боржника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 заборгованості за вищезгаданим кредитним договором, яка станом на 25.01.2012 року становила загальну суму 700 525,43 грн. та складалася із: заборгованості за тілом кредиту - 62 118,60 дол. США, що за курсом НБУ складає 495 706,42 грн.; заборгованості по відсоткам - 20 088,76 дол. США, що за курсом НБУ складає 160 308,30 грн.; пеня - 44 510,71 грн. на користь ПАТ «Сведбанк», який є правонаступником всіх прав та обов'язків АКТ «ТАС-Комерцбанк» (а.с. 116-119). З вказаного рішення вбачається, що у відповідності до ч.2 ст. 1050 ЦК України через несплату боржниками поточних платежів за укладеним договором ПАТ «Сведбанк» змінив умови кредитного договору №2706/1007/71-414 щодо строку його дії, періодичності платежів, порядку сплати суми боргу та процентів за користування кредитом, висунув вимогу про дострокове стягнення усіх платежів за кредитом разом зі штрафними санкціями, яка була в повній мірі задоволена судом. На даний час вказане рішення набрало законної сили.

Оскільки на даний час існує рішення суду щодо стягнення з відповідачів усієї заборгованості за спірним кредитом, правові підстави для повторного ухвалення рішення та стягнення заборгованості за кредитом відсутні, такі правовідносини вже вирішені судом. При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що Святошинсьим районним судом міста Києва було прийняте рішення про стягнення на користь банку усієї наявної на той час заборгованості за кредитом, а подальше нарахування відсотків за кредитом, строк дії якого було змінено вимогою про дострокове виконання зобов'язань, не передбачено чинним законодавством. Наведене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Великої палати Верховного суду від 04.07.2018 року по справі №310/11534/13-ц, яким зазначено, що наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, якій у цій частині змінений кредитором вимогою про дострокове повернення заборгованості. Оскільки строк дії договору було змінено, положення абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору.

З урахуванням викладеного колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 25.04.2012 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором № 2706/1007/71-414 змінено порядок, умови і строк дії кредитного договору, у зв'язку з чим право кредитора в подальшому нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинилися. Таким чином, оскільки рішенням суду була стягнута уся заборгованість за кредитом, яка була нарахована на той час, а кредитор не мав права нараховувати нову заборгованість за кредитом, строк дії якого вже закінчився, повторне звернення до суду з вимогою про стягнення цих коштів не допускається, відтак позов не підлягає до задоволення.

У відповідності до положень ст. 376 ЦПК України серед підстав для скасування апеляційним судом судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, зважаючи на невірне вирішення справи судом першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та відмови в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 09 грудня 2014 року скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення. В задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді: Д.О. Таргоній

К.П.Приходько