Справа №295/2523/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого судді Лєдньова Д.М.

з участю секретаря с/з ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті залиття квартири,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезгаданим позовом, в якому, з урахуванням поданих уточнень, зазначив, що є власником квартири АДРЕСА_1.

25.05.2014 року належну позивачу квартиру було затоплено з вини відповідачів, які на час відповідних обставин являлись співвласниками квартири № 66 даного будинку.

Обставини та причини затоплення зазначено у складеному комісією КП «ВЖРЕП № 6» Житомирської міської ради акті від 27.05.2014 року.

Посилаючись на положення ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, позивач просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів 4425,00 грн. завданої внаслідок залиття квартири матеріальної шкоди, 3000,00 грн. моральної шкоди, відшкодувати судові витрати.

В судовому засіданні позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали з вищевикладених підстав.

Представник відповідача ОСОБА_3 заперечувала з приводу задоволення позову, вказала на відсутність належних та допустимих доказів, які вказують на заподіяння шкоди саме з вини відповідачів.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з»явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Справа розглянути у відсутності даного учасника на підставі п.1 ч.3 ст. 223 ЦПК України.

Заслухавши пояснення учасників, свідків, дослідивши письмові докази по справі, висновок експерта, суд приходить до наступного висновку.

Позивач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1.

Квартира АДРЕСА_2 станом на 2014 року належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3, ОСОБА_4, що підтверджується дослідженою в судовому засіданні інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо об»єкта нерухомого майна.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За положеннями ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що 25.05.2014 року квартира № 62 затоплена зі сторони квартири № 66, в якій відбулось пошкодження каналізаційної мережі.

До вказаного висновку суд приходить зі всебічної оцінки доказів у їх взаємозв»язку.

Опитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 повідомила, що при виявленні затоплення зателефонувала ОСОБА_6, якої не було вдома. Після телефонного дзвінка до квартири повернувся син ОСОБА_6 ОСОБА_4. Спільно з ним в квартирі відповідачів виявлено вологий килим.

Свідок ОСОБА_7 повідомив, що факти затоплення відбувались неодноразово. Після затоплення в травні 2014 року перебував у помешканні відповідачів, де бачив тріщину на трубі каналізації. Зауважив, що недоліки сантехнічного обладнання попередньо було відремонтовано шляхом накладення монтажної піни. ОСОБА_6 запитувала у нього пораду з приводу належного ремонту.

Відповідно до п.2.3.6 «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України 17.05.2005 N 76 у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт (додаток 4).

Додаток 4 Правил в змісті акту передбачає опис виявленої події та її причини , підпис членів комісії, підписи мешканців квартир як ознайомлених з актом.

Досліджений в судовому засіданні акт (а.с.10) вказує на затоплення 25.05.2014 року квартири 62 зі сторони кв.66 (власник ОСОБА_3В.), а саме: внаслідок руйнації трійника каналізаційних мереж санвузла.

Наведений акт містить підписи членів комісії, підписи мешканців квартир відсутні.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що особисто бачила майстра КП «ВЖРЕП-6», яка виходила з квартири 66 після обстеження спільно з відповідачем ОСОБА_3 Усно було повідомлено про причини залиття.

Вказаний акт сприймається судом як письмовий доказ, який, на підставі внутрішнього переконання, спільно з іншими доказами поясненнями свідків, вказують на подію залиття квартири, а також її причини, що виявляється в неналежному технічному стані відповідного обладнання квартири № 66.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні даного спору про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підлягає зясуванню: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов»язує.

За положеннями ст. 151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

Згідно з ч.1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ч.1 ст. 369 ЦК Україн).

Судом встановлено бездіяльність відповідачів у виконанні зобов»язання щодо утримання в належному стані помешкання, заподіяння шкоди, наявність причинного звязку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останніх в її заподіянні.

Вартість матеріального збитку, що визначений згідно висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 207/08-2015 від 20.08.2015 року, становить 4255,00 грн.

Відповідно до ст. 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відтак, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідачів в солідарному порядку 4255,00 грн. як розміру шкоди, заподіяної безпосередньо внаслідок залиття квартири.

При цьому, в обгрунтування солідарного обов»язку осіб суд керується положеннями ст. 541 ЦК України, згідно якої солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Як зауважувалось вище, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно.

У відповідності до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: … у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна .

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

При вирішенні питання про наявність підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди, судом враховуються спричинені йому душевні та моральні страждання, що повязано з перенесенням тривалий період часу незручностей проживання в непридатній сирій, з підвищеною вологістю, пошкодженій квартирі, що викликає додаткових зусиль, часу, необхідного для відновлення попереднього стану квартири та організації звичного порядку життя.

Враховуючи вимоги розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за можливе задовольнити позов частково та визначає розмір моральної шкоди в розмірі 1000 грн.

Відповідно до ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Оскільки згідно з ч.1 ст. 114 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд стягує з відповідачів по 320,00 грн. судового збору, а також по 1000,00 грн. витрат, повязаних із проведенням експертизи, з кожного.

Керуючись ст.ст. 258-273 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_1, прож. ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, РНОКПП НОМЕР_2, прож. ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_3, прож. ІНФОРМАЦІЯ_2, на відшкодування матеріальної шкоди 4255,00 грн. та на відшкодування моральної шкоди 1000,00 грн.

Стягнути ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 320,00 грн., а також витрати, повязані із проведенням експертизи, в розмірі 1000,00 грн., - з кожного.

У задоволенні інших вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду в повному обсязі буде виготовлено 15.04.2019 року.

Суддя: Д.М.Лєдньов