Ухвала

03 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 525/810/16-ц

провадження № 61-21086св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н.О., Коротуна В. М., Крата В. І., Курило В. П. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідачі: Михайлівська сільська рада Великобагачанського району Полтавської області, ОСОБА_2,

третя особа - приватний нотаріус Склярова Антоніна Вікторівна,

учасник справи - ОСОБА_4,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Полтавської області від 26 жовтня 2016 року у складі колегії суддів: Панченка О. О., Бутенко С. Б., Пікуля В. П.,

ВСТАНОВИВ:

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Михайлівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, ОСОБА_2, третя особа - приватний нотаріус Склярова Антоніна Вікторівна, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позов мотивовано тим, що після смерті її батька, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, який проживав за адресою: АДРЕСА_1, відкрилася спадщина. Позивач зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте нотаріусом їй було відмовлено у зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Вважала, що з поважних причин пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом. Посилалася на те, що тільки 08 квітня 2009 року дізналася про смерть свого батька, а про те, що після батька залишилася спадщина тільки в березні 2016 року, і що саме це не дозволило їй вчасно звернутися до нотаріальної контори з відповідною заявою. Просила суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини - три місяці.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 05 вересня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що обставини на які посилається позивач як на підставу заявлених позовних вимог не можуть бути визнані поважними причинами у відповідності до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 26 жовтня 2016 року рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 05 вересня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено.

Визначено ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 її батька, ОСОБА_6, спадщини за законом строком 3 місяці з дня набрання даним рішенням законної сили.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що до отримання зазначеного свідоцтва її право на звернення до нотаріальної контори було обмежене, у зв'язку з відсутністю підтвердження факту смерті, у позивача не було об'єктивної можливості подати заяву про прийняття спадщини в передбачений законом шестимісячний термін, а саме з ІНФОРМАЦІЯ_2 по 08 травня 2008 року. В ході розгляду справи позивачем були надані докази наявності причин, пов'язаних з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для подання заяви до нотаріуса у шестимісячний строк, а також надані докази в підтвердження поважності пропуску позивачем строку звернення із заявою про прийняття спадщини, в прийнятті якої їй було відмовлено.

Короткий зміст вимог та доводів наведених у касаційній скарзі

У квітні 2017 року ОСОБА_4 яка не є стороною у справі, проте вважає, що суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій просила скасувати рішення апеляційного суду Полтавської області від 26 жовтня 2016 року і залишити в силі рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 05 вересня 2016 року, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_4 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_6 як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, перебуваючи у фактичних шлюбних відносинах. Матеріали справи не містять відомостей про факт звернення ОСОБА_1 до нотаріуса для подання заяви про прийняття спадщини ні протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини, ні протягом шести місяців після отримання свідоцтва про смерть 08 квітня 2009 року.

У позивача не було перешкод для подання заяви. Вона до 19 липня 2016 року не скористалася правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про наявність спадкового майна, в зв'язку з цим, правові підстави для визнання додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Відзив на касаційну скаргу до суду не надходив.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 квітня 2017 року поновлено ОСОБА_4 строк на касаційне оскарження рішення апеляційного суду Полтавської області від 26 жовтня 2016 року, відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та витребувано справу із суду першої інстанції. Зупинено виконання рішення апеляційного суду Полтавської області від 26 жовтня 2016 року до закінчення касаційного провадження.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 липня 2017 року справу за позовом ОСОБА_1 до Михайлівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, ОСОБА_2, третя особа - приватний нотаріус Склярова А. В., про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, призначено до судового розгляду.

У квітні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права.

Колегія суддів Верховного Суду вважає, що касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Полтавської області від 26 жовтня 2016 року підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Частиною першою статті 324 ЦПК України (в редакції, чинній на час відкриття касаційного провадження) встановлено, що особа, яка не брала участі у справі, якщо суд вирішив питання про її права, свободи, має право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, рішення і ухвали апеляційного суду, ухвалені за результатами апеляційного розгляду.

Підстави для закриття касаційного провадження передбачені у пункті 3 частини першої статті 396 ЦПК України, відповідно до якої суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом першої чи апеляційної інстанції питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки такої особи не вирішувалося.

Встановлено, що рішенням апеляційного суду Полтавської області від 26 жовтня 2016 року питання про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки ОСОБА_4 не вирішувалися. Докази того, що вона є спадкоємцем померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 та прийняла спадщину суду не надано. Тому, з урахуванням норми частини першої статті 324 ЦПК України у ОСОБА_4 відсутнє право оскарження в касаційному порядку судового рішення у справі, до розгляду в якій вона участі не приймала.

Доводи про те, що суд вирішив питання про її права, свободи та обов'язки є безпідставними.

За таких умов, у відповідності до пункту 3 частини першої статті 396 України касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Полтавської області від 26 жовтня 2016 року має бути закрито.

Керуючись статтями 396, 400 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

Касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Полтавської області від 26 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Михайлівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, ОСОБА_2, третя особа - приватний нотаріус Склярова Антоніна Вікторівна, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, закрити.

Поновити виконання рішення апеляційного суду Полтавської області від 26 жовтня 2016 року.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді: Н. О. Антоненко
В. М. Коротун
В. І. Крат
В. П. Курило