Єдиний номер справи 489/7016/18
Провадження 22-ц812/604/19 Головуючий по 1 інстанції Рум'янцева Н.О.
Головуючий і доповідач по 2 інстанції Колосовський С.Ю.
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

17 квітня 2019р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

Колосовський С.Ю., Локтіонова О.В., Ямкова О.О.,

секретар судового засідання - Горенко Ю.В.,

за участі: позивача ОСОБА_4, представника позивача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_4

на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 січня 2019р.

за позовом ОСОБА_4 до Житлово-комунального підприємства Миколаївської міської ради «Південь» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату, середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, вихідної допомоги та моральної шкоди,

встановила:

У листопаді 2018р. ОСОБА_4 пред'явила позов до ЖКП ММР «Південь» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату, середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, вихідної допомоги та моральної шкоди.

Позивач зазначала, що з 22 листопада 2004р. перебувала з відповідачем у трудових відносинах і 02 жовтня 2018р. була звільнена з посади двірника на підставі п.1 ст.40 КЗпП (скорочення штату).

Згідно довідки відповідача від 02 жовтня 2018р. їй належало до сплати 12630,88 грн. з яких заборгованість за серпень 2015р. - 550,38 грн., за вересень 2015р. - 594 грн., за серпень 2018р. - 3433,55 грн., за вересень 2018р. - 2145,34 грн., за жовтень 2018р. - 4887,05 грн. та 1020,18 грн. лікарняних.

Також їй у жовтні 2018р. нараховано 408,57 грн. компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату.

Оскільки відповідач в день звільнення не провів з нею остаточного розрахунку, позивач просила стягнути як вказані суми заборгованості, так і вихідну допомогу при звільненні у розмірі середнього заробітку, середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні та 50000 грн. моральної шкоду.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 січня 2019р. у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на незаконність рішення суду, просила його скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд виходив з того, що відповідач сплатив у повному обсязі всі належні позивачу суми, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Проте з такими висновками суду погодитись не можна.

За правилами ст.44 КЗпП при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у п.1 ст.40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку.

Відповідно до ст.116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно зі ст.117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 з 22 листопада 2004р. перебувала у трудових відносинах з ЖКП ММР «Південь» і 02 жовтня 2018р. була звільнена з посади двірника на підставі п.1 ст.40 КЗпП (скорочення штату).

02 жовтня 2018р. за вихідним номером 269 попередньою адміністрацією ЖКП ММР «Південь» видана довідка про заборгованість перед ОСОБА_4 на загальну суму 11830,88 грн. (заробітна плата за серпень 2015р. - 550,38 грн., заробітна плата за вересень 2015р. - 594 грн., заробітна плата за серпень 2018р. - 2633,55 грн., заробітна плата за вересень 2018р. - 2145,34 грн., заробітна плата за жовтень 2018р. - 4887,05 грн. та 1020,18 грн. лікарняні).

Достовірність цієї довідки нині діючою адміністрацією ЖКП ММР «Південь» не оспорюється.

До того ж з наданих ОСОБА_4 розрахункових листів вбачається, що їй у вересні 2018р. нараховано 3165,52 грн. (1469,24 грн. - заробітна плата, 1900,95 грн. - лікарняні, 587,69 грн. - надбавка), у жовтні 2018р. - 4887,05 грн. (250,07 грн. - заробітна плата, 883,56 грн. - компенсація за дні невикористаної відпустки, 408,57 грн. - компенсація за несвоєчасно виплачену заробітну плату, 100,03 грн. - надбавка, 4443,96 грн. - вихідна допомога).

Під час розгляду справи по суті ЖКП ММР «Південь» надало довідку №1 від 14 грудня 2018р. про виплату ОСОБА_4 заборгованості на загальну суму 8645,45 грн. з яких 2543,33 грн. - 16 серпня 2018р., а решту - 16 листопада 2018р.

У виписці по особовому рахунку ОСОБА_4 міститься інформація про зарахування на картковий рахунок 2543,33 грн. 16 серпня 2018р. та 16 листопада 2018р. - 6089,12 грн.

Таким чином різниця в сумі по цим документам (між довідкою від 14 грудня 2018р. і особовим рахунком) складає 13 грн. (8645,45 грн. - 8632,45 грн.), а з рештою заборгованості за довідкою від 02 жовтня 2018р. різниця між належними до виплати і фактично виплаченими сумами загалом складає 3198,43 грн. (11830,88 грн. - 8632,45 грн.).

Отже, на користь позивача підлягає стягненню 3198,43 грн. вихідної допомоги.

Також наявні підстави для застосування положень ст.117 КЗпП за затримку розрахунку при звільнені за період з часу звільнення і до ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

При цьому колегія суддів виходить з того, що з позивачем розрахунок при звільнені не проведений з вини відповідача, оскільки доказів протилежного не надано. А так як на час звільнення загальна сума заборгованості становила 9287,55 грн., тобто була меншою ніж заявлено у позові 12630,88 грн. (16 серпня 2018р. виплачено 2543,33 грн., в довідці від 02 жовтня 2018р. у графі до сплати за серпень 2018р. помилково зазначено 3433,55 грн. замість 2633,55 грн., оскільки саме остання сума вказана в кінцевому підрахунку в цій же довідці і яка узгоджується із загальною сумою заборгованості - 11830,88 грн), що свідчить про наявність спору про її розмір. В такому випадку відповідач повинен нести відповідальність за затримку розрахунку при звільнені у частковому обсязі враховуючи середній заробіток позивача, тривалість не проведення повного розрахунку, а також, що відповідач є комунальним підприємством з обмеженим фінансуванням. У зв'язку з чим розмір компенсації слід визначити в розмірі 8000 грн. з врахування податків і обов'язкових платежів.

Крім того з відповідача на користь позивача підлягає стягненню на підставі ст.2371 КЗпП 2000 грн. грошової компенсації за завдану моральну шкоду у зв'язку з порушенням її законних прав на своєчасне отримання належних їй грошових сум і яка полягає у моральних стражданнях, втраті нормальних життєвих зв'язків, що вимагає від неї додаткових зусиль для організації свого життя.

З огляду на вищенаведені мотиви рішення суду в частині вимог про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, вихідної допомоги та моральної шкоди в силу п.4 ч.1 ст.376 ЦПК підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

В той же час колегія суддів погоджується з рішенням суду в частині відхилення вимог про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату за вказаний у позові період, так як ця заборгованість хоча й мала місце, однак була погашена відповідачем під час розгляду справи.

Часткове задоволення позову є підставою (ст.141 ЦПК) для пропорційного стягнення з відповідача судового збору у зв'язку з розглядом справи в судах першої і апеляційної інстанцій на користь позивача та в дохід держави.

Керуючись ст.ст.367,374-376,382 ЦПК, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 січня 2019р. в частині вимог про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, вихідної допомоги та моральної шкоди скасувати і ухвалити нове рішення про їх часткове задоволення.

Стягнути з Житлово-комунального підприємства Миколаївської міської ради «Південь» на користь ОСОБА_4 3198,43 грн. вихідної допомоги, 8000 грн. середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні з врахуванням податків і обов'язкових платежів, 2000 грн. моральної шкоди, 1585,80 грн. судового збору

Стягнути з Житлово-комунального підприємства Миколаївської міської ради «Південь» в дохід держави 1057,20 грн. судового збору.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів лише у випадках, передбачених ст.389 ЦПК.

Повний текст постанови виготовлено 17 квітня 2019р.

Головуючий: Судді: