Номер справи 623/207/19
Номер провадження 2/623/291/2019
РІШЕННЯ

іменем України

26 лютого 2019 року м. Ізюм

Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого судді: Бєссонової Т.Д.

за участю секретаря судового засідання: Ноль С.В.

судового розпорядника: ОСОБА_1

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в місті Ізюмі справу № 623/207/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання,-

в с т а н о в и в:

Зміст позовних вимог, пояснення сторін.

18 січня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 в якому просить суд стягнути з ОСОБА_3 на його користь аліменти у розмірі 1/4 частини її заробітку ( доходу) на період його навчання до 20 лютого 2020 року та витрати пов'язані з наданням правничої допомоги у розмірі 550,00 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що він навчається в ДНЗ « Ізюмський регіональний центр професійної освіти» з 24 вересня 2018 року, за денною формою навчання та знаходиться на неповному державному забезпеченні. Термін навчання до 20 лютого 2020 року. Відповідачка є його матір'ю та не приймає участі в його матеріальному забезпеченні. Домовитись з нею з питання надання коштів не можливо. Батько надає позивачу кошти на навчання, але повністю не має можливості забезпечувати позивача, а тому він змушений звернутися до суду..

В позовній заяві позивач просить суд розглядати справу без його участі.

Частиною 5 статті 279 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь -якої зі сторін про інше.

Відповідач, ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась надала суду письмову заяву в якій просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача, оскільки останній відрахований з навчального закладу.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. ( ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Суд, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

З копії свідоцтва про народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, вбачається що він його батьками є: ОСОБА_4 батько; ОСОБА_3 мати ( а.с.7).

Факт проживання повнолітнього ОСОБА_2 разом з батьком за адресою : Харківська область, м. Ізюм, пров. Толстого, буд. 22 підтверджено довідкою з місця проживання про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні /будинку осіб від 06 грудня 2018 року ( а.с.10).

З довідки № 823 від 04.12.2018 року вбачається, що ОСОБА_2 навчається в ДНЗ « Ізюмський регіональний центр професійної освіти» з 24.09.2018 року, група КО-118 за денною формою навчання і знаходиться на не повному державному забезпеченні. Строк навчання в навчальному закладі до 20.02.2020 року ( а.с.8).

Норми права, що регулюють правовідносини під час розгляду справи.

Відповідно до статті 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка зокрема передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 Сімейного кодексу України).

За правилами частини першої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Стаття 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Пленум Верховного Суду України надав роз'яснення щодо підстав виникнення обов'язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання.

Так, пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

ОСОБА_2 не надав суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про його потребу у матеріальній допомозі у зв"язку з продовженням навчання, з урахуванням його навчання на неповному державному забезпіченні, спроможність відповідача сплачувати аліменти у заявленому ним розмірі. Докази, на які посилається позивач в позовній заяві, не доводять потреби повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в допомозі з боку батьків, та жодним чином не свідчать про реальну можливість відповідача надавати таку допомогу. Крім того відповідачкою надано суду довідку № 37 від 31.01.2019 року видану ДНЗ «Ізюмський регіональний центр професійної освіти» в тому що, ОСОБА_2 навчався в ДНЗ «Ізюмський регіональний центр професійної освіти» з 24.09.2018 року по 31.01.2019 рік. Наказ про відрахування № 4 В УДЗ від 31.01.2019 року.

Відповідно до ч.ч. 1, 5-7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Жодних доказів на підтвердження наявності у матері можливості сплачувати аліменти на його користь у розмірі 1/4 частки від її доходу ( заробітку) так само як і наявність у матері доходу ( заробітку) позивач не надав.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З огляду на викладені обставини, суд вважає, що позовні вимоги не є обґрунтованими, не доведені в судовому засіданні, тому не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 77,81, 141,259,263,264,265,268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання.

Судовий збір компенсується за рахунок держави.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області або безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ізюмського міськрайонного суду Т.Д. Бєссонова