Номер провадження: 22-ц/813/6003/19
Номер справи місцевого суду: 521/4869/19
Головуючий у першій інстанції Коблова О.Д.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Цюри Т.В.,

за участю:

секретаря Ющак А.Ю.,

представника ПАТ «Укрсоцбанк» - адвоката Борщенка К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 08 квітня 2019 року про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання пунктів іпотечного договору недійсними,

встановив:

22 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «УкрСоцбанк» про визнання пунктів іпотечного договору недійсними.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 25 березня 2019 рокубуло відкрито провадження у справі та призначене підготовче судове засідання.

04 квітня 2019 року до суду надійшла заява позивача про забезпечення позову шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, в тому числі нотаріусам, Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, здійснювати проведення державної реєстрації будь-яких прав та/або їх обтяжень, вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зміни до таких записів та/або скасування таких записів щодо об`єкту нерухомого майна - нежилі будівлі та споруди загальною площею 8671,9 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви про забезпечення позову сторона позивача вказала, що предметом позову є визнання недійсними підпунктів 4.5.3 та 4.5.4 пункту 4.5 Іпотечного договору, укладеного 13 грудня 2005 року, які містять застереження про задоволення вимог іпотеко держателя, яке за своєю правовою природою є Договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відтак, метою звернення позивача із зазначеним позовом є захист права власності позивача на нежилі будівлі та споруди за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому заявник ОСОБА_1 посилався на те, що без вжиття заходів забезпечення позову, захист прав, свобод та інтересів позивача буде неможливим, а для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 08 квітня 2019 рокузаяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено.

Заборонено суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, в тому числі нотаріусам, Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, здійснювати проведення державної реєстрації будь-яких прав та/або їх обтяжень, вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зміни до таких записів та/або скасування таких записів щодо об`єкту нерухомого майна - нежилі будівлі та споруди загальною площею 8671,9 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Зустрічне забезпечення не застосовано.

В апеляційній скарзі АТ «Укрсоцбанк» ставить питання про скасування ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 08 квітня 2019 року про забезпечення позову із постановленням нової - про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Разом з тим, до суду апеляційної інстанції з`явився лише представник ПАТ «Укрсоцбанк», заявник та його представники до суду не з`явились, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового засідання.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, відзив на неї, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову, позивач обґрунтовував її тим, що предметом позову є визнання недійсними підпунктів 4.5.3 та 4.5.4 пункту 4.5 Іпотечного договору, укладеного 13 грудня 2005 року, які містять застереження про задоволення вимог іпотеко держателя, яке за своєю правовою природою є Договором про задоволення вимог іпотекодержателя. З цих підстав, та враховуючи, що метою звернення позивача із зазначеним позовом є захист права власності позивача на нежилі будівлі та споруди, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , на думку позивача слід забезпечити позов у спосіб, який ним вказаний в його заяві.

Оскільки забезпечення позову вказаним способом, на думку позивача, не завдасть відповідачу збитків, то у позивача відсутні пропозиції щодо зустрічного забезпечення.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про задоволення заяви позивача про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому суд виходив із того, що заявлений позивачем вид заходів забезпечення позову у вигляді заборони суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, в тому числі нотаріусам, Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, здійснювати проведення державної реєстрації будь-яких прав та/або їх обтяжень, вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зміни до таких записів та/або скасування таких записів щодо об`єкту нерухомого майна передбачений нормами чинного законодавства та є доцільним в рамках даної справи та співмірним із заявленими вимогами. Необхідність обрання даного виду забезпечення позову є обґрунтованою, так як невжиття даного виду забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення.

Суд також вказав, що зустрічне забезпечення у даній справі не підлягає застосуванню.

Однак, колегія суддів не погоджується з висновками суду щодо необхідності забезпечення позову, з огляду на наступні обставини.

Так, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має керуватись тим, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Однак, судом першої інстанції вищевказані вимоги законодавства не були дотримані, що фактично призвело до зупинення виконання судового рішення і порушення прав відповідача у справі - АТ «Укрсоцбанк».

Такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 має перед АТ «Укрсоцбанк» прострочену заборгованість, що підтверджується рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 19.04.2016 року, яке після перегляду в апеляційному суді залишено в силі, змінено лише початкову ціну предмету іпотеки.

Так, рішенням апеляційного суду Одеської області від 29.06.2017 року була встановлена початкова ціна предмета іпотеки - 15 864 118,00 грн. (а.с.83-85).

При цьому вказаним судовим рішенням зазначено, що предметом іпотеки є 25 нежилих будівель, які належать на праві власності позивачу, загальною площею 8 679,9 кв.м. і на які необхідно звернути стягнення в рахунок погашення кредитної заборгованості, яка станом на 15.01.2016 року склала 431 795,52 євро.

Тобто, спірний іпотечний договір вже був предметом судового розгляду і на іпотечне майно звернуто стягнення судовим рішенням, яке набрало законної сили, а тому у відповідності до ст. 18 ЦПК України є обов`язковим для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Проте, суд при розгляді заяви про забезпечення позову не врахував вищевикладених обставин, а також того, що договір іпотеки був укладений ще в 2005 році. З цих підстав доводи заявника апеляційної скарги про те, що даний позов є суто технічним та направлений на отримання саме відповідного забезпечення позову, та можливості уникнення відповідальності за невиконання судового рішення, є слушними і обгрунтованими.

Додатково необхідно звернути увагу, що позивач вже звертався до суду з аналогічною заявою про забезпечення позову, однак ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 26 березня 2019 року у задоволенні заяви про забезпечення позову було відмовлено, через відсутність правових підстав для забезпечення позову (а.с.33-34).

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваної ухвали суду та доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала не відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги її повністю спростовують, оскільки ухвалу постановлено не у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржувану ухвалу суду скасувати і прийняти постанову, якою у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити.

Колегія суддів також вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсоцбанк» суму сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1921 грн., як того вимагає ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 376, ст.ст. 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» задовольнити.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 08 квітня 2019 року про забезпечення позову скасувати і прийняти постанову, якою у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН) НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», , сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 1921 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18.09.2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

Т.В. Цюра