ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 548/384/18 Номер провадження 22-ц/814/1337/19Головуючий у 1-й інстанції Старокожко В.П. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Прядкіної О.В.,

суддів: Карпушина Г.Л, Обідіної О.І.,

секретаря Лимар О.М.

за участі: представника позивачів ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу у м. Полтава за апеляційною скаргою ОСОБА_5

на ухвалу Хорольського районного суду Полтавської області від 06 березня 2019 року, прийнятої під головуванням судді Старокожко В.П. в м. Хорол

за заявою представника позивачів ОСОБА_3 про забезпечення позову

у справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 до ОСОБА_5 про розірвання договорів оренди землі,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 06 березня 2019 року заяву представника позивачів ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 про забезпечення позову задоволено.

Вжито заходів забезпечення позову шляхом заборони:

відповідачеві ОСОБА_5 та керівним органам сільськогосподарського виробничого кооперативу «Андріївський» вчиняти на:

1) належних ОСОБА_6 земельних ділянках:

- площею 3,8979 га за кадастровим НОМЕР_1

- площею 1,9715 га за кадастровим НОМЕР_2

- площею 4,5925 га за кадастровим НОМЕР_3

- площею 1,9316 га за кадастровим НОМЕР_4

2) належній на праві власності ОСОБА_7 земельній ділянці:

- площею 3,9002 га за кадастровим НОМЕР_5

3) належних на праві власності ОСОБА_8 земельних ділянках:

- площею 3,9000 га за кадастровим НОМЕР_6

- площею 3,9022 га за кадастровим НОМЕР_7

- площею 3,9043 га за кадастровим НОМЕР_8

4) належній на праві власності ОСОБА_9 земельній ділянці:

- площею 4,81 га за кадастровим НОМЕР_9

5) належній на праві власності ОСОБА_10 земельній ділянці:

- площею 3,9005 га за кадастровим НОМЕР_10

6) належних на праві власності ОСОБА_13 земельних ділянках

- площею 1,977 га за кадастровим НОМЕР_11

- площею 1,9236 га за кадастровим НОМЕР_12

7) належній на праві власності ОСОБА_12 Ѕ земельної ділянки:

- площею 4,6999 га за кадастровим НОМЕР_13

розташованих на території Андріївської сільської ради Хорольського району Полтавської області із застосуванням колісних і гусеничних тракторів, комбайнів, будь яких інших машин і механізмів сільськогосподарського призначення, фізичних осіб, домашніх гужових тварин будь які дії з:

- боронування ріллі, посівів озимих, ярих зернових, технічних та інших просапних культур;

- дискування;

- суцільної чи вибіркової культивації;

- лущення;

- нарізання гребенів під овочеві та інші культури;

- обробітку ґрунту плоскорізами і глибокорозрихлювачами;

- оранки ґрунту на зяб;

- прикочування ґрунту посівів;

- сівби і посадки всіх сільськогосподарських культур;

- внесення мінеральних і органічних добрив;

- опилення і обприскування посівів розчинами отрутохімікатів механізованим способом;

- підживлення ґрунту;

- збирання врожаю всіх сільськогосподарських культур.

Ухвалу оскаржив ОСОБА_5, який в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав:

З матеріалів справи вбачається, що у провадженні Хорольського районного суду Полтавської області знаходиться цивільна справа за позовами ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 до ОСОБА_5про розірвання договорів оренди землі.

Звертаючись з позовними заявами, позивачі зазначали, що між ними та ОСОБА_5 протягом 2016 та початку 2017 років було укладено договори оренди належних їм земельних ділянок, що знаходяться на території Андріївської сільської ради Хорольського району Полтавської області. З 17 листопада 2017 року відповідач належні їм земельні ділянки самостійно не обробляв, так як передав їх для використання СВК «Андріївський», що підтверджується договором обміну земельними ділянками. Вважають, що це є підставою для розірвання договорів оренди земельних ділянок.

01 березня 2019 року представник позивачів ОСОБА_14 подав заяву про забезпечення позову.

В обґрунтування заяви зазначав, що у разі задоволення позову, є загроза неповернення земельних ділянок позивачам, так як вони будуть засіяні певними сільськогосподарськими культурами, що унеможливить використання цих земельних ділянок до закінчення осінньо -польових робіт. Просив вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти ОСОБА_15 та СВК «Андріївський» будь-які дії на земельних ділянках, що належать позивачам.

Так, як зазначено вище, місцевим судом було постановлено оскаржувану ухвалу, якою задоволено вказану заяву про забезпечення позову у визначений спосіб.

Забезпечуючи позов шляхом накладення заборони вчиняти будь-які дії на земельних ділянках, що належать позивачам, районний суд свою ухвалу мотивував тим, що існують обґрунтовані ризики, незважаючи на наявність відповідного позову про розірвання договорів оренди землі, що відповідач так і СВК «Андріївський» будуть вчиняти дії спрямовані на подальше використання спірних земельних ділянок (їх обробітку, засівання, збирання врожаю), що унеможливить у визначені ЦПК строки, у випадку задоволення позову, реалізувати свої майнові права позивачами на спірні земельні ділянки. При цьому, суд зазначив, що вжиття заходів забезпечення позову, не зупинить господарську діяльність СВК «Андраївський», так як вищевказане сільськогосподарське товариство має інші земельні ділянки, які може безперешкодно обробляти.

Колегія суддів не може погодитись з вказаним висновком.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У п. 2 ч.1 ст.150 ЦПК визначено, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

За змістом ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За змістом п.4 постанови пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Як вбачається з матеріалів справи єдиним відповідачем по справі визначено ОСОБА_5, СВК «Андріївський» до участі у справі не залучався. Тому заходи забезпечення позову застосовані до сільськогосподарського виробничого кооперативу «Андріївський» виходять за межі позовних вимог, визначених позивачами згідно положень ст.13 ЦПК України.

Таким чином, вживаючи заходи забезпечення позову шляхом заборони СВК «Андріївський» вчиняти будь-які дії щодо користування земельними ділянками, суд першої інстанції не звернув увагу на відповідність виду забезпечення позову суб'єктивному складу учасників справи та безпідставно заборонив не учаснику даної справи вчиняти певні дії.

Щодо вжитих заходів забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_5 вчиняти будь-які дії щодо користування земельними ділянками, що належать позивачам потрібно зазначити наступне.

Як вбачається з наведених вище положень, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Так, предметом спору у даній справі є вимоги про розірвання договорів оренди землі стосовно земельних ділянок з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місцезнаходження яких є територія Андріївської сільської ради Хорольського району Полтавської області.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, позивачі передали у користування належні їм на праві приватної власності земельні ділянки ОСОБА_5, останній в свою чергу користується вказаними земельними ділянками в межах здійснення своєї господарської діяльності, яка, згідно положень ст.ст.149-1153 ЦПК України та роз'яснень, наданих у п.4 постанови пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9, є охоронюваною та не може бути обмежена шляхом забезпечення позову у спосіб, застосований судом.

З огляду на вказане, колегія суддів приходить до висновку, про скасування ухвали Хорольського районного суду Полтавської області від 06 березня 2019 року, та прийняття нової ухвали про відмову у задоволенні заяви представника позивачів ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 367, 374 п.2 ч. 1, 376 , 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Хорольського районного суду Полтавської області від 06 березня 2019 року скасувати та прийняти нову.

У задоволенні заяви представника позивачів ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 про забезпечення позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О.В. Прядкіна

Судді: Г.Л. Карпушин

О.І. Обідіна