Ухвала

13 травня 2019 року

м. Київ

справа № 463/4306/15-ц

провадження № 61-41587св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Ідея Банк»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

особа, яка подавала апеляційну скаргу - приватне сільськогосподарське підприємство «Комишанське»

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу приватного сільськогосподарського підприємства «Комишанське», яка підписана представником ОСОБА_3 , на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 14 грудня 2016 року у складі судді: Гирич С. В. та постанову апеляційного суду Львівської області від 12 липня 2018 року ускладі колегії суддів: Крайник Н. П., Мельничук О. Я., Савуляка Р. В.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року ПАТ «Ідея Банк» звернулося з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 14 грудня 2016 року, залишеним без змін постановою апеляційного суду Львівської області від 12 липня 2018 року, позовні вимоги задоволено.

У липні 2018 року ПСП «Комишанське» через представника ОСОБА_3 . звернулося з касаційною скаргою на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 14 грудня 2016 року та постанову апеляційного суду Львівської області від 12 липня 2018 року, в якій просить скасувати оскаржені рішення та ухвалити нове про задоволення позову. При цьому посилається на те, що суди неправильно застосували норми матеріального та порушили норми процесуального права.

Ухвалою Верховного Суду від 15 серпня 2018 рокувідкрито касаційне провадження у справі.

У вересні 2018 року ПАТ «Ідея Банк» через представника ОСОБА_4 надало відзив на касаційну скаргу, в якому просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржені рішення без змін.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції, навіть якщо особі не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а тільки тлумачити відповідні юридичні норми (ZHUK v. UKRAINE, № 45783/05, § 32, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Керуючись статтями 7, 33, 34, 260, 400, 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Справу № 463/4306/15-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави призначити до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п`яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

Н. О. Антоненко

В. І. Журавель