Справа № 464/6196/18
пр.№ 2/464/577/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.03.2019 року м.Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі судді Тімченко О.В.,

секретар судового засідання Бондар Н.С.,

справа № 464/6196/18

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

третя особа ОСОБА_3

вимоги: визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням

представники учасників справи:

представник позивача - адвокат Синявська І.В.

Обставини справи

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 Покликається на те, що відповідач у спірній квартирі не проживає більше 10 років, а тому втратив право користування такою. Вказане підтверджується актами з місця проживання.

Ухвалою судді від 18 грудня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 15 січня 2019 року залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3

У підготовчому судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просить задоволити.

Відповідач у підготовче судове засідання не з'явився, скористався правом, наданим ч.3 ст.211 ЦПК України, та подав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Третя особа належним чином в порядку ст.128 ЦПК України повідомлялася про дату, час і місце підготовчого судового засідання, однак до суду не з'явилася, не повідомила причини неявки, що за вимогами ч.1 ст.198, ч.1 ст.223 ЦПК України не перешкоджає його проведенню.

Мотиви та висновки суду

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності власності належить квартира АДРЕСА_1, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно та довідкою з місця проживання Житлово-будівельного кооперативу № 163 від 18 вересня 2018 року, де і зареєстрована.

У спірній квартирі також зареєстрований відповідач ОСОБА_2, син позивача, який має право користування житлом як член сім'ї власника. За вказаною адресою також зареєстрована третя особа.

Встановлено, що відповідач у спірній більше 10 років не проживає без поважних причин, що підтверджується актами з місця проживання, складеними Житлово-будівельним кооперативом № 163.

Зазначені у позові обставини відповідачем не заперечено та такі ним не оспорено, натомість відповідачем визнано позов, що і викладено у клопотанні від 22 січня 2019 року.

У порядку ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або доцільності їх визнання не встановлено.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України уразі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (ч.3 ст.200 ЦПК України).

З урахуванням, що представник позивача настоює на визнанні відповідача таким, втратив право користування квартирою, а відповідач позов визнає, суд вважає необхідним задоволити вимоги позивача.

Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи вищевикладене, а також і те, що розгляд даної справи по суті не здійснювався, що підтверджується її матеріалами, суд приходить до переконання, що позивачу слід повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 352,40 грн. Також в порядку ст.141 ЦПК України на відповідача слід покласти іншу частину сплачених позивачем при подачі позову до суду документально підтверджених судових витрат, а саме 352,40 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст.12, 13, 82, 141, 200, 206, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 352,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 352,40 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст.354 ЦПК України). Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень ЦПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, місце проживання: АДРЕСА_1

Третя особа ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, серія та номер паспорта НОМЕР_3, місце проживання: АДРЕСА_1

Повне судове рішення складено 18 березня 2019 року.

Суддя О.В.Тімченко