КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 759/9180/16-ц Головуючий у суді І інстанції Миколаєць І.Ю.
Провадження № 22-ц/824/5451/2019 Доповідач у суді ІІ інстанції Ігнатченко Н.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ігнатченко Н.В.,

суддів : Олійника В.І., Таргоній Д.О.,

за участю секретаря судового засідання - Черниш С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 21 січня 2019 року у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») звернулось до суду з вказаною вище заявою, обґрунтовуючи її тим, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 22 листопада 2016 року з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» (далі - ПАТ «Універсал Банк») стягнуто заборгованість за кредитним договором від 23 березня 2010 року № CL 111761, яка станом на 24 травня 2016 року становила 29 268, 31 грн та судовий збір у розмірі 1 378,00 грн.

14 березня 2017 року між ПАТ «Універсал Банк» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги № UB-OP/17-017, згідно якого останнє набуло статусу нового кредитора у зобов`язанні та отримало право грошової вимоги до боржника за рішенням суду.

На підставі викладеного, заявник просив замінити сторону виконавчого листа із ПАТ «Універсал Банк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» з правом грошової вимоги до ОСОБА_1

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 21 січня 2019 року заяву ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» задоволено.

Замінено сторону виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду від 22 листопада 2016 року у цивільній справі № 2/759/4277/16 за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, а саме ПАТ «Універсал Банк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Кредит-Капітал».

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що внаслідок укладення договору про відступлення прав вимоги заявник став правонаступником банку, тому є підстави для заміни сторони (стягувача) у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення суду.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, боржник, через свого представника за довіреністю - адвоката Кулешір С.О., подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, з мотивів неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви ТОВ «ФК «Кредит-Капітал».

На обґрунтування апеляційної скарги вказано, що розмір заборгованості, яка стягнута рішенням суду, та розмір заборгованості, яка зазначена у витязі з акту приймання-передачі прав вимоги за кредитним договором, відрізняються між собою, що свідчить про відсутність передачі визначеного об`єму грошової вимоги. Заявником не надано доказів на підтвердження існування відкритого виконавчого провадження, в якому він просить замінити сторону, та не доведено, що він набув статусу нового кредитора чи стягувача. Крім того, зміст наданого правочину факторингу суперечить приписам цивільного закону щодо його суб`єктного складу, тому ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» не має право стягувати заборгованість.

Відзиви інших учасників справи на апеляційну скаргу до суду не надходили.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

За правилом частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 22 листопада 2016 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» стягнуто заборгованість за кредитним договором від 23 березня 2010 року № CL 111761, яка станом на 24 травня 2016 року становила 29 268, 31 грн та судовий збір у розмірі 1 378,00 грн.

14 березня 2017 року між ПАТ «Універсал Банк» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги № UB-OP/17-017, за умовами якого банк передав (відступив) належне йому право вимоги до боржників за кредитними договорами, перелік яких міститься у реєстрі боргових зобов`язань, а заявник приймає право вимоги та зобов`язується сплатити банку купівельну ціну в розмірах, порядку і строки, вказані в цьому договорі.

Згідно із витягом з акту приймання-передачі реєстру боргових зобов`язань від 14 березня 2017 року до договору відступлення прав вимоги, ПАТ «Універсал Банк» передало, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» прийняло відповідно до вимог пункту 3.1. договору реєстр боргові зобов`язання, в тому числі і по боржнику ОСОБА_1 за кредитним договором від 23 березня 2010 року № CL 111761 на загальну суму 65 660,84 грн.

За положеннями частин 1, 2, 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно статті 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1, 2 частини 1 статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Частинами 1, 2, 5 статті 442 ЦПК України визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Проводячи аналіз наведених норм права, слід дійти висновку, що процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з вибуттям правопопередника після постановлення щодо нього судового рішення i заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, у тому числі й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки, або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Таким чином, замінюючи стягувача в примусовому виконанні рішення суду, суд першої інстанцій, врахувавши статті 512, 514 ЦК України та статтю 15 Закону України «Про виконавче провадження», обґрунтовано виходив з того, що ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» є правонаступником і отримало всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Посилання представника боржника на те, що розмір заборгованості, яка стягнута рішенням суду, та розмір заборгованості, яка зазначена у витязі з акту приймання-передачі прав вимоги, відрізняються між собою, не може слугувати належною підставою для відмови в заміні сторони, оскільки суд стягнув заборгованість за кредитним договором станом на 24 травня 2016 року, а передача права вимоги за цим договором відбулася 14 березня 2017 року, тобто зі спливом зазначеного проміжку часу борг має тенденцію до зростання, проте у будь-якому випадку до заявника перейшло право вимоги тієї суми боргу, яка встановлена відповідним судовим рішенням.

При цьому, по своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії виконання судового рішення.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Та обставина, що договір про відступлення прав вимоги за кредитним договором, на думку боржника, суперечить приписам цивільного закону щодо його суб`єктного складу також не зумовлює скасування ухвали суду, адже згідно положень статті 204 ЦК України, якою встановлена презумпція правомірності правочину, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Отже, суд правильно встановив правову природу питання про заміну сторони виконавчого провадження, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку в силу вимог статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України, в результаті чого постановив законну й обґрунтовану ухвалу, яка відповідає вимогам статтей 263, 264 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги є необгрунтованими, ухвала суду першої інстанції постановлена відповідно до вимог матеріального та процесуального законодавства і підстави для її скасування відсутні.

Керуючись статтями 367 - 369, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 21 січня 2019 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Головуючий Н.В. Ігнатченко

Судді: В.І. Олійник

Д.О. Таргоній