Дата документу 03.04.2019 Справа № 336/5613/14-ц
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/5613/14 Головуючий у 1 інстанції: Жупанова І.Б.
провадження № 22-ц/807/1036/19 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Маловічко С.В.

суддів: Гончар М.С.

Кочеткової І.В.

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 листопада 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення кредитної заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2014 року ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення кредитної заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що 06.12.2007 між ОСОБА_3 та ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» у м. Запоріжжі, правонаступником якого є ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», укладений кредитний договір № 75207С6/142 на суму 70 000,00 дол. США. Погашення кредитної заборгованості має здійснюватись відповідачем з 1 по 15 число кожного місяця відповідно до умов договору (п.п. 2.4.1, 2.5.1) та графіку погашення, наведеного у додатку № 1 до цього договору. Проценти за користування кредитом згідно з п. 2.2.1 кредитного договору встановлені за формулою Libor 12m+7,10 %, але не менше 12,50 % річних.

Крім того, 27.09.2010 між банком та відповідачами ОСОБА_3, ОСОБА_4 укладений договір поруки № 7510Р2, відповідно до умов якого (п. 3.1) поручитель зобов'язується перед банком відповідати за своєчасне та повне виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, а також відшкодувати витрати, що будуть визначатися на момент фактичного задоволення. Згідно з п. 4.4 договору поруки поручитель зобов'язаний у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником основного зобов'язання та/або в разі виникнення у банку права вимагати обов'язкового дострокового виконання основного зобов'язання погасити, без будь-яких заперечень, заборгованість позичальника у повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання основного зобов'язання, інші понесені витрати внаслідок невиконання або несвоєчасного (неповного) виконання основного зобов'язання.

У зв'язку із невиконанням ОСОБА_3 умов кредитного договору (порушення строків оплати основного боргу та процентів) позивач неодноразово направляв йому листи з повідомленнями про наявність порушень, з проханням про їх усунення. Відповідач не задовольнив прохання про усунення порушень, тому позивач направив на адресу відповідачів вимогу-повідомлення про повернення кредиту № 075-13/1447 від 18.06.2014. Згідно з п.п. 2.6.2, 4.1.1, 4.2 кредитного договору та п. 4.4. договору поруки позивач вимагав дострокової сплати солідарними боржниками непогашеної частини кредиту, нарахованих процентів, також інших платежів за кредитним договором протягом 60 календарних днів з дати отримання вимоги-повідомлення. Відповідач та поручитель цю вимогу отримувати відмовились.

Станом на 05.02.2018 прострочена заборгованість за вказаним кредитним договором становить 78 687,98 дол. США та 49 599,79 гривень, яка складається з: 59 004, 38 дол. США - заборгованість за кредитом; 10 858,00 дол. США - заборгованість по процентам за період з 01.01.2014 по 31.01.2018; 1 606,61 дол. США - пеня за порушення строків сплати основного боргу за період з 26.02.2014 по 14.08.2014, що станом на 05.02.2018 складає 44 803,76 гривень в еквіваленті в національній валюті (за курсом НБУ 27,887139 гривень за 1 дол. США); 171,98 дол. США - пеня за порушення строків сплати процентів за період з 26.02.2014 по 14.08.2014, що станом на 05.02.2018 складає 4 796,03 гривень в еквіваленті в національній валюті (за курсом НБУ 27,887139 гривень за 1 дол. США); 8 825,60 дол. США - розмір штрафних санкцій.

Позивач вказував, що відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» з 01.08.2015 по теперішній час проценти за користування кредитом ОСОБА_3 не нараховуються, у зв»язку з укладенням останнім як військовозобов»язаним контракту з Міністерством оборони України. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованість за кредитним договором № 75207С6/142 від 06.12.2007 у сумі 78 687,98 дол. США та 49 599,79 гривень пені на рахунок НОМЕР_1 в АТ «Укрексімбанк», МФО 322313, , а також судовий збір в сумі 3 654,00 гривень.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 листопада 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованість за кредитним договором № 75207С6/142 від 06.12.2007 у cумі 63 019,49 дол. США (шістдесят три тисячі дев'ятнадцять доларів США 49 центів).

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» судовий збір в сумі 1827,00 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» судовий збір в сумі 1827,00 гривень.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи щодо відмови у стягненні частини нарахованих відсотків, пені та штрафів, просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відзиву на апеляційну скаргу з боку відповідачів не надходило, що не є перешкодою у відповідності до вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України для проведення апеляційного розгляду справи.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_5 повторно не з»явились, останній надав клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Відповідачу ОСОБА_3 копію апеляційної скарги, ухвалу про відкриття апеляційного провадження та судову повістку вручено за місцем утримання в Маріупольсько-

му СІЗО 11.03.2019р. Відзиву він не направив, про участь у справі в режимі відеоконференції не заявив.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення представника банку, яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що на підставі заяви ОСОБА_3 від 28.11.2007 між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі заступника керуючого філією ВАТ «Укрексімбанк» в м. Запоріжжі Гноянки Ф.П., та ОСОБА_3 06.12.2007р. укладено кредитний договір №75207С6/142 (т.с.1 а.с. 4-7, 54).

Найменування Банку змінено на ПАТ «Державний експортно-імпортний банк Укра-

їни», що підтверджується додатковою угодою № 2 від 14.09.2009 до кредитного договору (т.с.1 а.с. 22) та не заперечується сторонами.

Відповідно до п. 2.1.1 кредитного договору на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання Банк надає позичальнику кредит у сумі 70 000,00 дол. США з кінцевою датою погашення 03.12.2032 для оплати придбаного нерухомого майна - житлового будинку загальною площею 103,5 кв. м.

Згідно з п. 3 додаткової угоди № 75207С-8 від 06.01.2012 до кредитного договору № 75207С6/142 від 06.12.2007 (т.с.1 а.с.47) позичальник щомісячно має сплачувати банку проценти за користування кредитом у валюті кредиту у розмірі річної процентної ставки, яка визначається наступним чином: Libor (12m) +7,10 %, але не менше 12,50 % річних. З 06.01.2012 по 31.12.2013 включно позичальник щомісячно сплачує банку проценти за користування кредитом у валюті кредиту в розмірі річної процентної ставки 8,00 % річних. За змістом п. 1.1 кредитного договору Libor (12m) є базовою ставкою для доларів США, яка встановлюється відповідно на період з 01.08 по 31.07 кожного п'ятого року дії договору, на дату укладання становить 5,39563 процентів річних.

У разі порушення/невиконання позичальником умов цього договору банк має право застосувати до позичальника штрафні санкції у вигляді сплати останнім на користь банку грошової суми, що обчислюється у процентах від суми кредиту, визначеної п. 2.1.1 цього договору, а саме: за порушення/невиконання підпункту 2.8.3 договору (щодо страхування предмету іпотеки) - у розмірі 0,01 % від суми кредиту за кожний календарний день порушення/невиконання; за порушення/невиконання підпункту 2.8.4 договору (щодо особистого страхування працездатності) - у розмірі 0,01 % від суми кредиту за кожний календарний день порушення/невиконання; за нездійснення у встановлені строки державної реєстрації майна, що передається у забезпечення за кредитом відповідно до підпункту 2.8.1 цього договору, ненадання до банку документальних доказів її вчинення та не укладення додаткового до іпотечного договору - у розмірі 0,012 % від суми кредиту за кожний календарний день порушення/невиконання; за порушення/невиконання будь-якої з умов підпункту 3.3.2 договору (щодо надання анкети та документів про доходи) - у розмірі 0,01 % від суми кредиту за кожний календарний день порушення/невиконання.

Також, згідно з вказаним пунктом додаткової угоди, у разі невнесення до 01.07.2011 змін до іпотечного договору №75207Z5 від 06.12.2007, як це визначено п.3.1.1.8 цього договору банк має право застосувати до позичальника штрафні санкції у вигляді сплати останнім на користь банку грошової суми, що обчислюється у процентах від суми кредиту, визначеної п. 2.1.1 цього договору, а саме у розмірі 0,012 % від суми кредиту за кожний календарний день порушення/невиконання (т.с.1 а.с.47).

Відповідно до п.п. 2.3.1, 2.3.2 кредитного договору кредит видається позичальнику шляхом видачі готівкових коштів через касу Банку.

Сторонами визнається та обставина, що банком видано, а позичальником отримано кредит в сумі 70 000 дол. США в готівковій формі через касу Банку на виконання умов кредитного договору.

Згідно з п. 5.2 кредитного договору, у разі невиконання зобов'язань за цим договором позичальник сплачує банку пеню, передбачену цим договором (т.с.1 а.с.5).

П.п. 2.4.1, 2.4.2, 2.5.1 кредитного договору та п. 2 додаткової угоди № 75207С6-2 від 15.03.2010 до кредитного договору (т.с.1 а.с. 5, 31) врегульовано, що позичальник зобов'язаний погасити кредит на рахунок, вказаний у підпункті 2.3.1 цього договору, в строк, зазначений у п. 2.1 цього договору. Погашення кредиту позичальник повинен здійснювати у валюті кредиту у строки та у сумах, визначених графіком погашення кредиту за договором. Строки, передбачені графіком погашення кредиту за договором, є обов'язковими для виконання позичальником.

Вказаними пунктами передбачено, у разі порушення строків погашення кредиту, зазначених у графіку погашення кредиту за договором, процентів та платежів за цим договором, позичальник сплачує банку за кожний день прострочення, включаючи день платежу, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, що діяла у період, за який сплачується пеня. Пеня нараховується на суму прострочених платежів, починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості до дати повного погашення простроченої заборгованості за кредитом включно, процентами та платежами за цим договором у повному обсязі.

Позичальник сплачуватиме банку проценти за користування кредитом у розмірі, зазначеному у підпункті 2.2.1 цього договору, у валюті кредиту. Такі проценти нараховуються на фактичну суму заборгованості за кредитом, із розрахунку фактичної кількості днів періоду нарахування процентів на основі банківського року і підлягають сплаті з 1 по 25 число кожного місяця.

Згідно з п.п. 2.8.1, 2.8.3, 2.8.4, 2.8.6 кредитного договору забезпеченням зобов'язань позичальника за цим договором є іпотека майна, яким є житловий будинок загальною площею 103,5 кв.м., про що укладається відповідний іпотечний договір. Не пізніше 10 календарних днів після дати надання кредиту позичальник зобов'язаний надати банку страховий поліс та/або договір страхування предмета іпотеки. Протягом дії цього договору позичальник зобов'язаний забезпечити страхування предмета іпотеки за свій рахунок в інтересах банку та вчасно сплачувати страхові внески за власний рахунок. До дати надання кредиту позичальник зобов'язаний надати банку страховий поліс та/або договір особистого страхування працездатності на весь період дії цього договору на суму заборгованості за кредитом (включаючи нараховані проценти за один рік). Протягом дії цього договору позичальник зобов'язаний забезпечити особисте страхування працездатності та вчасно сплачувати страхові внески за власний рахунок. У разі порушення позичальником обов'язків щодо страхування предмету іпотеки та договором особистого страхування банк вправі вимагати дострокового погашення заборгованості за договором.

Строк укладення договору страхування житлового будинку та особистої працездатності визначений додатковою угодою № 75207С-8 від 06.01.2012 до кредитного договору № 75207С6/142 від 06.12.2007 (п. 5 т.с.1 а.с. 47), та страхування має відбутись до 01.02.2012, про що позичальник має надати банку підтверджуючі документи.

В забезпечення виконання всіх зобов'язань за кредитним договором 27.09.2010 між банком, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (поручитель) укладений договір поруки № 7510Р2 (т.с. 1 а.с. 52-53).

Відповідно до п.п. 3.1, 3.2, 4.4 договору поруки поручитель зобов'язується перед кре-

дитором солідарно відповідати за своєчасне та повне виконання позичальником, а також будь-якими спадкоємцями позичальника, основного зобов'язання, а також відшкодувати витрати, що будуть визначатися на момент фактичного задоволення, в т.ч. суму кредитів, проценти, пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання основного зобов'язання, інші понесені витрати внаслідок невиконання або несвоєчасного (неповного) виконання основного зобов'язання.

У випадку невиконання позичальником, або спадкоємцями позичальника, основного зобов'язання, передбаченого відповідними положеннями кредитного договору, кредитор має право вимагати виконання цього зобов'язання у поручителя та/або позичальника, як у солідарних боржників. Поручитель зобов'язаний у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником основного зобов'язання та/або в разі виникнення у кредитора права вимагати обов'язкового дострокового виконання основного зобов'язання погасити, без будь-яких заперечень, заборгованість позичальника перед кредитором у повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання основного зобов'язання, інші понесені витрати внаслідок невиконання або несвоєчасного (неповного) виконання основного зобов'язання (т.с.1 а.с. 52).

Пунктом 4.2.1 кредитного договору врегульовано, що одночасно із виникненням події невиконання зобов'язань, зазначеної у п. 4.1 цього договору, у банку виникає право вимоги дострокового виконання позичальником зобов'язань (т.с.1 а.с. 7).

Відповідно до п. 2.6.2 кредитного договору позичальник зобов'язаний здійснити дострокове погашення кредиту або його частини, процентів за користування кредитом, комісії, зборів та інших належних до сплати платежів за договором протягом 10 календарних днів з дня отримання письмової вимоги банку про таке дострокове погашення, зокрема, в разі невиконання будь-якого зобов'язання за кредитним договором (т.с. 1 а.с. 5).

Позивачем на адресу відповідачів направлена вимога-повідомлення про повернення кредиту № 075-13/1447 від 18.06.2014 (т.с.1 а.с. 55), за змістом якої на час складення вимоги позичальником порушено п.п. 2.8.3, 2.8.4, 3.1.1.8 кредитного договору, не сплачено штрафні санкції, передбачені п. 2.2.1 кредитного договору та пеню.

Так, банк скористався своїм правом вимоги дострокового виконання основного зобов'язання відповідно до п. 4.2.1 кредитного договору.

На підставі п.п. 2.6.2, 4.1.1, 4.1.2, 4.2 договору банк вимагає дострокової сплати позичальником та/або поручителем непогашеної частини кредиту, нарахованих процентів за користування кредитом, інших платежів за кредитним договором протягом 60 календарних днів з дати отримання цієї вимоги. Відповідач та поручитель цю вимогу отримувати відмовились, а тому вона залишилась без задоволення (т.с. 1 а.с. 58-60).

Як зазначає позивач, у зв'язку із невиконанням ОСОБА_3 вказаних зобов'язань за кредитним договором відповідно до графіку погашення кредиту в останній редакції (п. 4.1.1 - порушення строків сплати платежів по погашенню тіла кредиту та процентів) (т.с. 1 а.с.6, 48-50) станом на 05.02.2018 року прострочена заборгованість відповідача за кредитним договором становить 78 687,98 дол. США та 49 599,79 гривень, яка складається з: 59 004, 38 дол. США - заборгованість за кредитом; 10 858,00 дол. США - заборгованість по процентам за період з 01.01.2014 по 31.01.2018, з урахуванням сплачених в сумі 963,90 дол. США (при цьому, проценти з 01.08.2015 не нараховувались);

1 606,61 дол. США - пеня за порушення строків сплати основного боргу за період з 26.02.2014 по 14.08.2014, що станом на 05.02.2018 складає 44 803,76 гривень в еквіваленті в національній валюті (за курсом НБУ 27,887139 гривень за 1 дол. США); 171,98 дол. США - пеня за порушення строків сплати процентів за період з 26.02.2014 по 14.08.2014, що станом на 05.02.2018 складає 4 796,03 гривень в еквіваленті в національній валюті (за курсом НБУ 27,887139 гривень за 1 дол. США); 8 825,60 дол. США - розмір штрафних санкцій, а саме, за невнесення до 01.07.2011 року змін до іпотечного договору № 75207Z5 від 06.12.2007 (надання позивачу земельної ділянки в іпотеку ) - в сумі 3 309,60 дол. США, за невиконання зобов'язань по страхуванню предмету іпотеки - в сумі 2 758,00 дол. США, за невиконання зобов'язань по особистому страхуванню працездатності - в сумі 2 758,00 дол. США) (додаткова угода № 75207С6-8 від 06.01.2012, т.с.1. а.с. 47, т.с.2 а.с. 40-46).

Нарахування штрафних санкцій здійснено банком з 17.07.2013 по 14.08.2014р.

Встановивши всі вище перелічені обставини, ретельно дослідивши умови договорів, суд на підставі положень статей 509, 526, 527, 530, 553, 554, 610-612, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України вирішив позов шляхом частково задоволення: визнав обґрунтованими вимоги позивача про стягнення всієї суми кредиту достроково у розмірі 59 004, 38 дол. США, а також відсотків за період з 01.01.2014 по 31.08.2014 (дату закінчення строку кредитування) у сумі 4 015,11 дол. США. Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення процентів, пені та штрафів після 31.08.2014р., суд вказував, що вимогою про дострокове повернення кредиту змінено дату виконання зобов»язання, а тому після цієї дати не можна здійснювати будь-які нарахування за кредитним договором.

Відмова суду у стягненні штрафів та пені, що нараховані станом на 31.08.2014р., пов»язана з тим, що банком не вмотивовано та не доведено ані в позові, ані у заяві про збільшення позовних вимог із доданими розрахунками періоди, в межах яких нараховувались пеня (з 26.02.2014 по 14.08.2014) та штрафи (з 17.07.2013 по 14.08.2014), а також у зв»язку з тим, що ці періоди та розміри нарахувань у них відрізняються від тих, які зазначались у вимозі про дострокове повернення кредиту.

В апеляційній скарзі банк просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про повне задоволення його позовних вимог, але фактично оспорює рішення в частині відмови у решті позовних вимог про стягнення частини відсотків, пені та штрафних санкцій.

В скарзі зазначається, що кредитний договір укладений на невизначений строк та на теперішній час не є розірваним, тому вважає, що суд безпідставно відмовив у стягненні нарахованих станом на 01.08.2015р. відсотків, пені та сум штрафних санкцій. Вважає, що суд безпідставно послався на правову позицію, висловлену ВС у постанові від 05 вересня 2018р. у справі 127/1544/17, оскільки в ній вирішені інші правовідносини, коли мається судове рішення про стягнення кредитної заборгованості, яке не повністю виконано боржником, в той час як у цій справі судового рішення не приймалось. Також вказує на суперечливість висновків суду, яким зазначено, що підлягають стягненню всі нарахування, здійснені станом 31.08.2014р., але при цьому відмовлено у пені та штрафних санкціях, нарахованих навіть до цієї дати.

Перевіривши вказані доводи позивача, колегія визнає їх частково обґрунтованими з огляду на такі обставини.

Так, колегія визнає правильними висновки суду в тій частині, що, прийнявши рішення про дострокове повернення всієї суми кредиту, банк змінив дату виконання зобов»язання, після чого подальші нарахування за кредитним договором припиняються, а банк лише має право на застосування відповідальності, передбаченої статтею 625 ЦК України.

Вказані висновки відповідають правовій позиції Великої Палати ВС, яка постановою від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18) погодилась з мотивами КЦС, роз'ясненнями Пленуму ВССУ, відступивши від висновку ВСУ, викладеного у постанові № 6-249цс15 від 02 грудня 2015 року, зазначивши, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Також ВП ВС у постанові від 13 червня 2018 року (справа № 548/981/15-ц, провадження №14-182цс18) погодилась з раніше існуючою судовою практикою, відступивши від висновку ВСУ, викладеного у постанові № 6-939цс15 від 09 вересня 2015 року, зазначивши, що розірвання кредитного договору припиняє його дію на майбутнє, але не впливає на факти укладення та дії цього договору включно до моменту його розірвання. Тому з моменту розірвання кредитного договору у позичальника залишається обов'язок повернути позивачеві заборгованість, нараховану за цим договором станом на день його розірвання, а кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені кредитним договором проценти та неустойку за період після розірвання цього договору. Права й інтереси кредитодавця у правовідносинах з позичальником після розірвання кредитного договору забезпечені частиною другою статті 625 ЦК, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання (див. також постанову Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, провадження №14-10 цс 18).

Отже, суд правильно з урахував всіх правових позицій у цих правовідносинах, визнав, що після прийняття банком рішення про дострокове повернення кредиту він втрачає право на подальші нарахування за кредитним договором, якщо інше не передбачено самими умовами цього договору. При цьому, такі умови мають бути прописані у договорі конкретизовано, а не загальною вказівкою про нарахування відсотків та пені до повного виконання зобов»язання з повернення кредиту. Таких умов кредитний договір № 75207С6/142 від 06.12.2007 не містить.

Тому суд правильно встановив, що до стягнення підлягають тільки нараховані складові за кредитним договором станом на 31.08.2014р.

Однак, попри цей правильний висновок, суд відмовив у стягненні пені та штрафних санкцій, нарахованих навіть до цієї дати, оскільки вважав невмотивованими ці вимоги банку.

Колегія, погоджуючись з судом в частині стягнутого розміру кредиту та відсотків, які правильно розраховані судом станом на 31.08.2014р., але вважає, що слід перевірити обґрунтованість нарахованих банком пені та штрафних санкцій на вказану дату.

З останньої уточненої суми заборгованості станом на 05.02.2018р. вбачається, що банком нарахована пеня за прострочення слати основного боргу за період з 26.02.2014р. по 14.08.2014р. в сумі 1 606,61 дол. США, що еквівалентно 44 803,76 грн. з курсом НБУ 27,88 грн./дол.; пеня за прострочення сплати процентів за період з 26.02.2014р. по 14.08.2014р. в сумі 171,98 дол. США, що еквівалентно 4 796,03 грн., а також штрафні санкції на суму 8 825,60 дол. США ( Т. 2 а.с. 40-41). На обґрунтування цих сум заборгованості банком надані табличні розрахунки ( Т. 3 а.с. 131-137).

Перевіркою вказаних розрахунків встановлено, що за період з 26.02.2014р. по 27.05.2014р. на суму кредиту нарахована пеня в доларах США: 1,16 + 1,21 + 1,15 + 3,70 + 3,60 =10,82 дол. США; на суму процентів нарахована пеня: 6,43 + 6,57 + 6,24 + 23,64 + 26,21 = 69,09 дол. США. Банк просив стягнути гривневий еквівалент нарахованої пені, тому сума заборгованості пені, які підлягає стягненню за курсом НБУ гривні до долара станом на день уточнення позовних вимог 05.02.2018р., становить: (10,82 + 69,09) х 27,88 = 2 227,89 грн.

Що стосується штрафних санкцій, то їх правова природа обумовлена умовами кредитного договору.

Так, банком нараховані штрафні санкції в сумі 3 309.60 дол. США на підставі п. 2.2.1 кредитного договору у зміненій додатковою угодою № 75207С6-7 від 24.05.2011р. редакції (Т. 1 а.с. 46), згідно з якою: у разі невнесення до «01» липня 2011р. змін до іпотечного договору № 75207Z5 від 06.12.2007р., як це передбачено п. 3.1.1.8 цього договору банк має право застосувати до позичальника штрафні санкції у вигляді сплати останнім на користь банку грошової суми, що обчислюється у процентах від суми кредиту, визначеної у п. 2.1.1 цього договору, а саме - у розмірі 0,01 % від суми кредиту за кожен день порушення/невиконання.

Вбачається, що вказана умова про внесення змін до іпотечного договору щодо надання земельної ділянки в іпотеку банку, визначена сторонами в пункті 3.1.1.8 додаткової угоди № 75207С6-7 від 24.05.2011р., не була виконана позичальником, тому банк нарахував за період з 17.07.2013р. по 14.08.2014р., передбачений за це порушення вказаним пунктом додаткової угоди штраф, який підлягає стягненню, оскільки визначений до дати розірвання договору.

Наступні штрафи передбачені за невиконання зобов»язань позичальником щодо страхування предмета іпотеки та особистого страхування, тобто умов, які сторони узгодили в п. 2.2.1 кредитного договору у зміненій додатковою угодою № 75207С6-8 від 06 січня 2012р. редакції.

За порушення/невиконання п. 2.8.3 договору щодо страхування предмета іпотеки нараховується пеня у розмірі 0,01 % від суми кредиту за кожен день порушення/невиконання; за порушення/невиконання п. 2.8.4 договору щодо особистого страхування пеня нараховується у розмірі 0,01 % від суми кредиту за кожен день порушення/невиконання ( Т. 1 а.с. 47).

Невиконання позичальником вказаних умов договору щодо здійснення страхування предмета іпотеки та особистого страхування підтверджується матеріалами справи, а розрахунок пені надано за останній рік перед прийняттям рішення про дострокове погашення кредиту з 17.07.2013р. по 14.08.2014р., суми нарахування здійснені банком у відповідності до п.п. 2.8.3, 2.8.4 додаткової угоди у доларах США в розмірах по 2 758 дол. США за кожне з порушень, та ці штрафи підлягають стягненню з відповідачів.

Таким чином, в ході апеляційного розгляду підтвердились доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованої відмови судом у стягненні частки пені за період з 26.02.2014р. по 14.08.2014р. в сумі 2227,89 грн. та штрафів за період з 17.07.2013р. по 14.08.2014р. на загальну суму: 3309,60 + 2758 х 2 = 8825 дол. США, тому рішення суду у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України в цій частині підлягає скасуванню та ці суми підлягають стягненню. У зв»язку з цим підлягає коригуванню загальна сума стягнутої заборгованості, яка буде складати: 59 004,38 дол. США + 4 015,11 дол. США +8825 дол. США = 71 845,09 дол. США та 2227,89 грн. пені.

У зв»язку із такою зміною рішення у відповідності до положень ст.. 141 ЦПК України підлягає перерахунку також судовий збір, який належить до компенсації позивачеві за рахунок відповідачів.

З матеріалів справи вбачається, що банком сплачено судовий збір у першій та апеляційній інстанціях в загальному розмірі 14 872,39 грн. за заявлені вимоги на суму 2 183 932,55 грн. ( кожне збільшення суми стягнення перераховано за курсом НБУ, що діяв на час збільшення), задоволено позов на суму 1 956 414,34 грн., тому до компенсації позивачеві належить сума: 1 956 414,34 х 14 872,39 : 2 183 932,55 = 13 323 грн., тобто по 6 661,50 грн. з кожного відповідача.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» у особі представника Кривобокова Олексія Анатолійовича задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 листопада 2018 року у цій справі скасувати в частині відмови в позовних вимогах про стягнення пені та штрафних санкції та у зв»язку з цим змінити рішення в частині визначення остаточного розміру заборгованості та судового збору.

Позов ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» у скасованій частині задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованість за кредитним договором № 75207С6/142 від 06.12.2007 у вигляді штрафів на загальну суму 8 825 (вісім тисяч вісімсот двадцять п»ять) доларів США 60 центів, пені за несвоєчасне виконання основного зобов»язання в сумі 2 227 (дві тисячі двісті двадцять сім) гривень 89 копійок, у зв»язку з чим загальну суму до стягнення визначити у розмірі 71 845 (сімдесят одна тисяча вісімсот сорок п»ять) доларів США 09 центів та 2 227 ( дві тисячі двісті двадцять сім) гривень 89 копійок.

В задоволенні іншої частини позовних вимог (частини суми процентів та пені) відмовити.

В решті рішення залишити без змін ( в частині визначеного до стягнення розміру кредиту та відсотків).

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» судовий збір у загальній сумі 13 323 (тринадцять тисяч триста двадцять три) гривні, по 6 661 (шість тисяч шістсот шістдесят одній) гривні 50 копійок з кожного.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 08 квітня 2019 року.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Гончар М.С.

Кочеткова І.В.