Справа № 464/4784/18
пр.№ 2/464/523/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.04.2019 року м.Львів

Сихівський районний суд м. Львова

суддя Тімченко О.В.,

секретар судового засідання Боднар Н.С.,

справа № 464/4784/18

учасники справи: позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

вимоги: стягнення боргу

представники учасників справи:

представник позивача ОСОБА_3

Обставини справи

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача: 155 000 грн. основного боргу, 12 179 грн. 3% річних, 51 613,64 грн. інфляційних втрат за договором позики згідно з письмовою розпискою від 30 липня 2015 року, покликаючись на невиконання останнім взятих на себе зобовязань.

Ухвалою судді від 30 серпня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 10 грудня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач скористався правом, наданим ч.3 ст.211 ЦПК України, та просить розглядати справу без його участі та винести заочне рішення.

Відповідач у судове засідання повторно не зявився, у порядку ст.280 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

У звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось за вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України.

Мотиви та висновки суду

Згідно із ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст.1047 ЦК України).

Відповідно до письмової розписки від 30 липня 2015 року вбачається, що відповідач ОСОБА_2 (позичальник) позичив у позивача ОСОБА_1 (позикодавець) 155 000 грн., що еквівалентно 6739 доларів США (по курсу 23 грн.), які зобовязувався повернути до 1 січня 2016 року.

У відповідності до ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до положень ст.ст.526, 530 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк, а за умовами ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання.

За умовами ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

З урахуванням настання дати повернення суми позики та відсутність доказів повернення позики в повному обсязі відповідно до вимог ст.545 ЦК України, суд дійшов висновку про підставність вимог позивача про стягнення з відповідача 155 000 грн. основного боргу за договором позики.

За умовами ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, згідно з розрахунком позивача 3% річних становить 12 179,00 грн., а інфляційні втрати- 51 613,64 грн.

Відповідач не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, а тому в силу ч.8 ст.178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З урахуванням наведеного заявлені вимоги позивача про стягнення суми боргу за договором позики є підставними та позов підлягає до задоволення.

Також в порядку ст.141 ЦПК України на відповідача слід покласти сплачені позивачем при подачі позову до суду документально підтверджені судові витрати, а саме 2187,93 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст.258, 259, 263-265 ЦПК України,

у х в а л и в :

позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики: 155 000 грн. основного боргу, 12 179 грн. 3% річних, 51 613,64 грн. інфляційних втрат.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2187,93 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Повне судове рішення складено 5 квітня 2019 року, що є датою його ухвалення, ухваленого за відсутності учасників справи, як це передбачено ч.5 ст.268 ЦПК України.

Суддя О.В.Тімченко