Житомирський апеляційний суд
Справа №285/2432/18 Головуючий у 1-й інст. Заполовська Т. Г.
Категорія 39 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Галацевич О.М.,

суддів: Григорусь Н.Й., Микитюк О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу №285/2432/18 за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права на спадкування,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2,

на ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області, постановлену 17 січня 2019 року суддею Заполовською Т.Г. у м. Новоград-Волинському, повний текст ухвали складено 17 січня 2019 року,

в с т а н о в и в :

У липні 2018 року ОСОБА_1, як законний представник неповнолітньої дочки ОСОБА_2, звернулася до суду із позовом, у якому просила визнати за останньою, як спадкоємцем четвертої черги за законом, право на спадкування 2/3 часток будинку №47 по вул. Колгоспній у м. Новоград-Волинському Житомирської області після смерті ОСОБА_6 у першій черзі спадкоємців за законом.

Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 17 січня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу суду, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На її думку, суд першої інстанції не врахував, що вона була позбавлена можливості з'явитися у судове засідання, проте її інтереси у даній справі представлялися представником - ОСОБА_7, яка у зв'язку із непереборними обставинами (смертю матері) не змогла взяти участь у судовому засіданні 17.01.2019, про що подала відповідну заяву. Залишивши позов без розгляду, суд позбавив неповнолітню ОСОБА_2 конституційного права доступу до правосуддя. Окрім того, вказала, що розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 зазначила, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про залишення позову без розгляду, а тому підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні.

В судовому засіданні ОСОБА_3 апеляційну скаргу не визнала, просила залишити її без задоволення.

Суд апеляційної інстанції залишив без задоволення клопотання ОСОБА_1 про відкладення апеляційного розгляду, оскільки її заява про неможливість явки в судове засідання у зв'язку зі смертю двоюрідної тітки не підтверджена будь-якими доказами.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, враховуючи наступне.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо: належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

За змістом ч. 5 ст. 130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Із матеріалів справи вбачається, що в судові засідання, призначені на 21 грудня 2018 року та 17 січня 2019 року ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_7 не з'явилися. ОСОБА_1 належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджується наявними у матеріалах справи поштовими повідомленнями про вручення судової повістки на 17 січня 2019 року особисто їй та на 21 грудня 2018 року - її представнику, що вважається врученням повістки і позивачеві в порядку ч.5 ст. 130 ЦПК України (а. с. 145, 157).

21 грудня 2018 року представник позивача звернулась до суду із клопотанням про відкладення розгляду справи у зв'язку із раптовим погіршенням стану здоров'я (а.с.151), внаслідок чого розгляд справи відкладений судом на 17 січня 2019 року. 17 січня 2019 року представник позивача надала заяву про відкладення розгляду справи, оскільки вона не має можливості прибути в судове засідання у зв'язку зі смертю матері (а. с. 158). Будь-яких доказів на підтвердження поважності причин неявки представник суду не надав.

При цьому, особисто ОСОБА_1 в судові засідання також не з'явилась, клопотань про відкладення розгляду справи, з посиланням на причини неявки, суду не надала.

За таких обставин, суд першої інстанції, правильно застосувавши норми п. 3 ч. 1 ст. 257, ч.5 ст. 223 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Доводи ОСОБА_1 про поважність причин неявки до суду її та її представника є безпідставними, оскільки будь-яких доказів на підтвердження вказаних обставин суду не надано. Таких доказів не надано і до апеляційної скарги.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи, провадження у якій відкрито 16.07.2018, позивач жодного разу особисто в судове засідання не з'явилася та не забезпечила явку свого представника. Натомість, розгляд справи неодноразово відкладався за клопотаннями представника позивача ОСОБА_7, зокрема 11.09.2018, 10.12.2018, що свідчить про недобросовісність поведінки позивачки та її представника, яка призводить до порушення судом розумних строків розгляду справи.

Посилання ОСОБА_1 на ту обставину, що суд позбавив неповнолітню ОСОБА_2 конституційного права доступу до правосуддя є безпідставними з огляду на передбачене законом право повторно звернутися до суду (ч. 2 ст. 257 ЦПК України).

Доводи позивача про неможливість повторного звернення до суду із таким позовом у зв'язку із скрутним майновим станом на правильність постановленої ухвали не впливають. Наявність таких обставин не перешкоджає позивачеві ставити питання про відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх оплати у порядку, визначеному ст. 136 ЦПК України.

В матеріалах справи наявні відомості про вручення позивачеві судової повістки, а тому посилання на порушення судом першої інстанції ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод є безпідставними.

Ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу законного представника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 17 січня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 08 квітня 2019 року.