Справа № 473/788/19
РІШЕННЯ

іменем України

"08" травня 2019 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Лузан Л.В., при секретарі судового засідання - Багрін І.А.,

за участю: позивача Мирошниченко ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2019 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказувала, що 08.12.2017 року між нею та ОСОБА_3 укладено договір позики, відповідно до якого позивач передала відповідачу кошти в сумі 10 000 грн. 00 коп., які остання зобов`язалася повернути в січні 2018 року.

Посилаючись на те, що відповідач ухилилася від повного та своєчасного виконання умов договору позики в частині повернення суми боргу, ОСОБА_4 просила про стягнення з неї обумовлених коштів.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. При цьому пояснила, що між нею та відповідачем виникли правовідносини з приводу боргу за договорами купівлі продажу товарів, який, за домовленістю між ними, був замінений позиковим зобов`язанням.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася. Надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи позивач, як суб`єкт підприємницької діяльності, здійснює роздрібну торгівлю, зокрема, продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (основний вид діяльності, код КВЕД 47.11) у магазині продовольчих товарів «Надія», який розташований по АДРЕСА_1 (до зміни найменування АДРЕСА_2 Леніна), АДРЕСА_3 в с. Таборівка АДРЕСА_4 . В 2017 році відповідачем ОСОБА_3 в цьому магазині придбавався товар, переважно продукти харчування, вартість якого, за домовленістю сторін, відповідач оплачувала частково (з розточенням платежу). Проте, відповідач прострочила оплату товарів, залишок неповернутих коштів станом на 08.12.2017 року становив 10 000 грн. 00 коп. В зв`язку з чим, за взаємною згодою сторін, дане зобов`язання було замінено позиковим зобов`язанням та на підтвердження вказаних обставин відповідач надала позивачу письмову розписку від 08.12.2017 року.

В судовому засіданні від 16.04.2019 року, проведеному за особистої участі відповідача ОСОБА_3 , остання підтвердила, що написання боргової розписки було пов`язано з відсутністю у неї коштів для здійснення розрахунку при укладенні договорів купівлі-продажу товарів у магазині «Надія» фізичної особи підприємця ОСОБА_2 .

Тобто між сторонами виникли правовідносини з приводу боргу, який за домовленістю сторін був замінений позиковим зобов`язанням.

Так, відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з підстав, передбачених законодавством, зокрема з договорів та інших правочинів.

Згідно ст. 1053 ЦК України за домовленістю сторін борг, що виник із договорів купівлі-продажу, найму майна або з іншої підстави, може бути замінений позиковим зобов`язанням (новація боргу).

Виходячи з наведеного, новація - це угода про заміну первинного зобов`язання новим зобов`язанням між тими самими сторонами. Вона не припиняє правового зв`язку сторін, оскільки замість зобов`язання, дія якого припиняється, виникає узгоджене ними нове зобов`язання.

Заміна боргу позиковим зобов`язанням провадиться з додержанням вимог про новацію і здійснюється у формі, встановленій для договору позики (ст. 1047 цього Кодексу) (ч.2 ст. 1053 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1046, ст. 1047 ЦК України за договором позики (який укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян) одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Положення ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачають обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику (кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України в разі несвоєчасного повернення суми позики, позичальник не звільняється від виконання зобов`язання.

Таким чином, суд приходить до висновку, що надана позивачем розписка констатує факт наявності боргового грошового зобов`язання відповідача перед позивачем та містить у собі новацію у позикове зобов`язання, за яким одна сторона (позикодавець) враховує суму заборгованості, що виникла за первинним договором, як суму позики, а інша сторона (позичальник) зобов`язується повернути таку суму вже на виконання нових позикових зобов`язань.

Отже, враховуючи надані сторонами докази, вищевикладені правові положення, а також фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

В силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 12,13, 76-83, 141, 259, 263 - 265, 272, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , борг у розмірі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп., судові витрати в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп., а всього 10 768 (десять тисяч сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 13.05.2019 року.

Суддя Л.В. Лузан