Провадження № 2/641/1679/2019 Справа № 641/4741/19
17 вересня 2019 року м. Харків
Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді - Онупко М.Ю.,
за участю секретаря - Вовк К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 в якій просить стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі 4000 грн. щомісячно із застосуванням індексації, на утримання сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи із дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття.
Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20.06.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по вищевказаній цивільній справі в порядку спрощеного провадження.
В обґрунтування своїх позивних вимог позивач зазначила, що 30.05.2014 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 у відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Від шлюбу сторони мають дитину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 які проживає разом з позивачем.
Крім того, зазначила, що відповідач не приймає участі в утриманні дітей, та матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивач в свою чергу тимчасово не працює, а тому не має додаткових коштів на утримання дитини.
Враховуючи вищевикладене, позивач була вимушена звернутися з позовом до суду.
В судове засідання позивач не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечувала.
Відповідач до судового засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що з повторно виданого свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_1 від 05.08.2015 року вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , 30.05.2014 року уклали шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 585 (а.с. 5).
Згідно до свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 від 14.05.2016 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та повторно виданого свідоцтва про народження Серії НОМЕР_3 від 15.09.2015 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 3,4).
Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № eebcad07-756d-4428-9cef-219b98fd440c від 23.04.2019 року діти - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживають разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6).
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Загальними засадами диспозитивності цивільного судочинства, встановленими ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групі доказів).
У відповідності до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Згідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Конституційний обов`язок батьків щодо утримання дітей знайшов своє закріплення і в ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно до положень якої батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Одним із основних прав дитини є право на утримання. Відповідно до Конвенції ООН про права дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, Держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Держави - учасниці вживають всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками або іншими особами, які відповідають за дитину як в середині Держави - учасниці, так і за кордоном.
За ст. 181 СК України, у разі відсутності домовленості між сторонами щодо обрання способу виконання обов`язку утримувати дитину, питання щодо стягнення аліментів і визначення їх розміру вирішується судом.
Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають значення.
При визначенні розміру аліментів на утримання дітей, суд виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків.
Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного Кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Згідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір на одну дитину не може бути менший ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Визначаючи розмір аліментів на утримання дітей, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою, матеріали справи даних щодо інших утриманців або інших аліментних зобов`язань не містять, доказів, які свідчать про наявність у нього захворювань та потреби в лікуванні не надано.
Доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов`язку утримувати дитину (доход дитини набагато перевищує дохід кожного з батьків і забезпечує повністю її потреби ), відповідачем також не надано.
У відповідності до ч. 1, 2 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з 19.06.2019 року та до досягнення дітьми повноліття.
Визначений судом розмір аліментів може бути згодом збільшений за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним Кодексом.
Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.
Згідно ч.1ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць.
Керуючись ст.ст. 84,105 СК України, ст.ст. 12, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 280-283 ЦПК України, суд-
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП невідомий, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 3000 (три тисячі) грн. починаючи з 19 червня 2019 року та до досягнення дітьми повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП невідомий, на користь держави судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.
Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.
Рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, а якщо апеляційну скаргу подано- після закінчення апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення, а у разі його ухвалення за відсутності учасників справи- в той же строк з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача , поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Сторони по справі :

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - в матеріалах справи відсутній.

Суддя: М. Ю. Онупко