Справа № 461/1796/17 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є.
Провадження № 22-ц/811/1514/18 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, в приміщенні Львівського апеляційного суду в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на рішення Галицького районного суду м. Львова від 13 червня 2018 року в складі судді Радченка В.Є. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

встановила:

У березні 2017 року позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором.

В обгрунтування позову покликався на те, що ОСОБА_2 звернувся до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв'язку із чим підписав заяву №б/н від 07.10.2010 р., згідно якої отримав кредит у розмірі 11900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач не повернув своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов'язаннями, у зв'язку із чим у нього станом на 31.01.2017 року виникла заборгованість у сумі 37933,27 грн., яка складається: 10699,50 грн. - заборгованість за кредитом; 23501,23 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1450 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1782,54грн. - штраф (процентна складова), просив позов задовольнити.

Оскаржуваним рішенням Галицького районного суду м. Львова від 13 червня 2018 року в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК», вважає таке прийняте з неповним з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушенням норм матеріального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що підписуючи анкету-заяву від 07.10.2010 року, користуючись кредитними коштами та здійснюючи погашення заборгованості, відповідач ОСОБА_2 висловив свою згоду з формою договору та його умовами.

Відповідно до укладеного кредитного договору відповідачу відкрито картковий рахунок, видано картки НОМЕР_2 та № НОМЕР_3, остання з яких має термін дії до останнього дня місяця 12.2014 року, встановлений кредитний ліміт на картку, а сума обов»язкового мінімального щомісячного платежу залежить від суми використаного кредитного ліміту.

Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання Банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, а також Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією, тобто це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю, або частинами поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту.

Клієнт, використавши та погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватися нею у межах строку дії картки. Доказом користування кредитними коштами є Виписка по рахунку (додавалась до матеріалів справи). У вказаній виписці відображено всі операції із використанням кредитних коштів, зняття грошових коштів, а також розмір нарахованих відсотків та штрафних санкцій за порушення зобов'язання.

Також зазначає, що відповідач не лише знімав грошові кошти, але частково і сплачував заборгованість. Дії з користування кредитними коштами та погашення заборгованості свідчать про визнання заборгованості по кредиту та згоду з умовами кредитування. З розрахунку заборгованості чітко вбачається, що позивач періодично сплачував заборгованість за договором. Розрахунок заборгованості, Виписка про рух коштів по картковому рахунку є належним та допустимим доказом по справі.

Таким чином, враховуючи наявність між сторонами договірних кредитних правовідносин та передбачений розмір відсотків за користування позикою, відповідальність за порушення зобов'язань, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для стягнення заборгованості за тілом кредиту, процентами та неустойкою.

Просить скасувати рішення Галицького районного суду м. Львова від 13 червня 2018 року та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою апеляційне провадження.

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 369 ЦПК України).

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду першої інстанції з вимогами щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, сумарний розмір якої не перевищує ста прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Враховуючи наведене, справа призначена для розгляду апеляційним судом в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, межі та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу необхідно задовольнити частково враховуючи таке.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 6 цієї ж статті визначено, що в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Ухвалюючи оскаржуване рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» суд першої інстанції виходив з того, що Банком не надано належних та допустимих доказів оформлення та укладення між сторонами, відповідно отримання позичальником Умов та Правил надання банківських послуг, Пам`ятки клієнта і Тарифів, не доведено видачу та зарахування коштів на карту, наявність заборгованості за даним договором.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.

Підставами виникнення цивільних прав і обов»язків, зокрема, є договори та інші правочини (стаття 11 ЦК України).

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Стаття 633 ЦК України передбачає, що договори, які укладаються банком з фізичними особами є публічними.

Судом встановлено, що відповідно до анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у ПриватБанку б/н від 07 жовтня 2010 року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» укладено договір, згідно якого він отримав кредит у розмірі 1000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом.

У додатковій інформації про умови кредитування платіжна картка зазначена, як КРЕДИТКА «Універсальна» 55 днів (а.с. 9).

ОСОБА_2 погодився, що заява позичальника разом із Пам»яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом у заяві.

Підписуючи анкету-заяву, Позичальник підтвердив те, що він ознайомлений із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які йому надані у письмовому вигляді, і що він згідний із ними.

Крім того, Позичальник взяв на себе зобов'язання регулярно ознайомлюватись із змінами до Умов та Правил надання банківських послуг, розміщених на офіційному сайті ПриватБанку.

Частиною 1 і 2 статті 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов'язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

В силу положень ч. 1 ст. 634 ЦК України, між сторонами був укладений договір приєднання, умови якого встановлені однією із сторін у стандартних формах.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позивач виконав свої зобов'язання за договором про надання банківських послуг в повному обсязі, надавши ОСОБА_2 можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Доказів того, що вимоги банку ґрунтуються на інших умовах, які сторони не узгоджували, сторона відповідача не надала.

Вимоги про визнання цього договору в цілому або його частин недійсними, а також про зміну або розірвання договору з передбачених законом підстав відповідач не заявляв.

Згідно з пунктом 1.1.7.12. Умов та правил надання банком послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не заявить про припинення його дії, договір вважається пролонгованим на такий самий строк.

Строк дії кредитного договору відповідає строку дії картки.

Згідно з пунктом 2.1.1.2.11 Умов та правил надання банком послуг карта діє до останнього дня місяця, вказаного на лицевій стороні карти, включно.

З довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 13.06.2018 року встановлено, що ОСОБА_2 згідно кредитного договору від 07.10.2010 року отримав картки НОМЕР_2 та НОМЕР_3, остання з яких має термін дії до останнього дня місяця 12.2014 року (а.с. 163).

Відтак, судом встановлено, що відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту 1000 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

В пункті 2.1.1.2.3 вказаних Умов та правил також зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та правил, підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Пунктом 1.1.3.2.3 цих Умов та правил передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід'ємних частин договору, в тому числі й відсоткової ставки за кредитом.

Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил, позичальник зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісію на умовах, передбачених цим договором.

Згідно з п.2.1.1.5.6 Умов та правил, у разі невиконання зобов'язань за договором, Клієнт зобов'язаний виконати вимогу Банку з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди Банку.

Пунктом 1.1.2.7 Умов та правил передбачено, що власник картки зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту.

Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

З наданого позивачем розрахунку (а.с. 6-7) встановлено, що станом на 31.07.2017 року заборгованість відповідача за кредитним договором складає 37933 грн. 27 коп., з яких: 10699 грн. 50 коп. - заборгованість за кредитом; 23501 грн.23 коп. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 1450 грн. - заборгованість за комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1782 грн. 54 коп. - штраф (процентна складова).

Жодного доказу на спростування складеного позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором відповідач суду не надав.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Отже, вимоги Банку про стягнення з відповідача заборгованості за вказаним вище кредитним договором ґрунтуються на умовах договору та вимогах закону.

Разом з тим, колегія суддів приходить висновку, що заборгованість за кредитним договором, нарахована після закінчення дії платіжної картки, тобто після 12.2014 року, стягненню не підлягає, виходячи з наступного.

За змістом ст.ст.526, 530 ч.1, 610 та 612 ч.1 ЦК України, для належного виконання зобов'язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема, щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов'язання є його порушенням.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України, норма якої застосовується й до кредитних правовідносин, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Враховуючи викладені вище норми матеріального права, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 28.03.2018 року (Справа №444/9519/12, Провадження №14-10цс18), дійшла висновку про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України про дострокове повернення кредиту та нарахованих на день пред'явлення такої вимоги процентів за користування кредитом.

Після цього, кредитодавець має право лише на стягнення з боржника інфляційних втрат (якщо кредит було надано в національній валюті - в гривнях) та трьох процентів річних за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання, відповідно до статті 625 ЦК України.

Отже, з огляду на наведені вище норми матеріального права й правову позицію Великої Палати Верховного Суду, з відповідача у користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором №б/н від 07.10.2010 року, яка станом на 12.2014 року (дату закінчення дії кредитного договору) становить 20838 грн. 72 коп., з яких: 10699 грн. 50 грн. - заборгованість за кредитом; 7856 грн. 68 коп. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1782 грн. 54 коп. - штраф (процентна складова).

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, у зв'язку із зміною апеляційним судом оскаржуваного рішення, зміні підлягає також проведений судом першої інстанції розподіл судових витрат.

Так, з відповідача у користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем за подання позовної заяви (а.с.1) у розмірі 878 грн. 88 коп. - пропорційно до задоволених вимог позивача (54,93%).

У зв'язку із частковим задоволенням апеляційної скарги позивача з відповідача необхідно стягнути у користь позивача судові витрати, понесені позивачем по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги (а.с.100), в розмірі 1318 грн. 32 коп. - пропорційно до задоволених вимог позивача за апеляційною скаргою.

Керуючись ст.ст. 367, 374, п. 2 ч.1, п. 4 ч. 1 ст. 376, ст.ст. 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ПРИВАТБАНК» - задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 13 червня 2018 року - скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, прож. АДРЕСА_2, ІПН: НОМЕР_1) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (, місцезнаходження 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50) заборгованість за кредитним договором № б/н від 07 жовтня 2010 року в сумі 20838 (двадцять тисяч вісімсот тридцять вісім) грн.72 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 10699 грн. 50 коп.; заборгованості процентів за користуванням кредитом в сумі 7856 грн. 68 коп.; штраф (фіксована частина) в сумі 500 грн. 00 коп.; штраф (процентна складова) в сумі 1782 грн. 54 коп.

Стягнути із ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, прож. АДРЕСА_2, ІПН: НОМЕР_1) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (, місцезнаходження 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50) сплачений ним при подачі позову до суду судовий збір в сумі 878 (вісімсот сімдесят вісім) грн. 88 коп. та при подачі апеляційної скарги судовий збір у сумі 1318 (одна тисяча триста вісімнадцять) грн. 32 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 09 квітня 2019 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк