Справа №333/866/19
Провадження №2/333/1071/19
Ухвала

Іменем України

14 лютого 2019 року м.Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м.Запоріжжя Варнавська Л.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку набувальної давності і усунення перешкод у користуванні і розпорядженні майном, треті особи ОСОБА_3, Комунарський відділ державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області,

в с т а н о в и в:

13 лютого 2019 року до Комунарського районного суду м.Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку набувальної давності і усунення перешкод у користуванні і розпорядженні майном, треті особи ОСОБА_3, Комунарський відділ державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, в якій останній просить суд визнати за ним право власності за набувальною давністю на автомобіль ВАЗ 21093, державний номер НОМЕР_1, усунути йому перешкоди у користуванні і розпорядженні автомобілем шляхом зняття арешту та скасування заборони на зазначений автомобіль.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов'язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, передбачених ст.ст.175-177 ЦПК України.

Так, згідно з ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна. Отже, вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутністю за дійсною вартістю майна на час розгляду спору.

Так як відповідно до ч.3 ст.175 ЦПК України, якщо позов підлягає грошовій оцінці, в позовній заяві зазначається ціна позову, тобто тягар доказування вартості майна несе позивач, тому він повинен вказати у позовній заяві ціну позову, обґрунтувати її і надати суду відповідні докази цього.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, в порушення зазначених вимог позивач ніяких доказів вартості спірного майна саме на час звернення до суду не надав.

Таким чином, враховуючи викладене, позивачу в позовній заяві треба вказати ціну позову ринкову вартість спірного майна на час розгляду спору (для чого звернутися до субєкта оціночної діяльності, який надасть висновок про вартість спірного майна, або підтвердити ціну позову іншим передбаченим законодавством способом), і згідно зі ст.4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент звернення до суду) сплатити судовий збір, виходячи з реальної вартості майна. При цьому, згідно із ч.2 ст.176 ЦПК України і ч.2 ст.6 Закону України «Про судовий збір», якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент предявлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначить суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч.4 ст.175 ЦПК України якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, в порушення зазначених вимог цивільного процесуального законодавства позивач документів, що підтверджують сплату судового збору до позовної заяви не додає.

На підставі ч.1 ст.6 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент звернення до суду) судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі. Згідно зі ст.9 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент звернення до суду) судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно із ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент звернення до суду) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент звернення до суду) визначено ставку судового збору за подання заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою - підприємцем 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 2 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент звернення до суду) визначено ставку судового збору за подання заяви немайнового характеру фізичною особою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» станом на 01.01.2019 року встановлено прожитковий мінімум для працездатної особи у розмірі 1921 гривні.

Згідно з абз.1 ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент звернення до суду) за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У звязку з викладеним, позивачу необхідно сплатити судовий збір у встановленому законом розмірі за вимоги майнового і немайнового характеру.

Крім того, відповідно до частин 2 і 5 ст.95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено ЦПК України. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Однак, позивачем надані копії письмових доказів належним чином не засвідчені.

Також, позовна заява у порушення вимог ч.3 ст.175 ЦПК України не містить попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи.

Відповідно до частин 1 і 3 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185, 260-261 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суддя -

У х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку набувальної давності і усунення перешкод у користуванні і розпорядженні майном, треті особи ОСОБА_3, Комунарський відділ державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви сім днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Розяснити позивачу, що якщо він у встановлений строк не усуне зазначені недоліки, то позовна заява буде вважатися неподаною і повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя Л.О. Варнавська