Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.04.2019 Справа №607/5160/19

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Герчаківської О.Я.,

за участю секретаря судового засідання Лобач І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення в її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 на кожну дитину щомісячно, оскільки відповідач участі у вихованні дітей не бере, коштів на їх утримання не надає.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 березня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином, відзиву не подав.

Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення.

За вказаних обставин, з підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 02 серпня 2007 року сторони зареєстрували шлюб, про що свідчить штамп у паспорті громадянки України ОСОБА_1 НОМЕР_3, виданому Тернопільським МВ УМВС України в Тернопільській області.

У шлюбі в сторін народилися діти: дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 від 26 березня 2008 року, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України (актовий запис № 650 від 26 березня 2008 року), та син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 06 грудня 2011 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області (актовий запис № 2873 від 06 грудня 2011 року).

Відповідно до довідки № 699 від 24 жовтня 2018 року, виданої ДП-3 ЖЕК 13 ЖБК, діти сторін ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають разом з матір'ю - позивачем ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_4.

Через взаємні непорозуміння між подружжям, вони не змогли досягти згоди щодо участі кожного з них в матеріальному утриманні дітей, що і стало причиною звернення ОСОБА_1 до суду з позовом про стягнення аліментів.

За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права.

Відповідно до ч.ч. 2, 8, 9, 10 ст. 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно зі ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Статтею 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Як встановлено в судовому засіданні, сторонами не досягнуто згоди щодо участі відповідача в утриманні їх спільних дітей, що стало причиною звернення ОСОБА_1 з позовом до суду про стягнення аліментів.

При вирішенні питання про стягнення аліментів суд враховує, що спільним дітям сторін необхідне належне матеріальне утримання, оскільки в силу свого віку вони потребують більших витрат на їх розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері. Крім того, суд враховує і прожитковий мінімум для дітей. На час ухвалення даного судового рішення прожитковий мінімум з 01 січня 2019 року для дітей віком від 6 до 18 років - становить 2027,00 гpн.

Визначаючи розмір аліментів, який на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей і платника аліментів, та вважає, що слід задовольнити частково позов та стягнути з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500,00 грн. на кожну дитинущомісячно, починаючи з 28 лютого 2019 року до досягнення старшою дитиною повноліття.

При цьому суд також враховує матеріальне становище платника аліментів та виходить з того, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання дітей щомісячно у розмірі, визначеному судом. Доказів на підтвердження обставин, які б спростовували такий висновок суду, в матеріалах справи немає та в судовому засіданні їх не здобуто.

Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментіву межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 76-78, 206, 258-268, 273, 280-283, 352-355, 430Цивільного процесуального кодексу України, статями 180-184 Сімейного кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500,00 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 28 лютого 2019 року до досягнення старшою дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_4.

Відповідач: ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2, місце проживання: АДРЕСА_4.

Повний текст рішення суду складено 11 квітня 2019 року.

Головуючий суддяО. Я. Герчаківська