Справа № 523/5970/17
Провадження № 2/496/536/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Пендюри Л.О.

за участю секретаря - Богдан Ю.В.

представників сторін - ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить в порядку поділу майна подружжя, нажитого у шлюбі, визнати за нею та відповідачем право приватної власності по Ѕ його частині, а саме на садовий двоповерховий будинок, загальною площею 161.0 кв. м., в тому числі житловою площею 66.10 кв. м: котельні, площею 23.6 кв. м та огорожі, який розташований за адресою: АДРЕСА_2.

Свої вимоги мотивує тим, що з жовтня 2010 року вона проживала з відповідачем однією сім`єю у її батьків за адресою: АДРЕСА_1 , а 28.05.2011 року вони зареєстрували шлюб, який вони розірвали 21.04.2017 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них народився син ОСОБА_4 , який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. В період сумісного проживання з відповідачем 03.11.2010 року ними була придбана земельна ділянка площею 0,040 га в СТ «Відпочинок» Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області, на якій ними за спільні кошти в період з травня 2011 року по грудень 2012 року був збудований двоповерховий садовий будинок загальною площею 161 кв. м., котельною площею 23.6 кв. м. та огорожею. 21.12.2012 року будинок було здано в експлуатацію та видано свідоцтво про право власності серії НОМЕР_1 . Посилаючись на те, що майно подружжям було набуто подружжям в період шлюбу просить його поділити.

Відповідач позов не визнав та подав до суду зустрічний позов в якому просить визнати за ним право особистої приватної власності на садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Свої вимоги мотивує тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 03 листопада 2010 року йому належить земельна ділянка, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2. Згідно Декларації про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованої Інспекцією ДАБК в Одеській області 21.12.2012 року ОД №7, початок будівництва мав місце 03 листопада 2009 року, а закінчився - 29 грудня 2009 року.

З метою подальшого покращення житлових умов родини та додаткового оздоблення житлового будинку ним 10 травня 2013 року було продано квартиру НОМЕР_9, що знаходиться у АДРЕСА_3 за 159511 грн., які були реінвестовані у предмет позову. Крім того, 31 березня 2011 року ним було знято з обліку для реалізації причіп HOBBY 730, д/н НОМЕР_2 , шасі НОМЕР_3 , що був за ним зареєстрований з 18 вересня 2009 року. Грошові кошти, отримані від реалізації зазначеного майна, набутого до шлюбу, є його особистою приватною власністю. Посилаючись на те, що будівництво будинку та придбання земельної ділянки були вчинені до укладання шлюбу з ОСОБА_2 , здійснювались за рахунок його особистих коштів, а тому він просить визнати це майно його особистою власністю.

Позивачка подала відзив на зустрічний позов, в якому зазначила, що спірний будинок було побудовано в період 2011-2012 років, зданий в експлуатацію 21.12.2012 року, тобто був набутий в період шлюбу. ОСОБА_3 продав свою квартиру після введення будинку в експлуатацію 10.05.2013 року, грошові кошти від продажу він потратив на погашення заборгованості за кредитами, по сплаті аліментів на дитину від першого шлюбу, частково на меблі в будинок, на які вона не претендує. Причіп HOBBY 730, д/н НОМЕР_2 , згідно довідки Регіонального сервісного центру в Одеській області було знято з обліку 31.03.2011 року, про те, відсутні данні щодо його продажу, а тому просить в зустрічному позові відмовити, а її позовні вимоги задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні на позовних вимогах наполягала та просила її позовні вимоги задовольнити, а в зустрічному позові відмовити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. З підстав заперечення проти зустрічного позову позивачкою було подано відзив.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що будинок було придбано до шлюбу та є особистою власністю ОСОБА_3

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 , яка є матір`ю позивачки, пояснила, що сторони жили разом як чоловік з жінкою з 2009 року у трейлері біля моря, в її квартирі з 2010 року і в цей період придбали земельну ділянку в с. Алтестове. В 2011 році почалось будівництво будинку. Вона дала їм грошові кошти у розмірі 25000 доларів США на будівництво спірного будинку, в який позивачка та відповідач разом з дитиною переїхали весною 2013 року.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що сторони жили в 2009 році на березі моря, а з березня 2010 року проживали з матір`ю позивачки у її квартирі, у них народилась дитина. Сторони придбали земельну ділянку, на якій побудували будинок та переїхали в нього у 2013 році. Мати позивачки займала кошти на будівництво будинку.

За слухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню у повному обсязі, а у зустрічному позові слід відмовити виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що сторони проживали як чоловік та жінка з 2009 року, а 28 травня 2011 року вони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 , виданим Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції.

З договору купівлі-продажу від 03.11.2010 року вбачається, що ОСОБА_3 придбав у ОСОБА_7 земельну ділянку площею 0,040 га, яка розташована за адресою АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_5 . (а.с. 118)

З довідки №3183 виданої 02.11.2010 року Дачненською сільською радою, яка була надана нотаріусу для оформлення угоди купівлі-продажу вказаної земельної ділянки вбачається, що на земельній ділянці площею 0,040 га наданій для ведення садівництва, яка належить ОСОБА_7 на підставі державного акту серії НОМЕР_6 , відсутні будь-які будівлі та споруди. Будівництво не розпочиналося. (а.с. 125)

Тобто вказана довідка свідчить про те, що ОСОБА_3 придбав земельну ділянку, на якій були відсутні будь-які будівлі та споруди і будівництво не розпочиналося. (а.с. 125)

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

З свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 21.12.2012 року виконавчим комітетом Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області вбачається, що ОСОБА_3 є власником садового будинку, загальною площею 161 кв. м. з котельнею та огорожею, що розташований за адресою АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_5 . Вказане свідоцтво видано на підставі рішення виконавчого комітету Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області від 20.12.2012 року (а.с. 53) Дане свідоцтво зареєстровано в електронному Реєстрі права власності на нерухоме майно 22.12.2012 року, про що свідчить витяг про державну реєстрацію прав (а.с. 54).

Відповідно до положень п. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України ОСОБА_3 набув право власності на садовий будинок 22.12.2012 року, тобто з часу державної реєстрації вказаного спірного садового будинку та в період шлюбу.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

З урахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку, що садовий будинок є спільною сумісною власністю подружжя, а тому вважає можливим визнати за позивачкою право власності на Ѕ його частину.

Посилання представника позивача за зустрічним позовом про те, що спірний будинок є об`єктом особистої приватної власності ОСОБА_3 , суд не приймає до уваги і вважає, що зустрічні позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є:

1) майно, набуте нею, ним до шлюбу;

2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування;

3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто;

4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду";

5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

З декларації про готовність об`єкта до експлуатації садового будинку, котельні, огорожі за адресою АДРЕСА_2 вбачається, що вказана Декларація зареєстрована Інспекцією ДАБК в Одеській області 21.12.2012 року, у вказаній декларації зазначено початок будівництва 03.11.2009 року і закінчення будівництва 29.12.2009 року (а.с. 75, 76). Про те, суд вважає, що зазначення у вказаній декларації період початку та закінчення будівництва не в повній мірі відповідає дійсності, оскільки ці данні вносились за заявою забудовника та спростовуються довідкою №3183, виданою 02.11.2010 року Дачненською сільською радою, про відсутність будівництва на земельній ділянці, наданій ОСОБА_3 нотаріусу при укладенні договору купівлі-продажу земельної ділянки у ОСОБА_7

Представником позивача за зустрічним позовом надано суду лист регіонального сервісного центру в Одеській області територіального сервісного центру №5142 від 21.07.2017 року №31/15-1941 з якого вбачається, що 31 березня 2011 року ОСОБА_3 було знято з обліку для реалізації причіп HOBBY 730, д/н НОМЕР_2 , шасі НОМЕР_3 (а.с. 59), про те відомостей чи реалізований він був та за які кошти представником суду не надано.

З договору купівлі-продажу від 10.05.2013 року вбачається, що ОСОБА_3 продав ОСОБА_8 квартиру НОМЕР_9, що знаходиться в АДРЕСА_3 за 159511 грн. (а.с. 60), тобто вказана квартира була продана після реєстрації спірного будинку, що є предметом поділу по вказаній справі.

Враховуючи те, що представник позивача за зустрічним позовом не надав належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог, щодо визнання спірного будинку об`єктом особистої приватної власності, а тому йому в зустрічних позовних вимогах слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 57, 60, 61 Сімейного кодексу України, ст. ст. 331, 355, 368 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на Ѕ частину, садового будинку, загальною площею 161.0 кв. м., в тому числі житловою площею 66.10 кв. м, котельнею площею 23.6 кв. м та огорожею, який розташований за адресою: АДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_8 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , право власності на Ѕ частину, садового будинку, загальною площею 161.0 кв. м., в тому числі житловою площею 66.10 кв. м, котельнею площею 23.6 кв. м та огорожею, який розташований за адресою: АДРЕСА_2.

Тіхомирову Юрію Леонідовичу в зустрічному позові до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04.04.2019 року.

Суддя Л.О. Пендюра