ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/5818/18 Номер провадження 22-ц/814/693/19Головуючий у 1-й інстанції Предоляк О.С. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Кривчун Т.О., Бондаревської С.М.

імена (найменування) сторін:

позивач: ОСОБА_2

відповідач: Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку 19-Б

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку 19-Б

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області, ухвалене 12 грудня 2018 року в приміщенні суду в м. Кременчук у складі судді Предоляк О.С.

по справі за позовом ОСОБА_2 до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку 19-Б, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом та просила стягнути з ОСББ 19-Б 34 084 грн. матеріальної шкоди, 10 000 грн. моральної шкоди та понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог вказувала, що є власником 2/3 частини квартири АДРЕСА_1.

Управителем вказаного багатоквартирного будинку є ОСББ 19-Б, що діє на підставі статуту.

07 травня 2018 року сталося залиття квартири дощовою водою з технічного поверху помешкання, про що складено акт №1/2018. Причиною злиття є переливання дощової води зі зливної дощово-водної труби через отвір ревізії на технічний поверх, а в подальшому через щілини будинку вода залила квартиру, внаслідок якої пошкоджено майно: потоки на стелі, здуття ламінату, наявні відставання шпалер, наявні розбухання дверей.

На думку позивача, залиття відбулось з вини ОСББ 19-Б внаслідок неналежного утримання будинку та незабезпечення належного технічного стану неподільного майна, а тому заподіяна шкода має бути відшкодована саме відповідачем.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12 грудня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСББ 19-Б на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 34 084 грн., моральну шкоду у розмірі 1000 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду вмотивоване тим, що відповідачем не забезпечено належний технічний стан будинку, що призвело до заподіяння ОСОБА_2 матеріальної та моральної шкоди, пов'язаної з пошкодженням її майна.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржило ОСББ 19-Б, просило скасувати його та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме залишення поза увагою суду, що ОСББ здійснювало належний технічний нагляд за станом будинку, у тому числі систем відводу дощової води.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення ухвалене у справі повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, власниками квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3, яким належать 2/3 частини 1/3 частини квартири відповідно.

У квартирі проживають ОСОБА_2 разом з донькою та онуком.

Будинок по АДРЕСА_1 знаходиться на балансі ОСББ 19-Б, яке згідно ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» є виконавцем послуг з утримання будинків та споруд, у тому числі виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових мереж водо-, теплопостачання та водовідведення, відповідно, несе відповідальність за стан внутрішньо будинкових мереж будинку.

Відповідно до акту №1/2018 про наслідки залиття квартири АДРЕСА_1 від 07 травня 2018 року складений комісійно в складі голови ОСББ 19-Б ОСОБА_6, мешканців квартири НОМЕР_1 ОСОБА_7, квартири НОМЕР_2 ОСОБА_2 та квартири НОМЕР_3 ОСОБА_8 про те, що 06 травня 2018 року внаслідок опадів та пошкодження труби зливного водовідведення відбулося затоплення технічного поверху будинку, внаслідок чого квартиру НОМЕР_2 залито дощовою водою.

На день обстеження комісією встановлено: подтьоки на стелі жовтого кольору, вздуття ламінату, відклеювання обоїв, розбухання дверей.

В результаті обстеження технічного поверху виявлено, що причиною залиття квартири НОМЕР_2 стало переливання дощової води зі зливної каналізаційно-відводної труби через отвір ревізії.

Були порушені норми технчної експлуатації будівлі: замість заглушки в ревізії встановлено перехід пластиковий 100/50 без заглушки.

Таким чином, причиною залиття квартири НОМЕР_2 став відкритий отвір на ревізії.

Висновком експерта № 27-18 від 21 травня 2018 року визначена вартість відновлювального ремонту приміщень квартири АДРЕСА_1 у зв'язку із залиттям та становить 34 084 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що діями (бездіяльністю) відповідача позивачеві було спричинено матеріальну та моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню, оскільки такий висновок узгоджується з матеріалами справи та нормами чинного законодавства, які регламентують спірні правовідносини.

Частиною 3 ст. 386 ЦК України визначено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно частин 1 та 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Частиною першою статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Аналіз положень ст. 1166 ЦК України дозволяє дійти висновку про те, що загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, винне діяння заподіювача шкоди (цивільне правопорушення), яке містить такі складові: протиправна поведінка особи, настання шкоди, причинний зв'язок між ними та вина заподіювача шкоди.

Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою розуміється майнова шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права.

Причинний зв'язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов'язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стає об'єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди (умислу або необережності).

Відсутність будь-якої з цих умов є підставою для звільнення особи від відповідальності, якщо інше не встановлено законом.

Законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Доведення відсутності вини у спричиненні шкоди відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України покладено на відповідача

Місцевим судом встановлено факт заподіяння відповідачем шкоди позивачеві та розмір такої шкоди.

Акт від 07 травня 2018 року, яким встановлено факт залиття квартири, а також порушення в утриманні зливної каналізації, підписаний головою та членами ОСББ 19-Б. Відомості, зафіксовані в акті, не спростовані відповідачем.

Надані відповідачем письмові докази (а.с. 110-112) про належний стан утримання будинку, не підтверджують належний технічний стан зливної каналізації станом на 07 травня 2018 року. Наявність чи відсутність заглушки зливної труби у вказаних письмових доказах не відображена.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку, зокрема, є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несучі-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення.

Відповідно до ст. 18 ЗУ «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» об'єднання відповідно до цього Закону та статуту зобов'язане: забезпечувати належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна, що належить співвласникам.

Таким чином, належний стан зливної каналізації, у тому числі контроль за наявністю заглушки, є обов'язком ОСББ.

Саме порушення такого обов'язку перебуває у безпосередньому причинно-наслідковому зв'язку із затопленням квартири позивача та заподіянням матеріальної та моральної шкоди.

Посилання апелянта на те, що позивач, як співвласник багатоквартирного будинку, не проконтролював стан зливної каналізації та не повідомив про неналежний її стан, є безпідставними, оскільки законодавство не покладає на співвласника обов'язку з контролю за технічним станом будинку та його систем.

Невиконання позивачем обов'язків, визначених ст. 15 ЗУ «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», апелянтом не доведено.

0Інших доводів, які б спростовували висновки місцевого суду або вказували на їх помилковість апелянтом наведено не було.

Виходячи з викладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з'ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду, судовою колегією не встановлено.

Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 1, ст. 375, ст. 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку 19-Б залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О.Ю. Кузнєцова

Судді Т.О. Кривчун

С.М. Бондаревська