Провадження № 2/127/6188/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2019 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Бойко В. М.

за участю секретаря Ревтюх О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ТДВ «Вінницяметалопостач» до ОСОБА_1 про стягнення компенсації за користування земельною ділянкою, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ТДВ «Вінницяметалопостач» про стягнення безпідставно отриманих коштів суд,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач за первісним позовом ТДВ "Вінницяметалопостач" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення компенсації за користування земельною ділянкою (орендної плати), 3% річних від простроченої суми та 32041, 89 грн. нарахованого індексу інфляції.

Позов мотивовано тим, що відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 20.12.2013р. ПАТ "Вінницяметалопостач" (тепер ТДВ "Вінницяметалопостач") продав, а ОСОБА_1 придбала об'єкти нерухомого майна, що складає 2/25 частки комплексу виробничих будівель та споруд по вул. Київській, 78 м. Вінниці. Об'єкти нерухомого майна відповідно до договору оренди земельної ділянки від 04.02.2005 р. та угоди про внесення змін до договору оренди від 26.02.2013 р. перебувають на орендованій позивачем у Вінницької міської ради земельній ділянці, за користування якою позивач сплачує орендну плату згідно договору. Відповідно до п. 10 договору купівлі-продажу нерухомого майна від 20.12.2013 р. відповідач зобов'язалась оформити свої права на земельні ділянки, на яких знаходяться придбані нею будівлі та споруди. До оформлення своїх прав на землю відповідач зобов'язана компенсувати на підставі виставлених рахунків усі витрати продавця - ТДВ "Вінницяметалопостач", пов'язані із орендою землі, на якій знаходяться придбані відповідачем будівлі та споруди.

Позивач вказує, що у відповідності до п.10 Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 20.12.2013р., відповідач , як покупець зобов'язується оформити свої права на земельні ділянки, на яких знаходяться куплені об"єкти у зв'язку із викладеними договірними відносинами та у відповідності до п.10 Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 20.12.2013р. відповідачу виставлялись рахунки за компенсацію орендної плати за земельну ділянку.

05.09.2017р. Вінницьким міським судом Вінницької області по справі №127/7360/16-ц, прийнято рішення, яким врегульовано питання нарахування ПДВ, яке було нараховано на суму компенсації з орендної плати відповідача, та прийнято рішення стягнути з відповідача компенсацію за користування земельною ділянкою за березень 2016р. в сумі 8226,03 грн. (частково було сплачено) та 16496,49 грн., за квітень 2016р. (не було оплачено повністю). В зв'язку із цим даним судовим рішенням , яке набуло законної сили, встановлено правомірність нарахування та стягнення із відповідача компенсації за користування земельною ділянкою у відповідності до п.10 Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 20.12.2013р. відтак дані обставини справи не потребують повторного доказування. Згідно із розрахунком , який додається до даного позову відповідачу нараховано 233408,44 грн. компенсації за користування земельною ділянкою в такому розрахунку: 16496,49 грн. за кожен місяць користування землею в період із 01 травня 2016р. -31.12.2016р., що складає 156694,44 грн. 17486,28 грн. (із врахуванням коефіцієнта інфляції на 2017р.) за кожен місяць користування:- землею в період із 01 січня 2017р. по 12.05.2017р., що складає 76714,00грн.

Таким чином позивач за первісним позовом просить суд стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію за користування земельною ділянкою (орендної плати), в сумі 233408, 44 та 3% річних від простроченої суми в сумі 3562, 00 гр.н., та 32041, 89 грн. нарахованого індексу інфляції.

У відповіді на відзиві представник позивача просив суд стягнути з відповідача на користь позивача з відповідача заборгованість по сплаті компенсації орендної плати за земельну ділянку на якій розміщені об"єкти придбані ОСОБА_1 будівлі та споруди в сумі 208685,95 грн., та 3% річних від простроченої суми в сумі 3562, 00 грн., та 32041, 89 грн. нарахованого індексу інфляції.

У зустрічному позові відповідач - позивач просить суд стягнути з ТДВ «Вінницяметалопостач» на користь ОСОБА_1 10138,50грн. - суму безпідставно отриманих коштів та 575,27грн.- суму процентів за користування чужими коштами, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 704, 80 грн.

Зустрічний позов мотивовано тим, що рішенням Вінницького міського судуВінницької області від 05.09.2017 року у справі 127/73б0/1б-ц, встановлено наявні між сторонами правовідносини, обумовлені договором купівлі-продажу від 20.12.2013 року, рішенням Вінницького міського суду від 05.09.17р. за позовом ТДВ "Вінницяметалопостач" до ОСОБА_1 про стягнення компенсації за користування земельною ділянкою (орендної плати), пені, суд встановив: що отримання коштів платником податку від нового власника нежитлової будівлі як компенсації витрат зі сплати орендної плати за землю не є об'єктом оподаткування ПДВ. Зазначене відображено і в листі ДФС України від 19.01.2016 року № 908/6/99-99-19-03-02-15. В зв'язку з викладеним, не задоволено вимоги позивача про стягнення компенсації ПДВ, рішенням було стягнуто неоплачену компенсацію за користування земельною ділянкою за березень 2016 року в розмірі 8226, 03грн, а також - за березень 2016 року в розмірі 16496,49грн. Дане рішення набрало законної сили 16.09.2017р. Зазначеним судовим рішенням встановлено та не оспорюється сторонами неправомірність та безпідставність нарахування рахунків по оплаті компенсаційних платежів, що виставлялися ТДВ "Вінницяметалопостач" виставлених в період з січня 2014 року по червень 2014 року, останні містять суму компенсації із визначенням нарахованої суми ПДВ, зокрема рахунок № СФ-0000077 від 31.01.2014р. сума компенсації - 10138,51 грн, ПДВ - 2027,70грн; № СФ-0000366 від 05.02.2014р. сума компенсації - 10138,51 грн, ПДВ - 2027,70грн; № СФ-0.000608 від 02.04.14 сума компенсації - 10138,51 грн, ПДВ - 2027,70грн; рахунок № СФ-0000857 від 05.05.14 сума компенсації - 10138,51 грн, ПДВ - 2027,70грн; Рахунок- № -СФ-0001085 02.06.14 сума компенсації - 10138,51 грн, ПДВ - 2027,70грн; Загальна сума безпідставно сплачених коштів складає 10138, 50 грн., та відповідно підлягає стягненню з відповідача- позивача на користь позивача- відповідача.

Вищевказане і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Відповідач-позивач подав до суду відзив в якому вказав на необґрунтованість заявлених вимог та необгрунтованість заявленої суми компенсації. Вважає, що позивачем не доведено належними доказами, оскільки дані платіжні доручення не містять відмітки банку про здійснення таких платежів.

Проте, в порушення положень ст. 12 ЦПК України, позивачем на підтвердження правомірності вимог щодо сплати йому компенсації, не надано доказів здійснення такої оплати саме за земельні ділянки, які перебували в користуванні відповідача. Вважає, що позивачем не доведено, що заявлені рахунки пред'являлись відповідачу, а відтак не підлягають оплаті.

У відповіді на відзив позивач вказав, що у зв'язку із викладеними договірними відносинами та у відповідності до п.10 Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 20.12.2013р. відповідачу виставлялись рахунки за компенсацію орендної плати за земельну ділянку. Однак незважаючи на обов'язок компенсовувати на підставі виставлених рахунків відповідачем кошти не оплачено, відповідач систематично порушує умови договору купівлі-продажу нерухомого майна від 20.12.2013р. та не проводить компенсації витрат продавця - «Вінницяметалопостач», пов'язаних із орендою землі на якій знаходяться придбані ним будівлі та споруди. У відповідності до виставлених відповідачу рахунків на компенсацію витрат пов'язаних із орендою землі на якій знаходяться придбані відповідачем будівлі та споруди, відповідачем із травня 2016 по травень 2017р. вказані рахунки не оплачуються .

У відповіді на відзиві представник позивача просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по сплаті компенсації орендної плати за земельну ділянку на якій розміщені придбані ОСОБА_1 будівлі та споруди в сумі 208685,95 грн., та 3% річних від простроченої суми в сумі 3562, 00 грн., та 32041, 89 грн. нарахованого індексу інфляції.

Представник позивача за первісним позовом позов підтримв в повному обсязі зустрічний позов визнав в повному обсязі.

Представник відповідача- позивача в судовому засіданні проти визнання первісного позову заперечував, зустрічний позов підтримав в повному обсязі.

Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 20.12.2013 р. ПАТ "Вінницяметалопостач" (тепер ТДВ "Вінницяметалопостач") продав, а ОСОБА_1 прийняла у власність нежитлову будівлю літ. "И", площею 7,6 кв. м.; частини споруди №3; споруди №4, що складає 2/25 частки комплексу виробничих будівель та споруд по вул. Київській, 78 м. Вінниці. Усе нерухоме майно продавця знаходиться на орендованих земельних ділянках згідно договору оренди земельної ділянки від 04.02.2005 р. та угоди про внесення змін до договору оренди від 26.02.2013 р. (п.4 договору). Відповідно до п. 10 договору купівлі-продажу від 20.12.2013 р. покупець зобов'язується оформити свої права на земельні ділянки, на яких знаходяться куплені ним будівлі та споруди. До оформлення своїх прав на землю покупцем, він зобов'язується компенсувати на підставі виставлених рахунків усі витрати продавця, пов'язані із орендою землі, на якій знаходяться придбані покупцем будівлі та споруди. ( а.с. 17)

Згідно з копією договору оренди земельної ділянки від 04.02.2005 р., згідно якого Вінницька міська рада на підставі рішення від 31.10.2003р. за №487 надає, а ВАТ "Вінницяметалопостач" набуває право на оренду земельної ділянки по вул. Київській, 78 м. Вінниці. Угода про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 23.01.2014 р. (а.с. 18-21, 205-208)

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05.09.2017р. по справі №127/7360/16-ц за позовом ТДВ "Вінницяметалопостач" до ОСОБА_1 про стягнення компенсації за користування земельною ділянкою (орендної плати), пені. Позов задоволено частково. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТДВ "Вінницяметалопостач" неоплачену компенсацію за користування земельною ділянкою за березень 2016 р. в розмірі 8226 (вісім тисяч двісті двадцять шість) грн. 03 коп., за квітень 2016 р в розмірі 16496 (шістнадцять тисяч чотириста дев"яносто шість) грн. 49 коп., а також 388,18 грн. і 1378,00 грн. судового збору. В решті позову (стягнення 52746,55 грн. компенсації ПДВ, компенсації витрат з водовідведення в розмірі 1152,49 грн., 9142,57 грн. пені) відмовлено. ( а.с. 51-52)

Судом встановлено, що за період з січня 2014 року по червень 2014 року, ОСОБА_2 на рухунок ТДВ "Вінницяметалопостач" при сплаті суми компенсації сплачувався також ПДВ, зокрема рахунок № СФ-0000077 від 31.01.2014р. сума компенсації - 10138,51 грн, ПДВ - 2027,70грн; № СФ-0000366 від 05.02.2014р. сума компенсації - 10138,51 грн, ПДВ - 2027,70грн; № СФ-0.000608 від 02.04.14 сума компенсації - 10138,51 грн, ПДВ - 2027,70грн; рахунок № СФ-0000857 від 05.05.14 сума компенсації - 10138,51 грн, ПДВ - 2027,70грн; Рахунок- № -СФ-0001085 02.06.14 сума компенсації - 10138,51 грн, ПДВ - 2027,70грн;

Загальна сума сплачених коштів по сплаті ПДВ складає 10138, 50 грн. (а.с. 98-102)

Суд бере до уваги, що ПАТ «Вінницяметалопостач» змінило назву на ТДВ «Вінницяметалопостач»

Судом з метою повного та об'єктивного розгляду справи досліджувався статут ТДВ «Вінницяметалопостач» ( а.с.193-204)

Суд бере до уваги, що ОСОБА_1, здійснювалась оплата саме за земельні ділянки, які перебували в користуванні відповідача, що підтверджено наданими позивачем рахунками, що містяться в матеріалах справи ( а.с. 5-16,) Відтак, позивачем доведено, що заявлені рахунки пред'являлись відповідачу. Стосовно заперечень відповідача- позивача, що надані рахунки не є належними доказами оскільки не містять відмітки банку, а деякі є поганої якості, які неможливо прочитати та не містять посилання на ідентифікацію земельних ділянок, суд враховує ту обставину, що відповідачем- позивачем за час розгляду справи не заперечувався

факт сплати коштів як компенсації, та правомірність її нарахування, що встановлено і іншими судовими рішеннями, крім того відповідач-позивач в зустрічному позові в обгрунтування своїх вимог, які визнаються позивачем -відповідачем надав також рахунки, які не містять посилання на ідентифікацію земельних ділянок та їх площу. Суд критично оцінює твердження відповідача- позивача, а також бере до уваги, що за час розгляду даної справи сторонам роз'яснено положення ст. 81 ЦПК України якою встановлено, що - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, проте, відповідач- позивач не скористався правом надати свій розрахунок заборгованості по сплаті компенсації, чи заявити клопотання про призначення експертизи для підтвердження своїх доводів.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, стосовно вимог первісного позову суд дійшов наступних висновків.

ст. 77 ЦПК України, встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Ч.1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів.

Відповідно до ст.ст. 15 та 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

ст. 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

ст. 526 ЦК України встановлено, що - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

ч.1 ст. 530 ЦК України встановлено, що - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов'язання, строк, якого не визначений вказівкою на подію, яка має неминуче настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 550 ЦК України передбачено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Згідно із статтею 551 ЦК України у випадку, коли предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства; розмір неустойки встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

ст. 610 ЦК України встановлено, що - порушення зобов'язання є його невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України , зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що у відповідача ОСОБА_1 перед позивачем існує неоплачена компенсація за користування земельною ділянкою в сумі 208685,95 грн., в обґрунтування чого надано розрахунок компенсації з травня 2016р. по травень 2017р. , що міститься в матеріалах справи, нарахування даної компенсації передбачено п.10 Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 20.12.2013р. відповідачу виставлялись рахунки за компенсацію орендної плати за земельну ділянку, дана обставина доведена позивачем за первісним позовом, підтверджена матеріалами справи та підлягає задоволенню.

Щодо стягнення 3% річних від простроченої суми та індексу інфляції суд враховує те, що договірні відносини, що виникли між сторонами передбачають лише сплату компенсації, стягнення 3% річних від простроченої суми та індексу інфляції є засобом виконання зобов'язання і не підлягає застосуванню при вирішенні питання по стягнення компенсації за договором купівлі-продажу нерухомого майна.

Щодо вимог зустрічного позову, оскільки представник позивача зустрічний позов визнав в повному обсязі, а відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову суд вважає зустрічний позов задовольнити.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК та вважає стягнути з ОСОБА_1 на користь ТДВ «Вінницяметалопостач» судовий збір в розмірі 4035, 18 грн., стягнути з ТДВ «Вінницяметалопостач» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 704, 80 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 259, 260, 263, 265, ЦПК України, на підставі ст. ст. 525, 526, 527, 530, 551, 570,571, 610,611, 629, ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Первісний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 на користь ТДВ «Вінницяметалопостач» заборгованість по сплаті компенсації орендної плати за земельну ділянку на якій розміщені придбані ОСОБА_1 будівлі та споруди в сумі 208685,95 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 на користь ТДВ «Вінницяметалопостач» судовий збір в розмірі 4035, 18 грн.

В решті вимог відмовити.

Зустрічний позов задовольнити.

Стягнути з ТДВ «Вінницяметалопостач» на користь ОСОБА_1 10138,50грн. - суму безпідставно отриманих коштів та 575,27грн.- суму процентів за користування чужими коштами, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 704, 80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач-відповідач: ТДВ «Вінницяметалопостач» , місце знаходження: м. Вінниця, вул. Київська 78.

Відповідач-позивач: ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 адреса: АДРЕСА_1

Повний текст рішення виготовлено 15.04.2019р.

Суддя: