ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 686/452/17
Провадження № 22-ц/4820/270/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Корніюк А.П.,

секретар судового засідання Чебан О.М.

з участю представників сторін,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом кредитної спілки «Подільська» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 листопада 2017 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

В січні 2017 року Кредитна спілка «Подільська», звертаючись в суд з цим позовом до відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, вказувала, що 25 листопада 2011 року між Кредитною спілкою «Подільська» і ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 3210, відповідно до якого відповідачу було надано кредит в сумі 10000 грн. Позичальник неналежно виконувала свої зобов'язання з повернення кредиту і сплати процентів за цим договором. Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 08.07.2014 року стягнуто з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором станом на 14.10.2013 року 10315,43 грн. За період з 14.10.2013 року по 26.09.2016 року заборгованість за кредитним договором складала 22853,84 грн.

З урахуванням зменшення позовних вимог позивач остаточно просив стягнути з ОСОБА_4 на свою користь заборгованість за кредитним договором № 3210 від 25 листопада 2011 року за період з 14.10.2013 року по 26.09.2016 року в сумі 12470,88 грн. з яких 4097,11 грн. - заборговані проценти, 8373,77 грн. - інфляція.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24.10.2017 року позов в частині вимог до ОСОБА_5, ОСОБА_6 залишено без розгляду.

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 листопада 2017 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Кредитної спілки «Подільська» заборгованість за кредитним договором в сумі 12470,88 грн., з яких - 4097,11 грн. заборгованість по процентам, 8373,77 грн. інфляція, судовий збір в сумі 1378 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить заочне рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у позові. На думку апелянта, судом першої інстанції не враховано, що кредит надавався відповідачу на строк до 24 травня 2013 року, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Зазначає, що жодної заборгованості у ОСОБА_4 перед позивачем не існує, кредит погашено в повному обсязі 26 вересня 2016 року.

Крім того, продовження нарахування кредитором відсотків, передбачених умовами кредитного договору та нарахування пені, 3 % річних, інфляційних втрат на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України за прострочення виконання зобов'язання за кредитним договором є невиправданим та надмірним тягарем для боржника.

Вказує на те, що відповідач не з'явилася в суд першої інстанції з поважних причин, тому просить застосувати до спірних правовідносин позовну давність.

В засіданні апеляційного суду представник апелянта підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів.

Представник позивача просив відхилити апеляційну скаргу як безпідставну.

Колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції не в повній мірі з'ясував обставини, що мають значення для справи, допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим рішення суду слід скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Так, судом встановлено, що 25 листопада 2011 року між Кредитною спілкою «Подільська» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір, згідно якого останній надано кредит в сумі 10000 грн. строком до 24 травня 2013 року зі сплатою 50% річних за користування кредитними коштами (п. 1.1. цього договору). Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 08.07.2014 року стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь Кредитної спілки «Подільська» заборгованість за кредитним договором станом на 14.10.2013 року в сумі 10315,43 грн., з яких тіло кредиту - 8555,56 грн., 1259,87 грн. - відсотки за користування кредитом, 500 грн. - штраф за порушення умов договору.

Станом на 24 жовтня 2017 року позивач нарахував заборгованість за цим кредитним договором в сумі 12470,88 грн., з яких 4097,11 грн. -заборгованість по процентах, 8373,77 грн. - інфляція.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи і фактично не оспорюються сторонами.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що заборгованість за кредитним договором станом на 24 жовтня 2017 року складала 12470,88 грн., з яких 4097,11 грн. - заборгованість по процентах, 8373,77грн.- інфляція, тому вона підлягає стягненню з відповідача.

Проте з таким висновком у повному обсязі не можна погодитися, зважаючи на таке.

Так, згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Встановлено, що згідно з пунктом 1.1 кредитного договору за цим договором кредитодавець зобов'язується надати кредит позичальнику в сумі 10000 грн. та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти у розмірі 50 % річних.

За змістом пункту 4.2. договору, яким сторони погодили певні строки (щомісячно) та розміри погашення кредиту та виплати процентів, обумовлений строк повернення кредиту спливає 24 травня 2013 року.

Ця обставина встановлена і рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 08.07.2014 року.

Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Стягуючи проценти, нараховані на підставі ч.1 ст. 1048 ЦК України за період після спливу строку дії договору, суд першої інстанції не врахував, що розмір і порядок одержання процентів встановлено договором, при цьому договором не передбачено розмір і порядок одержання процентів після 24 травня 2013 року, обумовленого строку повернення кредиту.

Оскільки договором врегульовано питання розміру і порядку одержання процентів, то підстави для застосування ч.1 ст. 1048 ЦК України відсутні.

Водночас згідно з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 28.03.2018 року (справа №444/9519/12), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Крім цього, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник не виконав, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором. Кредитор в цьому випадку має право на отримання гарантій належного виконання зобов'язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів та пені (постанова Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 310/11534/13-ц).

Отже, за змістом наведених норм права, судової практики Верховного Суду відсутні підстави для нарахування процентів за користування кредитом, у тому числі на підставі ч.1 ст. 1048 ЦК України, за період з 14.10.2013 року по 26.09.2016 року (поза строком дії договору), відтак не підлягає задоволенню вимога про стягнення 4097,11 грн. заборгованості по процентах за цей період.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Встановлено, що згідно з витягом з Реєстру виконавчих проваджень від 10.12.2018 року виконавче провадження № 45425196 по виконанню виконавчого листа від 07.10.2014 року № 686/23294/14 про стягнення з ОСОБА_4 на користь КС «Подільська» 10315,43 грн. закінчено 22.11.2016 року у зв'язку з повним фактичним виконанням рішення.

Ця обставина також підтверджується довідкою КС «Подільська» № 179 від 26.09.2016 року, виданій ОСОБА_4, за якою заборгованість по виконавчих листах, справа № 686/23294/13-ц, нею погашена повністю.

Факт повного виконання ОСОБА_4 виконавчих листів № 686/23294/13-ц 26.09.2016 року не заперечується сторонами.

Згідно з практикою Верховного Суду нарахування інфляційних втрат відповідно до частини другої статті 625 ЦК України можливе лише на залишок непогашеної суми заборгованості за рішенням суду.

Розрахунок інфляції КС «Подільська» (а.с.65) зроблено за період листопад 2013 року - вересень 2017 року, тобто, і після повного погашення заборгованості за рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 08.07.2014 року, в тому числі на 4097,11 грн. безпідставно нарахованих процентів.

Отже, вказаний розрахунок суперечить нормі ч. 2 ст. 625 ЦК України і є необґрунтованим, відтак не приймається до уваги апеляційним судом.

Апеляційним судом встановлено, що залишок непогашеної суми заборгованості по тілу кредиту та процентах за рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 08.07.2014 року на 01.11.2013 року складав 9841,33 грн.

В подальшому, починаючи з грудня 2015 року боржником вносилися платежі на погашення цього боргу, остаточно його сплачено 26.09.2016 року.

Розмір платежів та дата їх внесення підтверджується даними розрахунку заборгованості (а.с.63-64), і не заперечується представником відповідача.

Отже, з врахуванням наведених даних відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України підлягають стягненню інфляційні втрати відповідно до частини другої статті 625 ЦК України на залишок непогашеної суми заборгованості за рішенням суду.

Згідно з постановою Вищого Господарського суд України від 31.07.2013 р. у справі №922/874/13-г, листом Верховного суду України від 03.04.97 р. №62-97р «Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» індекс інфляції нараховується за весь час прострочення без обмежень певним вибірковим періодом. При розрахунку суми інфляційних слід враховувати, що сума боргу, яка сплачується з 1-го до 15-го дня відповідного місяця, індексується з урахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16-го до 31-го дня місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1-го до 15-го дня відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без урахування цього місяця, а якщо з 16-го до 31-го дня місяця, то інфляційні втрати розраховуються з урахуванням цього місяця.

Виходячи з дати внесення платежів на виконання рішення суду, даних Держкомстату щодо індексів інфляції, на суму боргу,

- 9841,33 грн. (за період листопад 2013 року - листопад 2015 року індекс інфляції складав 178,6% ) - інфляційні втрати складають 7735,29 грн.;

- 9032,93 грн. з урахуванням індексу інфляції за грудень 2015 року 100,7% -63,23 грн.,

- 8013,92 грн. ( 100,9 % за січень 2016 року) - 72,13 грн.;

- 7664,19 грн. ( за лютий 2016 року - 99,6 %) -;

- 7212,95 грн. ( 101% за березень 2016 року) - 72,13 грн.;

- 6934,57 грн. (103,5% за квітень 2016 року) - 242,71 грн.;

- 6114,41 грн. (100,1 % за травень 2016 року) - 6,11 грн.;

У період з червня по серпень 2016 року мала місце дефляція ( індекс інфляції 99,8 %, 99,9 %, 99,7 %).

Отже, інфляційні за період з листопада 2013 року по серпень 2016 року складають 8191,60 грн., вказана сума підлягає стягнення на користь позивача.

Підстав для застосування позовної давності не вбачається, оскільки про її застосування ОСОБА_4 та її повноважний представник в суді першої інстанції не заявляли.

З врахуванням наведеного оскаржуване рішення слід скасувати та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до ч.ч.1,13 ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог підлягають стягнення з відповідача на користь позивача 905,07 грн. понесених судових витрат.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги, сплату якого відстрочено, підлягає стягненню в дохід держави з апелянта пропорційно розміру задоволених її вимог в сумі 1357,61 грн., решту 709,39 грн. - з КС «Подільська».

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 листопада 2017 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Кредитної спілки «Подільська» 8191,60 грн. інфляційних втрат та 195,68 грн. понесених судових витрат.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 1357,61 грн. судового збору в дохід держави.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08 лютого 2019 року.

Судді Л.М. Грох

Р.С. Гринчук

А.П.Корніюк