У Х В А Л А

Справа № 200/10827/15

Провадження № 2/200/550/19

19 квітня 2019 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Литвиненка І.Ю., вивчивши матеріали цивільної справи за позовом акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , треті особи - товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Агро-Союз», приватне акціонерне товариство «Агро-Союз» про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська знаходилась цивільна справа за позовом акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , треті особи товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Агро-Союз», приватне акціонерне товариство «Агро-Союз» про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В зв`язку зі звільнення судді ОСОБА_2 , під головуванням якої розглядалась справа, із займаної посади судді, протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями справу для розгляду розподілено мені.

Ухвалою суду від 19 квітня 2019 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 19 червня 2019 року.

При вивченні матеріалів цивільної справи у зв`язку з вирішенням питання про її прийняття, встановлено, що ухвалою судді Єлісєєвої Т.Ю. від 03 вересня 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача від 30 серпня 2018 року про проведення судового засідання в режимі відеоконференції в даній цивільній справі.

27 лютого 2019 року до суду надійшла повторна письмова заява представника позивача про проведення судового засіданні в режимі відеоконференції з аналогічним обґрунтуванням.

08 квітня 2019 року до суду надійшла письмова заява позивача про залучення до участі у справі правонаступника позивача ТОВ «ФК «Авістар» та розгляд питання про залучення правонаступника банку без участі представника позивача.

Відповідно до положень ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин. Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992р.).

З цього приводу прецедентними є також рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1998 року та "Креуз проти Польщі" від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Надаючи оцінку діям заявника, судом одночасно враховується, що представництво в цивільному судочинстві, як фізичних, так і юридичних осіб здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), тобто особою обізнаною з вимогами процесуального закону, яким закріплено обґрунтування належними доказами своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що адвокатська діяльність здійснюється на принципах верховенства права, законності, незалежності, конфіденційності та уникнення конфлікту інтересів.

Отже, з урахуванням вищевикладеного вбачається, що після подання першої заяви про проведення судового засіданні у режимі відеоконференції, судом в ухвалі від 03 вересня 2018 року було роз`яснено заявникові про неможливість задоволення вказаної заяви з об`єктивних причин, однак не зважаючи на це, заявником знов подано до суду аналогічну заяву, яка не обґрунтована іншими доводами чи обставинами, ніж та, яку вже розглянуто раніше, що надає можливість зробити висновок про наявність в діях заявника зловживання процесуальними правами.

Оскільки на суд покладено обов`язок спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства, приходжу до висновку про залишення клопотання представника позивача від 27 лютого 2019 року про проведення судового засідання в режимі відеоконференції без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.43, 44, 49, 257, 260-261, 353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву представника позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції від 27 лютого 2019 року залишити без розгляду.

Відповідно до вимог п. 15.5 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів редакції Закону» від 03 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційну скаргу може бути подано до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня отримання її копії.

Суддя І.Ю. Литвиненко