Ічнянський районний суд Чернігівської області
Справа №733/1428/18
№ 2/733/41/19
"12" вересня 2019 р. м. Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області
в складі: головуючого судді Овчарика В.М.,
за участю секретаря Ткаченко В.М. та
представника позивача Цаприки С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ічня за правилами загального провадження у режимі відеоконференції цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» до Ічнянської міської ради Чернігівської області та ОСОБА_1 про визнання недійсним та скасування рішення Ічнянської міської ради від 20 лютого 2018 року № 175-VІІ,
За усним клопотанням представника позивача ухвалою суду від 30 листопада 2018 року залучено до участі в справі у якості співвідповідача ОСОБА_3 (а.с. 96-97); за письмовими клопотаннями представника позивача (а.с. 102-103, 164-165) ухвалою суду від 21 грудня 2018 року (а.с. 106-107) та 21 серпня 2019 року (а.с. 174-175) визначено судове засідання по справі проводити в режимі відеоконференції; за письмовим клопотанням представника позивача (а.с. 50-51) ухвалою суду від 27 грудня 2018 року призначено по справі судову земельно-технічну експертизу, а провадження по даній справі зупинене (а.с. 119-120), яке було поновлене ухвалою суду від 05 липня 2019 року (а.с. 150-151).
Інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило.
Відзивів на позов відповідачем та співвідповідачем не надано.
Представник позивача Цаприка С.В., яка приймала участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.
Представник відповідача та співвідповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, які заяви про розгляд справи за їх відсутності та відзиву на позов не надали, тому суд відповідно до ст. 280 ЦПК України вирішив справу на підставі наявних у ній даних та доказів, постановивши ухвалу про заочний розгляд справи, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ЧН № 002127 від 20.03.2001 року, виданого Ічнянською міською радою, статутному територіально-галузевому об`єднанню «Піденна залізниця», в межах смуги відводу залізниці «Базмач-Гребінка (км 704+281 718+185) під`зної колії «МО-Августівка» на території Ічнянської міської ради надано у постійне користування земельну ділянку площею 132,81 га для виробничих потреб залізниці (а.с. 27-29), що підтверджується також зведеним переліком земельних ділянок ДП «Південня залізниця» (а.с. 30-36).
Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються відповідними нормами Земельного законодавства.
Частиною 1 статті 92 ЗК України передбачено, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.
Відповідно до ч. 4 ст. 84 Земельного кодексу України до земель державної власності, які не можуть передаватися у приватну власність належать землі під державними залізницями.
Згідно ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст, належить розпорядження землями територіальних громад.
Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб (ч. 1 ст. 122 ЗК України).
Порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом (ч. 2 ст. 95 ЗК України).
Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.
Відповідно до положень, викладених у ч. 2, 3 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.
Відповідно до положень викладених у ст. 68 ЗК України, ст. 23 Закону України «Про залізничний транспорт», до земель залізничного транспорту належать землі смуг відведення залізниць під залізничним полотном та його облаштуванням, станціями з усіма будівлями і спорудами енергетичного, локомотивного, вагонного, колійного, вантажного і пасажирського господарства, сигналізації та зв`язку, водопостачання, каналізації; під захисними та укріплювальними насадженнями, службовими, культурно-побутовими будівлями та іншими спорудами, необхідними для забезпечення роботи залізничного транспорту.
Такі землі призначені для виконання покладених на підприємства і організації залізничного транспорту завдань щодо експлуатації, ремонту, вдосконалення, забезпечення безпеки руху і розвитку об`єктів залізничного транспорту.
Таким чином правовий статус земель залізничного транспорту визначено законом і не може бути змінений в будь-який інший спосіб, а ніж тим, який визначено законодавством.
Право позивача на земельну ділянку в межах смуги відведення залізниці «Бахмач-Гребінка» (км 704+281-км718+185), виникло задовго до реєстрації права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,0800 га та не було жодним чином припинене.
Таким чином право користування позивачем частиною спірної земельної ділянки виникло безпосередньо на підставі актів земельного законодавства.
Право постійного землекористування є безстроковим і може бути припинене лише з підстав, передбачених статтею 141 ЗК України, перелік яких с вичерпним.
Відповідно до ч. 2 ст. 149 Земельного кодексу України вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень. З часу відведення Залізниці земельної ділянки вилучення спірної частини земельної ділянки у встановленому порядку у Залізниці не проводилося.
Відповідач та співвідповідач до позивача щодо вилучення із користування даної частини земельної ділянки не звертались. Відмови від права користування земельною ділянкою позивач не надавав.
Відповідно до ст. 21 Земельного кодексу України, порушення порядку становлення та зміни цільового призначення земель є підставою для, зокрема, визнання недійсними рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст. 12 ЦПК України, обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 76 цього Кодексу, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК).
Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що Ічнянська міська рада, прийнявши рішення № 175 від 20.02.2018 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_1 , належним чином не пересвідчилась у тому, що частина земельної ділянки, яка була надана ОСОБА_1 , знаходиться у користування акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», змінивши таким чином цільове призначення частини земельної ділянки, належної останньому, чим були порушені права та інтереси позивача на користування надною їй земельною ділянкою, тому оскаржуване рішення Ічнянської імської ради підлягає визнанню незаконним та скасуванню.
Оскільки спірне рішення Ічнянської міської ради було винесене саме нею, тому судові витрати, пов`язані з розглядом справи, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача Ічнянської міської ради.
Керуючись статтями 15, 16 ЦК України, статтями 12, 21, 68, 84, 92, 95, 122, 141, 149, 152 ЗК України, статтями 2, 4, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 259, 263? 264, 265, 274, 279, 280, 281, 282, 283 ЦПК України, суд
Позов Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» до Ічнянської міської ради Чернігівської області та ОСОБА_1 про визнання недійсним та скасування рішення Ічнянської міської ради від 20 лютого 2018 року № 175-VІІ задовольнити повністю.
Визнати незаконним та скасувати рішення Ічнянської міської ради Чернігівської області від 20 лютого 2018 року № 175-VІІ «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_1 ».
Стягнути з Ічнянської міської ради Чернігівської області на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) 00 коп та 10 048 (десять тисяч сорок вісім) гривень 00 коп витрат за проведення судової експертизи.
Копію заочного рішення направити відповідачу та співвідповідачу в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте Ічнянським районним судом за письмовою заявою відповідача та співвідповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Співвідповідач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Повне судове рішення складено 19 вересня 2019 року.
Головуючий суддя В.М. Овчарик