Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/247/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2019 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді: Ковальчука М.В.

секретаря : Дворак Г.П.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Олевськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу -,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до Олевського районного суду Житомирської області з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Сімейне життя не склалося, припинили сімейні відносини, збереження шлюбу з відповідачем вважає неможливим. В зв`язку з вищевикладеним просить шлюб розірвати.

12.04.2019 року ухвалою судді Олевського районного суду Житомирської області, відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання.

15.03.2019 року ухвалою судді Олевського районного суду Житомирської області, було закрито підготовче судове засідання та призначено до судового розгляду.

Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву в якій просила розглядати справу без її участі, вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд постановити рішення про розірвання шлюбу.

Відповідач до суду не зявився, повідомлений належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення які знаходяться в матеріалах справи.

Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Письмовими доказами підтверджується, що сторони зареєстрували шлюб 12 лютого 1993 року у Дібрівській селищній раді народних депутатів Олевського району Житомирської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу було зроблено актовий запис №3, що підтверджується копією свідоцтва про одруження.

Як вбачається з поданої позовної заяви сімейне життя не склалося. Сім`я існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сім`ї є не доцільним.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається.

Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки сторони не бажають перебувати у шлюбі, а примушування до збереження шлюбу не допускається - збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 24, 56, 112 СК України, ст.ст. 10, 11, 12, 13, 141,142, 206, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 12 лютого 1993 року у Дібрівській селищній раді народних депутатів Олевського району Житомирської області за актовий записом №3 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Держави судові витрат зі сплати судового збору в сумі 768,40 грн..

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя: М. В. Ковальчук