РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2019

м.Харків

Справа № 639/4500/18

провадження 2/639/359/19

Жовтневий районний суд м.Харкова

у складі: головуючого - судді Єрмоленко В.Б.

за участю секретаря-Тущенко Т.В.

учасники справи:

представник позивача- Щербак О.Б.

відповідач- ОСОБА_1

представник відповідача-ОСОБА_20

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради до ОСОБА_1 про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач- Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради у серпні 2018 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відібрання дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 без позбавлення матері дітей батьківських прав та просить передати дітей органам опіки та піклування в особі Служби у справах дітей по Новобаварському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради для подальшого влаштування і закріпити житло, а саме кімн. АДРЕСА_1 за дітьми.

Свої позовні вимоги позивач аргументує тим, що до служби у справах дітей надійшло усне повідомлення інспектора ювенальної превенції сектору превенції патрульної поліції Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській області щодо загрози життю та здоров`ю малолітніх дітей , у зв`язку з неадекватним станом матері дітей ОСОБА_1 через можливе наркотичне або алкогольне сп`яніння. До відділу поліції інформація надійшла від сусідів матері, яки скаржились на асоціальну поведінку відповідача, її агресивний стан та залишення малолітніх дітей без нагляду, у закритому житловому приміщенні ( квартирі). Комісія у складі представників ССД по Новобаварському району, центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, представників патрульної поліції прибули за адресою проживання дітей. Відповідач ОСОБА_1 , 1991 року народження вела себе агресивно, проявляла ознаки сп`яніння, відмовилася відчинити двері для огляду дітей та обстеження умов їх проживання і лише після виклику бригади МСЧ надала доступ до житлового приміщення.

Представник позивача зазначає, що в ході обстеження умов проживання встановлено, що у трикімнатній квартирі проживає відповідач ОСОБА_1 разом з дітьми та своєю матір`ю ОСОБА_4 , яка займає одну кімнату. Діти разом з матір`ю займають окрему кімнату, де мається дитяче ліжко та диван, але діти сплять на підлозі на матрацах, а у третій кімнаті знаходиться собака бійцівської породи та звалені речі: дитяча коляска, велосипед, зламана шафа для одягу.Санітарний стан житла незадовільний, в квартирі брудно, по стінах бігають таргани, ремонту не робилось, шпалери брудні, речі та взуття звалені по кутках.Холодильник брудний, немає продуктів харчування для дітей. За результатами оцінки рівня безпеки дітей складено протокол тимчасового вилучення дітей з небезпечного середовища для медичного обстеження дітей та отримання додаткової інформації щодо родини з метою вирішення подальшої долі дітей, а матері запропоновано надати перелік документів, необхідних для розгляду питання про повернення дітей на виховання.

У червні 2018 року відповідач звернулась до служби у справах дітей по Новобаварському району із заявою про повернення дітей, з цього приводу декілька разів призначалось засідання комісії з питань захисту прав дитини, проте ОСОБА_1 не виконала рекомендації комісії та не надала сертифікат про проходження профілактичного наркологічного огляду, а на чергове засідання комісії не з`явилась, медичних документів від лікаря-нарколога не надала.

В судовому засіданні представник позивача підтримала свої позовні вимоги і посилаючись на існування загрози життю та здоров`ю дітей та з метою захисту малолітніх дітей, просили задовольнити позов.

Відповідач з позовом не погодилась та мотивувала свої заперечення тим, що вранці 13.06.2018 року, коли вона пішла в магазин, а дома залишались діти разом з її подругою також з дитиною, яка гостила у неї, приїхали представники служби у справах дітей з представниками поліції для того, щоб відібрати дітей, тому вона не могла спокійно на це реагувати і її емоційна поведінка відповідала подіям, які відбувались. Стверджує, що діти забезпечені всім необхідним, вона приділяє їм належну увагу, виховує, не п`є, на час вилучення дітей перебувала у відпустці по догляду за дитиною, на теперішній час працює. Комісія приїхала в той час, коли діти снідали, а вона пішла в магазин за продуктами харчування, які закінчились. У зв`язку з високою температурою повітря дійсно відпочивала з дітьми на матрацах на підлозі. Пояснила, що постійно відвідує дітей у Центрі реабілітації, з молодшою донькою знаходилась у лікарні під час її хвороби, спілкується з ними, зокрема по телефону, вони просять її забрати до дому, сумують. Не заперечує, що маються конфлікти з сусідами, коли собака вибігає з квартири та може своїм виглядом їх налякати , але вона спокійна, любить дітей.

У відзиву на позов вказувала, що вона не отримувала копії складених актів та протоколів, їй невідомо про перебування сім`ї на обліку служби у справах дітей, ніякої допомоги від них вона не отримувала, у неї поліція не знайшла ніяких наркотичних речовин або спиртних напоїв, тому вважає необгрунтованим висновок служби у справах дітей про нібито наявність у неї ознак дії будь-яких препаратів. Старша донька телефонувала по мобільному телефону та повідомила, що до неї постійно приходить якась жінка та обіцяє забрати її до себе, деякий час матір до дітей не пускали. Всупереч положенням ч.2 ст. 170 СК України орган опіки та піклування не повідомив прокурора про відібрання дитини, пропустив строк звернення до суду, не надав належних доказів небезпечних умов проживання для дітей, що становлять загрозу для їх життя та здоров`я ( а.с. 44-47).

Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до наступного .

ОСОБА_1 є матір`ю малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 , виданим 09.04.2008 р. Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції та серії НОМЕР_2 , виданим 15.09.2015 р. Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Відомості про батька дітей записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України ( а.с. 8-11).

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання діти зареєстровані з матір`ю ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 ( а.с. 12-14).

Як вбачається з акту обстеження умов проживання, протоколу тимчасового вилучення дитини з небезпечного середовища та акту проведення оцінки рівня безпеки дитини ОСОБА_2 , 2008 року народження, складених 13.06.2018 року, відповідач з дітьми та матір`ю проживає у трикімнатній квартирі.Брати ОСОБА_1 - ОСОБА_7 і ОСОБА_8 зареєстровані, але мешкають за іншою адресою. В квартирі брудно, ремонту немає, по стінах бігають таргани, в помешканні важкий, спертий запах. В окремій кімнаті утримується собака(стаффордширський тер`єр), там знаходиться зламана шафа, диван. Діти забезпечені сезонним одягом, взуттям. Холодильник брудний, з їжі- вчорашня картопля з грибами, кетчуп.Дитяче харчування відсутнє.Зі слів дитини жорстокого поводження та насильства по відношенню до неї у сім`ї не спостерігається. Висновок щодо рівня безпеки дитини « небезпечно» зроблений позивачем, виходячи з висновку обстеження умов проживання та небезпечної поведінки матері. При цьому, стан дитини на момент відвідування та складання акту проведення оцінки рівня безпеки задовільний, дитина не має зовнішніх ознак недогляду та занедбаності, фізичних та поведінкових ознак, що можуть свідчити про жорстоке поводження, насильство, дитина не повідомляла про небезпеку та не просила допомоги. Мати дитини візуально виявляє небезпечну поведінку, а саме ознаки дії речовин, напади агресії, що і стало причиною вилучення дітей ( а.с. 15-23).

Вирішуючи питання про доцільність повернення дітей на виховання матері , за заявою ОСОБА_1 від 20.06.2018 року, позивачем повторно обстежені умови проживання сім`ї ОСОБА_1 12.07.2018 року та встановлено, що умови проживання задовільні, маються всі житлово-комунальні послуги, квартира облаштована необхідними меблями та побутовою технікою ( холодильник, пральна машина, комп`ютер), діти мають окремі спальні місця, облаштований куточок для навчання, одягом та взуттям малолітні також забезпечені, але маються конфлікти між дорослими. ОСОБА_1 зобов`язалась надати до ССД по Новобаварському району документ про проходження наркологічного огляду у термін до 17.07.2018 року ( а.с. 24).

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що не мала матеріальної можливості оплатити сертифікат про проходження профілактичного наркологічного огляду, і 13.08.2018 року, тобто напередодні засідання комісії у справах дітей, на яке вона не з`явилась , отримала довідку № 912 «Обласного наркологічного диспансера», що вона на диспансерному ( профілактичному ) обліку не перебуває ( а.с. 26, 77).

За інформацією загальноосвітньої школи 1-Ш ступенів № 54 Харківської міської ради Харківської області від 18.06.2018 року № 705, де навчається ОСОБА_2 -учениця 4 класу, дитина відвідує школу охайно одягнена, проте часто буває не готова до уроків, останнім часом мати слідкує за виконанням домашніх завдань, цікавиться шкільним життям доньки. ОСОБА_2 не завжди має все необхідне для навчання. Зазначається, що дома у дитини є робоче місце для занять, стіл, своє ліжко, шафа, кімната гарна освітлена, але на момент обстеження житло було не прибрано, брудно, речі розкидані. В позаурочний час дівчинка відвідує гурток «Культура мовлення та спілкування», в родині не завжди панує спокійна атмосфера, іноді мати приходить напідпитку і вчиняє скандал ( а.с. 30-31).

Довідковою інформацією КЗ « Дошкільний навчальний заклад ( ясла-садок) № 15 комбінованого типу Харківської міської ради № 01-43/82 від 19.06.2018 року підтверджено, що ОСОБА_3 , 2015 року народження відвідує дошкільний заклад з 01.09.2017 року, але періодично, з березня 2018 року в заклад не приходить. Дівчинка активна, емоційно урівноважена, всі пізнавальні процеси відповідають віковим показникам. Мати у вересні вчасно приводила та забирала доньку, дівчинка була доглянутою, слідів фізичного насилля не поміченію З листопада 2017 року відвідування носило стихійний характер, ОСОБА_1 поясняла, що донька хворіє. У грудні 2017 року вихователь, разом з членами батьківського комітету групи, зробили спробу відвідати родину, але двері не відкрили, на дзвінки та СМС мати не відповідала. Вже у січня 2018 року громадський інспектор та соціальний педагог відвідав родину та склав акт про знаходження житла в неналежному санітарному стані, з приводу чого проведена бесіда щодо дотримання санітарно-гігієнічних умов та профілактики насильства в родині ( а.с. 32-33).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 -педагог школи 54 підтвердила, що ОСОБА_1 під час відвідування батьківських зборів вела себе некоректно, скандалила, бувала в нетверезому стані, молодша донька останнім часом не відвідувала дитячий садок, тому як мати залишала її дома на старшу дитину. Під час відвідування сім`ї, квартира була в занедбаному стані, відчувався неприємний запах від собаки.

Наказом служби у справах дітей по Новобаварському району м.Харкова від 02.07.2018 року № 44 малолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 поставлена на облік, як дитина, яка перебуває у складних життєвих обставинах ( а.с. 66).

Свідок ОСОБА_13 -представник Центру соціальних служб підтвердила, що у січня 2018 року отримана інформація про сім`ю ОСОБА_1 від Управління освіти, з якої випливало, що мати дітей п`є, молодша дитина не відвідує садок, в квартирі брудно, сусіди скаржаться, що мати не доглядає за дітьми, бабуся перебуває в неадекватному стані, тому Центром було складено графік про здійснення допомоги сім`ї, але відповідач не з`являлася та ухилялася від спілкування .Під час відвідування сім`ї у червні 2018 року встановлено, що ОСОБА_1 має нормальне житло, але спосіб її життя унеможливлює проживання дітей.

Як вбачається з інформації КНП «Міська дитяча клінічна лікарня № 19» від 30.07.2018 року № 01-15/01, куди 13.06.2018 року тимчасово влаштовані діти ОСОБА_2 , 2008 року народження і ОСОБА_3 , 2015 року народження , за час знаходження дітей в стаціонарі мати відвідувала дітей нерегулярно.Забезпечувала предметами догляду та харчування в обмеженій кількості, станом здоров`я дітей не цікавилась, до лікарів не зверталась, часто конфліктувала з медичним персоналом, безпідставно обіцяла забрати дітей додому, чим порушувала їх психоемоційний стан. Окрім матері, дітей відвідувала бабуся, приносила продукти харчування. За час спілкування матері дітей з медичним персоналом зроблено висновок, що поведінка ОСОБА_1 потребує корекції з боку соціальних служб для покращення мікроклімату в сім`ї та належного виховання дітей ( а.с. 35).

ОСОБА_1 , заперечуючи проти позову пояснила, що вона кожен день відвідувала дітей у лікарні, купала їх, що підтверджено наданими фотографіями, годувала, спілкувалася з лікарями та головним лікарем, а коли почався ремонт у лікарні , дітей перевели до 24 закладу охорони здоров`я , де вони знаходились два тижні, після чого доньки влаштовані до Центру реабілітації.

Згідно довідки Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Новобаварського району м.Харкова відповідач, після вилучення дітей, контактувала зі спеціалістами Центру, займалась збором довідок, але останнім часом на дзвінки не відповідача, двері не відчиняла ( а.с. 34).

Щодо постанови Жовтневого районного суду м.Харкова від 22 травня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КупАП, відповідач пояснила, що дійсно її донька ОСОБА_2 , 2008 року народження разом з однокласницею, після школи, поїхали в парк, вчасно не повернулись , близько 23 год. 30 хв. їх виявили на станції метро «Пушкінська». В подальшому, донька не допускала подібних випадків.

Судом встановлено, що 23.08.2018 року ОСОБА_3 , 2015 року народження і ОСОБА_2 , 2008 року народження були влаштовані до «Центру соціально-психологічної реабілітації дітей міста Харкова» за путівкою Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради. Інтелектуальний розвиток ОСОБА_2 в межах вікової норми, рівень загальної обізнаності та ерудиції на рівні вище середнього, добрий рівень концентрації уваги, достатній словниковий запас. Високий рівень тривожності, мають місце признаки депресивного стану через гіперактивність, признаки розвитку невротичного стану пов`язані зі страхами та переживаннями. Демонстративна особистість з ярко вираженим егоцентризмом, завищена самооцінка, прагнення до високих досягнень.Мати дитини у сім`ї займає домінуюче становище, ОСОБА_2 цілковито залежить від матері, беззастережно їй довіряє та щиро любить, налаштована на повернення у родину. Морально-психологічному клімату сім`ї характерна замкнутість та ізольованість від зовнішнього соціального оточення, намагання привити дітям почуття настороженості та недовіри до оточуючих. Дівчина уникає скрутних ситуацій, до конфліктів не схильна, здатна адаптуватися до нових умов( а.с. 64-65,71).

Як вбачається з повідомлення адміністрації «Центру соціально-психологічої реабілітації дітей м.Харкова», за час перебування дітей з 23.08.2018 року по 11.02.2019 року, ОСОБА_1 відвідувала дітей 11 разів, з адміністрацією та практичними психологами Центру не спілкувалась, була в стані алкогольного сп`яніння, поводилася агресивно ( а.с. 97).

З оновленої довідки Центру від 30.04.2019 року № 03-05/202-19 випливає, що ОСОБА_1 відвідала дітей 25.03.2019, 29.03.2019, 14.04.2019 року, звернулась до практичного психологу за консультаціями 25.03.2019 року Під час консультування виявлено, про часті сімейні конфлікти між ОСОБА_1 та матір`ю ОСОБА_4 що проектуються на її відношенні до своїх дітей. ОСОБА_1 запропоновано два рази на тиждень відвідували психолога, 29.03.2019 року були визначені з нею шляхи та дії щодо покращення морально-психологічного клімату в сім`ї, але на наступні консультації вона не з`явилась, спочатку переносила візити в телефонному режимі, посилаючись на зайнятість, а потім перестала телефонувати. За спостереженнями адміністрації Центру, ОСОБА_1 переважно турбується молодшою донькою, проте відношення до старшої доньки відрізняються, з ОСОБА_2 часто відбуваються конфлікти та непорозуміння, мати вимагає підкорення своїм вимогам , спілкування відбувається з позиції сили, шантажу, здійснюється морально-психологічний тиск на дитину. З ОСОБА_2 проведена бесіда стосовно можливості повернення її у сім`ю. Дитина пояснила, що не бачить змін у поведінці матері та її відношення до неї, вважає, що мати не намагається змінити своє ставлення до неї, змінити свій спосіб життя. 02.04.2018 року на день народження ОСОБА_2 відповідачка її не привітала. Зі слів ОСОБА_1 , перебувала на роботі та привітала пізніше, через декілька днів. За висновками психолога Центру, результату по покращенню морально-психологічного клімату та стосунків між ОСОБА_1 та дітьми не досягнуто.

З пояснень представника позивача випливає, що 12.04.19 комісія в черговий раз відвідала родину ОСОБА_1 з метою з`ясування створення належних умов для проживання дітей, які на даний час перебувають на реабілітації у КЗСЗД «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Міста Харкова», проте ОСОБА_1 відмовилась надати доступ до приміщення, поводила себе агресивно, зовнішньо виглядала неохайно.

Відповідно до «Порядку проведення органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини» питання щодо відібрання малолітніх дітей ОСОБА_2 , 2008 року народження і ОСОБА_3 , 2015 року народження від матері ОСОБА_1 без позбавлення батьківських прав, розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради.

Згідно з частиною першої та другої статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї.

Статтею 12 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю.

Відповідно до статті 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 року під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу.

Судом, у присутності практичного психологу Центру ОСОБА_16 , матері дитини ОСОБА_1 була опитана малолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка пояснила, що дома створені умови для її навчання та відпочинку, є окрема кімната, меблі, книги, комп`ютер, проте після влаштування її до Центру реабілітації вона продовжує навчання у іншій 130 школі та їй дуже подобається проживання у Центрі, там краще вчителі, благодійні організації привозять новий одяг, подарунки. На теперішній час налаштована залишитися в Центрі, хоча час її перебування сплив.

Допитана в судовому засіданні директор Центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Міста Харкова» ОСОБА_17 пояснила, що ОСОБА_2 , 2008 року народження влаштована до Центру 23.08.2018 року, дівчина доглянута, вихована, розвинута, піддається чужому впливу при спілкуванні з іншими дітьми, вважає , що залишаючись в Центрі, може потрапити до прийомної сім`ї, яка її забезпечить. Тиждень тому ОСОБА_2 звернулась до директору, щоб вона погодилася бути присутньою при розмові дитини з матір`ю по телефону, включила гучний зв`язок та функцію запису . ОСОБА_2 нешанобливо та неприємно почала розмову з матір`ю, маніпулювала і проявляла споживацьке до неї ставлення. Відповідач спокійно їй відповідала, намагалася заспокоїти, плакала, що напевно стало причиною звернутися за допомогою до психологу Центру.

Статтею 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва ( пункти 2-5 частини першої).

Відповідно до частини першої статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до частини восьмої статті 7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї .

Відібрання дитини - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини, в зв`язку з чим у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати.

За приписами ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 зловживає спиртними напоями або наркотичними речовинами, створює небезпечні для життя та здоров`я дітей умови. Відповідач на обліку у наркологічному диспансері не перебуває, немає на неї компрометуючих матеріалів з поліції щодо зловживання спиртним або негативної характеристики з місця проживання.

Відповідач є одинокою матір`ю ,разом з дітьми проживає у трикімнатній квартирі зі всіма зручностями,квартира облаштована необхідними меблями та побутовою технікою, діти мають окремі спальні місця, куточки для навчання, забезпечені одягом та взуттям, білизна чиста, речі випрані. На час вилучення дітей вони снідали, мати пішла в магазин, в квартирі перебувала подруга відповідача зі своєю дитиною. Доводи про те, що в квартирі брудно та відсутній ремонт, а речі розкидані не свідчать про створення небезпечності для дітей. Діти категорично заперечували жорстоке поводження на насильство по відношенню до них.

ОСОБА_2 відвідувала школу, завжди була охайно одягнута, мати слідкувала за виконанням нею завдань, цікавилась шкільним життям, дитина вихована, доглянута, добре навчається, що підтверджується табелем навчальних досягнень за 4 клас, грамотами за участь у конкурсах. Молодша донька ОСОБА_3 відвідувала дитячий садок, але останнім часом приходила періодично.Дівчинка емоційно урівноважена, всі пізнавальні процеси відповідають віковим показникам. Мати вчасно приводила та забирала доньку, дівчинка була доглянутою.

Судом досліджена медична картка дітей, з якої вбачається, що дійсно ОСОБА_3 хворіла у листопаді, грудні 2017 року та у січні 2018 року, мати відвідувала лікарів, діти проходили огляд перед щепленням та напередодні вилучення дітей ОСОБА_3 здійснено чергове щеплення 11.06.2018 року .Отже діти будь-яких проблем із здоров`ям не мають .

Єдиним фактом, що з`явився причиною вилучення дітей, як свідчить акт комісії про оцінку рівня безпеки, є візуально виявлення у ОСОБА_1 небезпечної поведінки, ознаки дії речовин, напади агресії.

Дослідивши надані суду докази суд приходить до висновку, що причина небезпеки для дітей, як вважає позивач, є прояви агресивної поведінки, яка, як зазначає відповідач є захисною реакцією на зовнішні обставини ( вилучення дітей).

За час перебування дітей у лікарнях, Центру реабілітації відповідач відвідує дітей, спілкується з ними по телефону, приносить продукти харчування.

В судове засідання відповідач надала довідку, що на даний час вона працює у газеті «Про Харківщину», позитивно характеризується, проте суд критично відноситься до такої інформації, оскільки в Єдиному державного реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Державному реєстрі друкованих ЗМІ та інформаційних агентств , як суб`єктів інформаційної діяльності , дані про газету та її засновника відсутні.Не надано також ОСОБА_1 копії трудової книжки ( 83-84).

Статтею 3 Конвенції про права дитини (далі - Конвенція) визначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, чергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до статті 6 Конвенції, держави-учасниці визнають, що кожна дитина має невід`ємне право на життя. Держави - учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

Держави - учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину (стаття 19 Конвенції).

Згідно зі статями 18, 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікаваної Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, чинної для України з 27 вересня 1991 року , держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання та розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини.

Пунктом 1 статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо та необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13) у справі «М. С. проти України» стверджується, що при визначенні найкращих інтересів дитини в кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, в найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Суд вважає, що відповідач має можливість надалі виховувати та утримувати своїх дітей на належному рівні та не перешкоджати органу опіки та піклування стежити за забезпеченням ОСОБА_1 інтересів малолітніх доньок, здорового їх розвитку, а тому не знаходить підстав для задоволенні позовних вимог та відібрання від матері ОСОБА_1 малолітніх дітей.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.12, 19, 81, 259, 264, 265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У позові Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради до ОСОБА_1 про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав- відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Сторони:Позивач- Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради (м.Харків, вул. Чернишевська, 55).

Відповідач- ОСОБА_1 ( паспорт НОМЕР_3 , виданий Жовтневим РВ ГУМВС України в Харківській області 08.11.2007р., прож. АДРЕСА_1 ).

Повний текст рішення складено 16.05.2019.

СУДДЯ -