КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження №22-ц/824/3368/2019 головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 лютого 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Сержанюка А.С., Сліпченка О.І.,

секретар судового засідання: Топольський В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 03 грудня 2018 року у складі судді Хоменко О.Л. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року позивач Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 03 грудня 2018 року заяву Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про залишення позову без розгляду та повернення судового збору задоволено частково. Позов Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості залишено без розгляду. У задоволенні вимог заяви про повернення судового збору відмовлено.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, позивач Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, і неправильне застосування норм матеріального права, просив ухвалу суду першої інстанції в частині вирішення питання щодо повернення сум сплаченого судового збору скасувати та постановити у цій частині нову ухвалу про повернення судового збору позивачу. Вважає, що судом першої інстанції порушено вимоги статті 257 ЦПК України, оскільки остання передбачає можливість повернення судового збору судом. Також, вважає, що судом першої інстанції проігноровано положення п.4 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір».

ОСОБА_3 відзив на апеляційну скаргу Національного Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» не надав.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Ухвала Голосіївського районного суду м. Києва від 03 грудня 2018 року в частині залишення позову Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» без розгляду не оскаржується, а тому не є предметом перегляду суду апеляційної інстанції.

Постановляючи ухвалу про залишення позову без розгляду, і вирішуючи питання щодо повернення сплачених сум судового збору, суд першої інстанції виходив із того, що у випадку подання позивачем заяви про залишення позову без розгляду, повернення сплачених сум судового збору не передбачено.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до частин 1-5 статі 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до пункту п'ятого частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Відповідно до частини третьої статті 257 ЦПК України в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до пункту четвертого частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» (у редакції закону від 28 серпня 2018 року) сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Встановлено, що у жовтні 2017 року позивач Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості (а.с.2-6).

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 02 листопада 2017 року провадження у вказаній справі було відкрито (а.с.30).

20 вересня 2018 року позивачем Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» до суду першої інстанції було подано заяву, відповідно до вимог якої, позивач просив суд залишити позов без розгляду та повернути судовий збір у сумі 1600,00 грн. (а.с.55).

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 03 грудня 2018 року заяву Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про залишення позову без розгляду та повернення судового збору задоволено частково. Позов Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості залишено без розгляду. У задоволенні вимог заяви про повернення судового збору відмовлено (а.с.60-61).

Таким чином, проаналізувавши вищезазначені норми закону у сукупності із матеріалами даної цивільної справи, суд апеляційної інстанції доходить висновку про неможливість повернення сплачених сум судового збору у випадку залишення позову без розгляду за заявою позивача.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що при постановленні оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції дотримався вимог статті 257 ЦПК України та положень пункту четвертого частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір».

Доводи апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про те, що вимоги статті 257 ЦПК України передбачають можливість повернення судового збору судом, відхиляються судом апеляційної інстанції, оскільки закріплене у вказаній статті правило не є безумовною підставою для повернення сум сплаченого судового збору.

Так, апеляційний суд вважає, що порядок повернення судового збору визначається Законом України «Про судовий збір», що є спеціальним нормативно-правовим актом для правовідносин, що виникли. Відповідно до норм вказаного закону, повернення судового збору, у випадку подання позивачем заяви про залишення позову без розгляду, не допускається.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У зв'язку із тим, що у діях суду першої інстанції не вбачається порушень норм процесуального права, і норми матеріального права судом застосовано правильно, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, і спростовуються матеріалами справи, а тому ухвала підлягає залишенню без змін, у відповідності до вимог статті 375 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 375 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 03 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено «25» лютого 2019 року.

Головуючий суддяЛ.П. Сушко
СуддіА.С. Сержанюк
О.І. Сліпченко