Єдиний унікальний номер № 616/739/18
Провадження № 2/616/18/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«05» квітня 2019 року Великобурлуцький районний суд

Харківської області

в складі: головуючого - судді РИКОВА М.І.

за участю секретаря

судового засідання ШЕГДИ В.М.,

Справа № 616/739/18,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Великий Бурлук справу за позовом ОСОБА_2 до територіальної громади Рубленської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області в особі Рубленської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до територіальної громади Рубленської сільської ради в особі Рубленської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області в якій просить визнати за ним право на спадщину за законом після померлого брата ОСОБА_3, право на земельну частку (пай), яке посвідчене Сертифікатом серія ХР № 0160503 у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Рублене» на території Рубленської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, розміром 10,58 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

На обґрунтування позову ОСОБА_2 вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року в смт. Великий Бурлук Харківської області помер його двоюрідний брат ОСОБА_3, про що Рубленською сільською радою Великобурлуцького району Харківської області в книзі реєстрації актів про смерть 05 лютого 1999 року зроблено запис за № 9. Померлий ОСОБА_3 на підставі рішення Великобурлуцької районної державної адміністрації мав право на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності КСП «Рублене», розміром 10,58 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі. Померлий ОСОБА_3 на час смерті не мав близьких родичів. Позивач вказує, що він є померлому двоюрідним братом та за свої власні кошти поховав брата. Після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_3 він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном.

В 2014 році він звернувся до державного нотаріуса Великобурлуцької державної нотаріальної контори Харківської області з документами для оформлення спадщини за законом після померлого ОСОБА_3, однак постановою нотаріуса йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Позивач вважає, що він є єдиним спадкоємцем після померлого ОСОБА_3, фактично прийняв спадщину після його смерті, в зв'язку з чим звернувся до суду з позовом в якому просить його задовольнити та визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на земельну частку (пай), посвідчену Сертифікатом серія ХР № 0160503 у землі, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Рублене» на території Рубленської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області.

Позивач ОСОБА_2 про розгляд даної справи був повідомлений належним чином, судову повістку отримав особисто 26 березня 2019 року (а.с.38). На адресу суду надав заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити (а.с.40).

Відповідач - Рубленська сільська рада була повідомлена належним чином, судову повістку отримано 26.03.2019 р. (а.с.39). На адресу суду Рубленський сільський голова Плясецька Н.А. надала заяву, в якій просила справу розглядати без представника сільської ради, зазначивши, що «проти позову не заперечуємо, з позовом згодні» (а.с.37). Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з'явились, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступних підстав.

Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Право власності спадкодавця на земельну частку (пай), розміром 10,58 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що розташована на території Рубленської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області підтверджується копією сертифікату Серії ХР № 0160503 на право на земельну частку (пай), виданого 12 березня 1997 року Великобурлуцькою районною державною адміністрацією на ім'я ОСОБА_3 та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 147 (а.с.10).

Згідно листа начальника відділу у Великобурлуцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області за № 29-20-0.23,15-570/106-17 від 07.12.2017 р., розмір земельної частки (паю) бувшого КСП «Рублене» на даний час становить 7,71 в умовних гектарах (а.с.23).

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено відповідний актовий запис № 2, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ № 139499 помер (а.с.17).

У відповідності до п.4 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року, Цивільний Кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

П.5 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року Правила книги шостої Цивільного Кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до роз'яснень, наданих у пункті першому Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного Кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила Цивільного Кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються Цивільним Кодексом України.

Як встановлено судом, спадщина відкрилася в момент смерті ОСОБА_3, тобто ІНФОРМАЦІЯ_4 року, в період чинності ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Статтею 12 Закону України «Про власність», який діяв на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_4 р., втратив чинність на підставі Закону N 997-V від 27.04.2007, ВВР, 2007, N 33, ст.440, однією з підстав виникнення права власності є спадкування. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно положень ст.524 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Положеннями ст.549 ЦК УРСР визначено дії, що свідчать про прийняття спадщини.

Так, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

Згідно з пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при вирішенні вимог про встановлення факту прийняття спадщини і місця її відкриття суд має виходити з положень статей 526 і 549 ЦК УРСР, згідно з якими місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місце знаходження майна або його основної частини. Діями ж, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини або подання ним протягом цього строку до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття.

Згідно п. 3.5 Інформаційного листа Вищого ССУ з розгляду кримінальних та цивільних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Згідно ч.3 ст.158 ЗК України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

Судом, встановлено, що батьками позивача ОСОБА_2 є ОСОБА_5 та ОСОБА_6, що вбачається з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с.11).

З свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 вбачається, що батьками ОСОБА_5 є ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с.12).

Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 батьками ОСОБА_9 є ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (а.с.13).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 батьками ОСОБА_3 є ОСОБА_12 та ОСОБА_13 (а.с.14).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, батьком ОСОБА_12 є ОСОБА_10 (а.с.15).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, ОСОБА_5 уклав шлюб з ОСОБА_9, яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «ОСОБА_12» (а.с.16).

ОСОБА_13 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року, згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_6 (а.с.18). ОСОБА_6, відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року (а.с.19).

Відповідно до ст.530 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Відповідно до довідки, наданої відділом у Великобурлуцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються по Рубленській сільській раді сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ХР № 0160503 зареєстрований 24 лютого 1997 року за № 147 було видано ОСОБА_3, про що свідчить відмітка (підпис) про отримання (а.с.23).

Згідно з довідкою Рубленської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області у ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року дружини та дітей не було (а.с.20).

Поховання ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року здійснив його брат - ОСОБА_2, що підтверджено довідкою Рубленської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області (а.с.21).

Постановою державного нотаріуса Великобурлуцької державної нотаріальної контори Харківської області від 28 лютого 2014 року ОСОБА_2 було відмовлено у видачі Свідоцтва про право власності на спадкове майно, яке належало ОСОБА_3 (а.с.22).

Однак, позивач як спадкоємець прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3, так як фактично вступив в управління та розпорядження спадковим майном, провів поховання, що підтверджується дослідженими довідками Рубленської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, інші спадкоємці відсутні.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на даний час користується та розпоряджається спадковим майном, але юридично не може оформити свої спадкові права, що підтверджується матеріалами справи. Крім того, з'ясовані у судовому засіданні обставини щодо повного визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, дають підстави для висновку про його задоволення на підставі ч.4 ст.206 ЦПК України. Підстав для відмови у прийнятті заяви відповідача про визнання позову суд не вбачає.

Крім того, згідно ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно ст.1265 ЦК України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

За приписами п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК ( 435-15) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власника земельних часток (паїв)» передбачено, що до осіб, які мають право на земельну частку (пай) відносяться громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Згідно ст.2 цього Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

ОСОБА_2 скористався своїм правом, звернувшись до суду із відповідним позовом про визнання його права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 законні і належним чином обґрунтовані, тому підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,13, 76-81, 82, 89, 206, 211, 247, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до територіальної громади Рубленської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області в особі Рубленської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уроджецем с. Рублене Великобурлуцького району Харківської області, право власності в порядку спадкування за законом на земельну частку (пай), загальним розміром 7,71 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землях, які перебували у колективній власності колишнього КСП «Рублене», с. Рублене Великобурлуцького району Харківської області, розташованих на території Рубленської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, яка за життя належало ОСОБА_3, померлому ІНФОРМАЦІЯ_4 року і яка була посвідчена Сертифікатом на право на земельну частку (пай), серія ХР № 0160503, виданого 12 березня 1997 року на підставі рішення Великобурлуцької районної державної адміністрації від 04 грудня 1996 року № 617 і зареєстрованим у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 24 лютого 1997 року за № 147.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Великобурлуцький районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с. Рублене Великобурлуцького району Харківської області, паспорт серії НОМЕР_8, виданий Великобурлуцьким РВ УМВС України в Харківській області, реєстраційний номер картки платника податків - НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач: Рубленська сільська рада Великобурлуцького району Харківської області, місцезнаходження: мікрорайон 1 лінія, с. Рублене, Великобурлуцький район, Харківська область, .

Повний текст рішення виготовлено та підписано 05 квітня 2019 року.

Головуючий - Суддя Великобурлуцького районного суду

Харківської області М.І.РИКОВ