Справа № 459/669/18 Головуючий у 1 інстанції: Новосад М.Д.
Провадження № 22-ц/811/2250/18 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Львівського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача: ОСОБА_1,

суддів: Струс Л.Б., Шандри М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області в складі судді Новосада М.Д. від 11 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення коштів на додаткові витрати на дитину, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 11 вересня 2018 року позов задоволено частково.Зобовязано стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, Львівська область, Сокальський район, м. Угнів, вул. Хмельницького, 6) у користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, смт Гірник, вул. Франка 13, РНОКПП НОМЕР_1) додаткові витрати на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 03.03.2018 р. до повноліття дитини.Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.У решті вимог відмовлено.

Дане рішення оскаржив ОСОБА_2

В своїй апеляційній скарзі просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову та стягнення з ОСОБА_2 у користь ОСОБА_3 додаткових витрат на дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 500грн., починаючи із часу набрання рішення законної сили. Вважає, що судом неповно встановлено обставини справи та неправильно встановлено обставини, які мають значення для справи, неправильно і неповно досліджено докази, що призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи та неправильного визначення правовідносин, невірно застосовано норми матеріально та процесуального права. Зазначає, що висновок суду про те, що дохід ОСОБА_2 є значно вищим за дохід ОСОБА_3 є неправильним та прийнятим без належної оцінки доказів по справі. Звертає увагу на те, що позивачка із дочкою проживає у смт. Гірник, що територіально відноситься до м. Червонограда, але чомусь надала лист Сокальської ЦМЛ про перебування дитини на обліку. Вказує на те, що позивачкою не надано в підтвердження проходження курсів лікування дочки жодної виписки з історії хвороби, де було б вказано про призначення лікування та про те, що дитина приймала відповідні ліки. Звертає увагу, що викликає сумнів призначення санітарно-курортного лікування у санаторії м. Моршин «Аркадія», оскільки згідно відповіді ТОВ «Аркадія плюс» від 15.02.2018р. за №2, останні повідомили, що такі не є профільним дитячим закладом. Крім цього, звертає увагу на те, що незрозумілим є те, з чого виходить позивачка, вказуючи, що вартість перебування у санаторії м. Моршин «Аркадія» із проїздом становить 104790,25 грн., так як з листа ТОВ «Аркадія плюс» від 15.02.2018р. вбачається, що вартість 2-ох місного номеру на добу становить 2080грн., тобто 21 день перебування становить 43680 грн. Звертає увагу на те, що судом не надано жодної оцінки доводам відповідача з приводу того, що на даний час він проживає без реєстрації з іншою жінкою, а тому також повинен нести витрати на утримання своєї нової сімї.

Відповідно до ст. 368, ч.2 ст. 369 ЦПК України, розгляд справи проводився без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи учасників справи в межах мотивів позовної заяви, відзиву на позовну заяву, апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст. 180, ч.3 ст. 181, ч.1, ч.2 ст. 182, ч.1 ст. 185 СК України та задовольняючи позов частково, виходив з того, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.11.2004 року, який на підставі рішення Червоноградського міського суду від 07.12.2015 року було розірвано. Від шлюбу у сторін 28.04.2005 року народилась дочка ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про її народження. Довідкою від 14.02.2018 року №107 виконавчого комітету Гірницької селищної ради підтверджується, що позивачка зареєстрована та проживає ІНФОРМАЦІЯ_4 разом із дочкою ОСОБА_4. Як вбачається із копії відповіді КЗ Сокальської районної ради Львівської області «Сокальська центральна районна лікарня» від 15.02.2018 року дочка сторін знаходиться на «Д» обліку з 2012 року з діагнозом «Дискенизія жовчовивідних шляхів. Хронічний гастродуоденіт», у звязку із чим рекомендовано медичне обстеження та лікування препаратами, вартість яких підтверджується документами, наявними у матеріалах справи (довідками аптеки). Крім того позивачка оплачує комунальні послуги, витрачає гроші на харчування, одяг та інші побутові потреби свої та дитини. Доходів, які отримує позивачка, не вистачає для забезпечення усіх матеріальних потреб її та дитини. Копією декларації позивачки стверджується, що вона працює на посаді начальника у Червоноградському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області та розмір її заробітної плати за 2017 рік становить 174716 грн.. Як вбачається з довідки відділу реєстрації Червоноградської міської ради Львівської області №4135 від 26.02.2018 року відповідач разом із батьками та братом зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_5, власником якої є його мати. Із довідок про доходи №395 від 06.12.2017 року та №104 від 16.04.2018 року встановлено, що відповідач працює підземним ГОЗ на ВП «Шахта «Межирічанська» ДП «Львіввугілля» та загальна сума його доходу за період з 01.12.2016 року по 30.11.2017 року складала 135 885,21 грн., з яких сплачено 28652,07 грн. аліментів, та з серпня 2017 року по березень 2018 року 89 276,57 грн.. Крім того на утриманні відповідача перебуває матір ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, інвалід ІІ групи внаслідок психічного розладу, що підтверджується копією картки Червоноградської поліклініки. Позивачка несе додаткові витрати, пов'язані із хворобою дочки, що підтверджується копіями медичних документів, довідок, виписок, рецептів та чеків, які містяться у матеріалах справи. Судом встановлено, що наведені позивачем обставини підтверджують наявність обґрунтованої необхідності майбутніх витрат на обстеження та лікування дочки сторін, які потребують фінансування наперед. Враховуючи те, що сукупний дохід відповідача є значно вищим ніж дохід позивача, виходячи з рівності прав та обовязків чоловіка та жінки як батьків нести додаткові витрати повязані із хворобою дитини, засад справедливості та розумності, беручи до уваги інтереси та потреби неповнолітньої дитини, зумовлені її розвитком та станом здоров'я, суд прийшов до переконання, що з відповідача слід стягнути додаткові витрати на лікування дочки у розмірі 1500 грн. щомісячно до її повноліття.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції зроблені без повного та всебічного зясування всіх обставин, що мають значення для справи, обставини, які суд вважав встановленими лише частково відповідають обставинам, що мають значення та вимогам закону, а тому рішення суду не може бути залишене без змін та таке підлягає зміні.

Так, позивач ОСОБА_3 3.03.2018 року звернулась в суд з даним позовом доОСОБА_2, у якому просила стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7 у розмірі по 2500 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду та до повноліття дитини.

В обґрунтування вимог послалась на те, що перебувала у цивільному шлюбі із відповідачем з 18.11.2004 року. Від подружнього життя у них народилась дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7. В подальшому шлюб було розірвано на підставі рішення суду від 07.12.2015 року. Рішенням суду з відповідача на її користь стягнуто аліменти на дочку у розмірі ј частини його заробітку щомісячно. Дочка хворіє, з 2012 року знаходиться на «Д» обліку з діагнозом «Дискенизія жовчовивідних шляхів. Хронічний гастродуоденіт», у звязку із чим вона періодично проходить медичне обстеження і лікування. Також дитині рекомендовано санаторно-курортне лікування раз на рік. Вона працює на державній службі, проживає із матірю, яка є інвалідом 3 групи. У звязку із значними витратами на лікування дитини у неї виникла заборгованість за комунальні послуги. Аліментів, які сплачує відповідач, вистачає лише на проживання та навчання дитини. Відповідач працює на шахті та має високий стабільний дохід. Інших осіб на його утримання немає.

Так, відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Відповідно до змісту п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України№ 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у якій судом касаційної інстанції розяснено схожі правовідносини, до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Дана стаття СК України закріплює правило, відповідно до якого, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв'язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов'язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного стану сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягнення аліментів відповідно до ст. ст. 181, 182 СК. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково.

Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров'я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одного із батьків у твердій грошовій сумі.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров'я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.11.2004 року, який на підставі рішення Червоноградського міського суду від 07.12.2015 року було розірвано.

Від шлюбу у сторін 28.04.2005 року народилась дочка ОСОБА_4 (свідоцтво про народження а.с. 6).

З Довідки виконавчого комітету Гірницької селищної ради від 14.02.2018 року №107 (а.с. 13) вбачається, що позивач зареєстрована та проживає на ІНФОРМАЦІЯ_8 разом із дочкою ОСОБА_4.

Крім цього як вбачається із копії відповіді КЗ Сокальської районної ради Львівської області «Сокальська центральна районна лікарня» від 15.02.2018 року дочка сторін знаходиться на «Д» обліку з 2012 року з діагнозом «Дискенизія жовчовивідних шляхів. Хронічний гастродуоденіт», у звязку із чим рекомендовано медичне обстеження та лікування препаратами, вартість яких підтверджується документами, наявними у матеріалах справи (довідками аптеки).

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 06.11.2013 року із ОСОБА_2, на користь ОСОБА_3 стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, починаючи з 30.09.2010 року до її повноліття, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 працює на посаді начальника Червоноградського Відділу РАЦС та розмір її заробітної плати за період з січня 2017 року по грудень 2017 року становить 174715,82 грн., що середньомісячно становить 14559,65 грн., з жовтня ж 2017 року по березень 2018 року становить 92789,50грн., що середньомісячно становить 15464,91 грн. (довідки про доходи а.с. 69, 100).

Із довідок про доходи №395 від 06.12.2017 року та №104 від 16.04.2018 року встановлено, що відповідач працює підземним ГОЗ на ВП «Шахта «Межирічанська» ДП «Львіввугілля» та загальна сума його доходу з відрахуванням податків та сплачених аліментів (28652,07 грн.) за період з грудня 2016 року по листопад 2017 року 76547,75 грн., що середньомісячно складає 6378,97 грн., а з серпня 2017 року по березень 2018 року 89276,57 грн., що середньомісячно складає 11159,57 грн. (аліментів відраховано (за частину цього періоду) 17768,48 (а.с. 12, 101).

Крім цього, слід вказати, що середня сума сплачуваних аліментів за згадані періоди складає 2387,67 грн. та 3553,69 грн. в місяць.

З наведеного вбачається, що середньомісячний дохід ОСОБА_3 становить більшу суму аніж у ОСОБА_2, і хоча з таких довідок не вбачається суми стягнених податків та інших обовязкових платежів, нею отримано також і згадані суми аліментів, що у стягувані періоди становили суми більші ніж визначений законом прожитковий мінімум для дитини відповідного віку (у 2017 році прожиткові мінімуми для дітей віком від 6 до 18 років від 1689 грн. до 1860 грн. на місяць, 2018 рік 1860-2027 грн. на місяць та на даний час 2027 грн. на місяць).

Вказаного до уваги судом першої інстанції не взято.

Крім цього, судом не правильно взято до уваги розрахунок позивача щодо вартості лікування дитини сторін в санаторії Аркадія, оскільки позивачем вказано вартість проживання в санаторії двох осіб в одномісному номері з триразовим харчуванням, тобто «повний пансіон», а не вартість лише проживання вказана на одну особу. Вказане вбачається з офіційного веб-сайту санаторію. Крім цього, обґрунтованим є посилання відповідача в своїй апеляційній скарзі на те, що вартість перебування у санаторії м. Моршин «Аркадія» із проїздом не становить 104790,25 грн., так як з листа ТОВ «Аркадія плюс» вбачається, що вартість 2-о місного номеру на добу становить 2080грн., тобто 21 день перебування двох людей з харчуванням становить 43680 грн. Своє ж проживання та харчування позивач зобовязана оплачувати самостійно.

Враховуючи вказане, а саме те, що дитина сторін потребує постійного нагляду та періодичного лікування; те, що з позивача стягуються аліменти на отримання дочки у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, середньомісячний розмір аліментів на утримання дочки сторін становить 3553,69 грн., що є більш ніж у півтори рази більше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; те, що середньомісячний дохід позивача є більшим за середньомісячний дохід відповідача; однак також і те, що середньомісячний дохід відповідача є значним та дозволяє йому брати повноцінну участь в додаткових витратах на дитину; те, що додаткові витрати на дитину обєктивно підтверджуються поданими даними про хронічні захворювання дитини сторін, наявність якого відповідач по суті не оспорив, фактично оспорюючи суму необхідних до сплати коштів на додаткові витрати; те, що відповідач частково визнав позов та погордився сплачувати додаткові витрат на дитину у розмірі 500грн., доводи апеляційної скарги слід визнати частково обґрунтованими та таку скаргу слід задовольнити частково.

Рішення суду першої інстанції в частині часткового задоволення позову та стягнення додаткових витрат на утримання доньки у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 03.03.2018 р. до повноліття дитини слід змінити та стягувати із ОСОБА_2 у користь ОСОБА_3 додаткові витрати на дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1000 грн. щомісячно, що слід вважати обґрунтованим розміром виходячи з наведених обставин.

Крім цього, слід виключити із резолютивної частини рішення стягнення сум додаткових витрат з часу подання позову (з 3.03.2018 року), оскільки статтею 185 СК України стягнення таких додаткових витрат з часу подання позову не передбачено, що передбачено лише для стягнення аліментів (ст. 191 СК України), а крім цього позивачкою не подавалось доказів понесення додаткових витрат на дитину, про які йдеться в позові та які мають найбільш істотне значення, а саме перебування у будь-яких санаторіях протягом розгляду справи.

Вказане не позбавляє сторін права, в подальшому у випадку змін обставин, про які йшлося та матимуть істотне значення (наприклад зміна матеріального, сімейного стану, стану здоров'я, тощо), вирішувати питання про збільшення чи зменшення вказаної суми.

Відповідно рішення суду в частині часткового задоволення позову та стягнення із відповідача на корить позивача додаткових витрат на утримання доньки у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 03.03.2018 р. до повноліття дитини слід змінити, виклавши резолютивну рішення в цій частині в такій редакції:

«Стягувати із ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, Львівська область, Сокальський район, м. Угнів, вул. Хмельницького, 6) на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, смт Гірник, вул. Франка 13, РНОКПП НОМЕР_1) додаткові витрати на дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення повноліття».

В решті рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.2-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 11 вересня 2018 року в частині часткового задоволення позову та стягнення із ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, Львівська область, Сокальський район, м. Угнів, вул. Хмельницького, 6) у користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, смт Гірник, вул. Франка 13, РНОКПП НОМЕР_1) додаткових витрат на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 03.03.2018 р. до повноліття дитини змінити, виклавши резолютивну рішення в цій частині в такій редакції:

«Стягувати із ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, Львівська область, Сокальський район, м. Угнів, вул. Хмельницького, 6) на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, смт Гірник, вул. Франка 13, РНОКПП НОМЕР_1) додаткові витрати на дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення повноліття».

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 11 квітня 2019 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Л.Б. Струс

ОСОБА_6