РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2019 року

м. Рівне

Справа № 570/3493/18

Провадження № 22-ц/4815/102/19

Головуючий суддя в суді 1 інстанції: Кушнір Н.В.

Рішення ухвалене в м. Рівне

Дата ухвалення повного тексту рішення не зазначена

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя: Боймиструк С.В., судді: Бондаренко Н.В., Гордійчук С.О.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 05 жовтня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В :
У липні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів.

В обґрунтування заявленого позиву покликається на те, що визначений рішенням суду щомісячний розмір аліментів у розмірі 1/4 всіх видів його заробітку на двох дітей, який зменшився після досягнення дитиною повноліття, на даний час не забезпечує утримання неповнолітньої доньки сторін, яка проживає з матір`ю, а тому просить збільшити розмір аліментів на її утримання до 1/4 всіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 05 жовтня 2018 року позовну заяву задоволено.

Збільшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 21 лютого 2011 року, яке змінене ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 31 березня 2011 року з 1/6 всіх видів його заробітку до 1/4 всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішено питання про судові витрати.
У поданій на вказане рішення апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає його незаконним, несправедливим та необґрунтованим.

Зазначає про те, що згідно з довідкою ГУ Пенсійного Фонду України в Житомирській області в період з 01.01.2018 по 01.08.2018 розмір відрахованих аліментів з його пенсії за вислугу років становить 4 976,16 грн (приблизно 600 грн. щомісячно). Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_1 щомісячно з його заробітної плати утримується 2696,14 грн.. тобто загальна сума аліментів, яку він сплачує становить близько 3300 грн. щомісячно, що майже вдвічі перевищує розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Також вказує на те, що позивачкою не надано доказів, які б підтверджували погіршення матеріального стану одержувача аліментів, тобто вважає, що підстав для збільшення розміру аліментів немає.

Крім того, зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що в нього змінився сімейний стан, він перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 та відповідно до Акту Чижівської об`єднаної територіальної громади №348 від 29.08.2018 здійснює постійний догляд за пристарілою матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій допомагає у веденні домашнього господарства, купує продукти харчування та ліки.

Покликаючись на викладені обставини, просить оскаржуване рішення скасувати та у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 спростовує твердження про високий розмір стягуваних з відповідача аліментів.

Згідно з ч.13 ст.7, ч.1 ст.274, ч.1 ст. 368, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду у порядку письмового та спрощеного позовного провадження, як малозначна справа.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 03 жовтня 1992 року по 09 вересня 2009 року, мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з матір`ю і на утримання якої згідно рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 21 лютого 2011 року, яке змінене ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 31 березня 2011 року, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти у розмірі 1/6 всіх видів його заробітку.
Згідно довідки Богунського відділу державної виконавчої служби до липня 2017 року аліменти відраховувалися в розмірі 1/3 частини, а після досягнення старшою дитиною повноліття - сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти відраховуються у розмірі 1/6 частини (а.с.27).
Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з рівності прав та обов`язків батьків, а також з того, що суб`єктивні права дитини на утримання її батьком є порушеними, позивач зобов`язаний утримувати свою неповнолітню дитину та разом із відповідачем забезпечити їй рівень життя, необхідний та достатній для її нормального розвитку. Стягнення з відповідача на користь позивача щомісячних аліментів на дитину у визначеному розмірі, який при взаємному обов`язку батьків утримувати дитину є обґрунтованим в нинішніх умовах проживання, з урахуванням віку неповнолітньої дитини та її потреб, відповідає засадам розумності і справедливості та не є таким, що створює відповідачу додаткові труднощі матеріального характеру.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка згідно Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є обов`язковою для застосування національними судами, рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим.

Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини. Разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років у 2018 році становить від 1860,00 грн. до 2027,00 грн. на 31.12.2018.
За змістом положень ст.ст. 1, 2 Закону України «Про прожитковий мінімум», ст.ст. 1, 6 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (норми матеріального права в редакції, чинній на час пред`явлення позову), прожитковий мінімум є базовим соціальним стандартом, який визначає рівень інших соціальних стандартів і соціальних гарантій, зокрема, у сфері доходів населення.
Отже, прожитковий мінімум на дітей з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів значно виріс, саме ч.2 ст. 182 СК України змінено Законом України № 2037-УІП «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08 липня 2017 року. Визначено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, замість 30% як це було до того та на момент винесення рішення.
Згідно правового висновку, викладеного Верховним судом 03.05.2018 в справі № 581/638/17-ц, розмір стягнутих за рішенням суду аліментів не є незмінним та у випадку виникнення відповідних підстав може змінюватись. Прийняття Закону «Про внесення змін щодо мінімального розміру аліментів» спрямоване на посилення захисту права дитини на належне утримання, а тому є підставою для зміни розміру стягнутих з відповідача аліментів.
Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Колегія суддів вважає, що задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що розмір присуджених аліментів необхідно змінити, а новий розмір визначити з врахуванням положень ст. 182 СК України, врахувавши, що згідно з Акту Чижівської об`єднаної територіальної громади №348 від 29.08.2018 він здійснює постійний догляд за пристарілою матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій допомагає у веденні домашнього господарства, купує продукти харчування та ліки. Також суд взяв до уваги, що у відповідача змінився сімейний стан, а саме те, що він перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 (а.с.29,32).

Доводи апеляційної скарги про те, що загальна сума аліментів, яку він сплачує становить близько 3300 грн. щомісячно, що майже вдвічі перевищує розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджені належними доказами, такими доказами може бути довідка ДВС про розмір аліментів, що було стягнуто з відповідача за попередній період.

Долучені до матеріалів справи довідка ГУ Пенсійного Фонду України в Житомирській області підтверджує отримання відповідачем пенсії за вислугу років та її розмір за період з 01.01.2018 по 01.08.2018 та розмір відрахованих аліментів (в середньому за вісім місяців в сумі 622,02 грн. щомісячно). Довідкою №2243 від 29.08.2018 підтверджується факт отримання відповідачем доходів працюючи у військовій частині НОМЕР_1 за період з березня 2018 року по серпень 2018 року, відрахування в графі утримання за виконавчими листами проведено лише в серпні 2018 року в сумі 2696,14 грн., що не може бути доказом про утримання з відповідача аліментів в зазначеному розмірі щомісячно (а.с.30,31).

Також судом першої інстанції, правильно, виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітньої дитини, визначено необхідним та достатнім збільшення аліментів, що присуджені з відповідача на користь позивача, в розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.
Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що судом допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з`ясувавши всі дійсні обставини спору сторін та виконавши інші вимоги цивільного судочинства, вирішив дану справу згідно із законом.

Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, п.1 ч.1 ст. 374,375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 05 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складений 07 лютого 2019 року.

Головуючий: С.В. Боймиструк

Судді: Н.В. Бондаренко

С.О. Гордійчук