Провадження №2/523/1494/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2019 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого судді - Малиновського О.М.

за участю секретаря - Шевчук М.Є.

представника позивачів ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в м. Одесі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , за участю третьої особи без самостійних вимог Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування - про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, визначення порядку спілкування батька та дідуся з дитиною, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до суду з позовними вимогами в яких просять зобов`язати ОСОБА_5 не чинити перешкод в їх спілкуванні з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Просять визначити порядок участі батька ОСОБА_3 та дідуся ОСОБА_4 у спілкуванні із донькою та онукою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : у першу та третю суботу місяця з 10.00г. до 19.00г.; у другу та четверту неділю місяця з 10.00г. до 19.00 г.; перший будній день тижня з 15.00г. до 19.00г., постійно засобами телефонного зв`язку та скайпу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_5 після розірвання шлюбу з ОСОБА_3 постійно перешкоджає останньому та дідусю, ОСОБА_4 спілкуватися та бачитися з ОСОБА_7 Позивачі зазначають , що у 2016р. ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення з нього аліментів та позбавлення батьківських прав. Органом опіки та піклування був наданий висновок про недоцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно його доньки, ОСОБА_6 . Після чого, за заявою ОСОБА_5 її позовні вимоги про позбавлення батьківських прав були залишені без розгляду. Як стверджує ОСОБА_3 , він постійно добровільно виконує рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання дочки, постійно купує для неї подарунки, іграшки, речі, які не бажає приймати відповідачка та яка не надає згоди спілкуватися з дитиною засобами зв`язку. Згодом відповідачка взагалі відмовилась від спілкування з родичами її колишнього чоловіка ОСОБА_3 та позбавила можливості ОСОБА_4 , як дідуся, бачитися та спілкуватися з онучкою. Посилаючись на вказані обставини, позивачі просять задовольнити позовні вимоги.

ОСОБА_4 , та представник ОСОБА_3 - ОСОБА_1 в судовому засіданні пред`явлені позовні вимоги підтримали, просять задовольнити.

ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні вважали, що пред`явлені позовні вимоги є безпідставними та недоведеними з приводу наявності перешкод у спілкуванні з дитиною з боку ОСОБА_5 На їх думку такий позов є передчасним, так як наданий висновок органу опіки та піклування не відповідає інтересам малолітньої дитини. Крім того, свої заперечення ОСОБА_5 фактично ґрунтує з посиланням на відмову дочки ОСОБА_8 зустрічатися з батьком та дідусем. Просять відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні підтримавши наданий суду висновок, вважала, що пред`явлені позовні вимоги повинні бути задоволені.

Суд, заслухавши сторін та їх представників, представника третьої особи, опитавши малолітню ОСОБА_6 , допитавши свідків, вивчивши надані сторонами докази в їх сукупності, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються Законом України «Про охорону дитинства» (Закон № 2402-III), Цивільним Кодексом (ЦК) України, Сімейним Кодексом (СК) України, зокрема статтями 141, 151 СК за якими, мати, батько мають рівні права та обов`язки, щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків, щодо дитини; батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Одночасно статтею 257 СК визначено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу (ст.263 СК).

Згідно частини першої статті 159 СК якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Позивачі таким своїм правом скористалися та звернулися до суду із вказаним позовом.

Так, матеріалами справи встановлено, що у ОСОБА_3 та ОСОБА_5 від шлюбних відносин народилась дочка, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Той факт, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_10 та сином ОСОБА_4 сторонами визнаний, відтак не потребує додаткового доказування (ч.1 ст.82 ЦПК України).

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 05 вересня 2012р. (справа №1527/11920/12) шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 був розірваний.

Після розірвання шлюбу малолітня ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , та одночасно з батьками відповідачки.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 04 серпня 2017р. (справа №523/15120/16-ц) з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 на утримання ОСОБА_10 , були стягнуті аліменти, щомісячно, в розмірі 4000,00грн. З часу ухвалення рішення суду та дотепер вказане рішення з боку ОСОБА_3 виконується належним чином, шляхом щомісячної сплати аліментів на утримання дочки.

У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 16 від 12 червня 1998 року «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» вказано, що при розгляді вимог про визначення порядку участі у вихованні дітей і спілкуванні з ними того з батьків, який проживає окремо від них, порядку спілкування діда й баби з онуками, якщо батьки не підкоряються рішенню органів опіки і піклування з цих питань, спорів між батьками про місце проживання дітей, вимог про відібрання батьками дітей в інших осіб, про позбавлення або поновлення батьківських прав та інших спорів, пов`язаних із вихованням дітей, обов`язковими є наявність письмового висновку органів опіки та піклування та їхня участь у судовому засіданні.

Згідно з частинами п`ятою та шостою статті 19 СК орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Висновками органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради від 30.08.2018року, за зверненням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , було визначено способи участі батька та діда у вихованні малолітньої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення їх систематичних зустрічей з дитиною у першу та третю суботу місяця з 10.00г. до 19.00г.; у другу та четверту неділю місяця з 10.00г. до 19.00 г.; 1 будній день тижня з 15.00г. до 19.00г.

Даним висновком було встановлено, що ОСОБА_5 на неодноразові її виклики на прийом до відділу органу опіки та піклування не з`явилась, жодного документу не надала та не повідомила причини перешкоджання зустрічам малолітньої ОСОБА_9 з батьком та дідусем. Крім того, у висновку було зазначено що ОСОБА_5 у 2017р. зверталась до суду з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно його дочки ОСОБА_10 , втім органом опіки та піклування було надано висновок про недоцільність такого позбавлення.

Як встановлено судом, отримані поштою у вересні 2018р. вищевказані висновки з боку ОСОБА_5 не виконувались.

Під час проведення судового засідання на виконання вимог частини п`ятої статті 19 СК, органом опіки та піклування були підтримані висновки від 30 серпня 2018р. з метою розв`язання спору між сторонами.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 періодично, за контрактом, працює в США де тимчасово проживає.

В силу частини третьої статті 291 ЦК України, фізична особа має право на підтримання зв`язків з членами своєї сім`ї та родичами незалежно від того, де вона перебуває. В зв`язку з чим, суд відхиляє заперечення ОСОБА_5 в частині неможливості задоволення позову внаслідок перебування ОСОБА_3 за межами території України.

Згідно представленої характеристики з місця останньої роботи, ОСОБА_3 характеризується як працелюбний і відповідальний співробітник. У спілкуванні з колегами та з підлеглими працівниками завжди був тактичний, щирий, доброзичливий, турботливий, з партнерами і клієнтами фірми - ввічливий і чемний. Як керівник відділу, ОСОБА_3 мав добре розвинуті навики ділового спілкування, аналітичне мислення та чудові організаторські якості.

Із досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що позивачі характеризуються позитивно, мають матеріальні можливості для виховання дочки та онучки, та мають бажання це виконувати.

Доказів, що позивачі можуть негативно впливати на фізичний та психологічний розвиток дитини, суду протягом розгляду справи надано не було. Наданий з боку відповідача висновок психологічної діагностики ОСОБА_10 , яким були рекомендовані зустрічі ОСОБА_8 з батьком виключно за бажанням дитини та тільки в присутності матері, суд не приймає до уваги, так як його було проведено два роки потому, а саме у лютому 2017р., у віці 6 років дівчинки, що не доводить та не спростовує такі висновки на теперішній час.

Опитана у судовому засіданні ОСОБА_11 , в порядку статті 171 СК, зазначила, що вона не має бажання бачитися з батьком, оскільки він їй не подобається, він влаштовує сварки з її матір`ю, вона його не пам`ятає. Не має вона і бажання бачитися з дідусем, так як вона вважає його чужою людиною. При цьому ОСОБА_11 у своїх поясненнях посилалась на її обізнаність про негативні поступки батька та дідуся зі слів матері.

Таке ставлення дитини до батька та дідуся підтвердили допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 В той же час свідки підтвердили наявність конфлікту та неприязних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Оцінюючи пояснення дитини в сукупності з іншими доказами по справі та поясненнями сторін суд вважає, що рішення по справі має бути ухвалено всупереч думці дитини у відповідність до частини третьої статті 171 СК, з наступних підстав.

У статті 12 Конвенції про права дитини закріплені положення, згідно з якими держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю.

Відповідно до статті 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 року під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу.

З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватись, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються.

Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, наведеним у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18), право не тільки бути вислуханою і почутою, але й право брати активну участь у вирішенні своєї долі з`являється у дитини з досягненням віку 10 років.

Оскільки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є дитиною, що не досягла віку, в якому вона здатна сформулювати власні погляди та вільно висловлювати їх з усіх питань, що її стосуються, суд не приймає її категоричне небажання бачитися з батьком та дідусем, та таке не може бути перешкодою для їх спілкування з нею.

Крім того, суд критично відноситься до такого ставлення дитини до позивачів, та вважає, що таке відбувається в зв`язку з впливом на формування думок дитини з боку її матері ОСОБА_5 , яке фактично відбувається внаслідок неприязних стосунків між нею та ОСОБА_3

Саме такий вплив ОСОБА_5 на формування думок її дочки по відношенню до її батька та дідуся оцінюється судом, як наявні перешкоди у їх побаченнях з дитиною.

Суд вважає, що позбавлення позивачів права щодо їх участі у спілкуванні та вихованні малолітньої ОСОБА_8 може позбавити останню родинних зв`язків з батьком та дідом, любові та турботи з боку позивачів.

Оскільки батько та дід мають безумовне право на спілкування з дочкою та онукою та участь у її вихованні незалежно від того, з ким проживає вона, суд частково погоджуючись з висновком органу опіки та піклування вважає, що спосіб участі позивачів у вихованні та спілкуванні з дитиною, за їх бажанням, слід встановити наступним чином: шляхом встановлення систематичних зустрічей батька з дочкою: у першу та третю суботу місяця з 10.00 до 19.00 години, п`ятий будній день тижня з 15.00г. до 19.00 години, без участі матері, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з онучкою шляхом встановлення систематичних зустрічей діда з дитиною: у другу та четверту неділю місяця з 10.00 до 19.00 години, п`ятий будній день тижня з 15.00г. до 19.00 години без участі матері, ОСОБА_5 .

При цьому суд бере до уваги те, що ОСОБА_11 проживає з відповідачкою, яка її виховує, дитина знає батька та діда, а відповідачка не хоче сприяти більш тісному контакту дитини з позивачами та всіляко цьому перешкоджає, що підтверджується поясненнями позивачів, дослідженими судом доказами та висновками органу опіки та піклування. Виходячи з балансу інтересів дитини, необхідність відновлення відношень між батьком, дідусем та дитиною, суд вважає, що систематичні зустрічі з дитиною повинні проходити без присутності матері. А зменшення судом кількості зустріч обумовлено негативним ставленням ОСОБА_10 до позивачів, необхідністю поступового відновлення між ними відносин, із збереженням психологічного стану дитини.

Зважаючи на стосунки позивачів із відповідачкою, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що при зустрічах з дитиною не потрібно травмувати дитячу психіку, не з`ясовувати стосунки в її присутності, не налаштовувати її один проти одного, та зазначає, що дитина повинна розвиватися фізично, морально та духовно, а не перетворюватися на предмет маніпуляції між батьками та їх родичами.

Також суд вважає за необхідне попередити ОСОБА_5 про те, що частиною четвертою статті 159 СК передбачено, що у разі ухилення від виконання рішення суду особою, з якою проживає дитина, суд за заявою того з батьків, хто проживає окремо, може передати дитину для проживання з ним.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд керується виключно інтересами малолітньої дитини, яка має право на побачення та спілкування з батьком та дідусем, яке буде відповідати вимогам закону, і узгоджується з інтересами малолітньої дитини.

Керуючись ст.ст.12,13,76,141,200,206,259, 263-265,268 ЦПК України

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_5 не перешкоджати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 брати участь у вихованні, зустрічах та вільному спілкуванні з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначити способи участі ОСОБА_3 у вихованні та спілкуванні з дочкою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом встановлення систематичних зустрічей батька з дитиною:

у першу та третю суботу місяця з 10.00 до 19.00 години, п`ятий будній день тижня з 15.00г. до 19.00 години, без участі матері, ОСОБА_5 .

Визначити способи участі ОСОБА_4 у вихованні та спілкуванні з онучкою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом встановлення систематичних зустрічей діда з дитиною:

у другу та четверту неділю місяця з 10.00 до 19.00 години, п`ятий будній день тижня з 15.00г. до 19.00 години без участі матері, ОСОБА_5 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду, через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 13 червня 2019р.

Суддя