ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3746/19 Справа № 214/5155/17 Суддя у 1-й інстанції - Хомініч С. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.,

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

секретар судового засідання: Чубіна А.В.

сторони справи :

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Публічне акціонерне товариств «Криворіжгаз»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2, на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 09 січня 2019 року, яке постановлено суддею Хомініч С.В. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, повний текст рішення складено 11 січня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась з позовом до Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» (надалі - ПАТ«Криворіжгаз» ) про про визнання права на забезпечення та встановлення споживачам індивідуального газового лічильника та зобов'язання вчинити дії у порядку захисту прав споживачів.

В мотивування заявлених позовних вимог зазначила, що на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2500 між сторонами укладений типовий договір постачання природного газу.

В квітні 2017 року споживачами будинку АДРЕСА_1 проведені загальні збори співвласників багатоквартирного будинку, на яких було прийнято рішення щодо ініціювання звернення власників квартир, які не обладнані індивідуальними лічильниками газу, до ПАТ «Криворіжгаз» з заявами про забезпечення та встановлення індивідуальних лічильників газу за рахунок ПАТ «Криворіжгаз» на підставі статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного облік природного газу».

Листом ПАТ «Криворіжгаз» від 13 травня 2017 року споживачів повідомлено, що ПАТ «Криворіжгаз» не передбачено фінансування робіт з встановлення індивідуальних лічильників газу у кожній квартирі зазначеного будинку.

Позивач вважає дану позицію ПАТ «Криворіжгаз» неправомірною, оскільки відповідно до статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», ПАТ «Криворіжгаз» зобов'язане забезпечити комерційний облік кожному споживачу будинку АДРЕСА_1. ПАТ «Криворіжгаз» є суб'єктом господарювання, що здійснює розподіл природного газу. Згідно структури тарифу для споживачів на послуги розподілу природного газу ПАТ «Криворіжгаз» в період з 2011 року по теперішній час закладається встановлення квартирних лічильників газу, як це передбачено статтею 3 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», де визначено, що фінансування робіт з оснащення лічильниками газу для населення здійснюється за рахунок коштів суб'єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, тобто покладено на ПАТ «Криворіжгаз».

Позивач ОСОБА_1 просила суд визнати за нею право на забезпечення індивідуальним безкоштовним газовим лічильником за рахунок ПАТ «Криворіжгаз» та визнати, що ПАТ «Криворіжгаз» відповідно до ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» зобов'язано за свій рахунок в термін до 01.01.2018 року здійснити встановлення в її квартирі індивідуальний газовий лічильник.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 09 січня 2019 року, позов задоволено частково. Визнано за побутовим споживачем природнього газу ОСОБА_1 право на забезпечення індивідуальним лічильником газу за рахунок ПАТ «Криворіжгаз». Зобов'язано ПАТ «Криворіжгаз», за свій рахунок, в строк до 01 січня 2021 року, здійснити встановлення в квартирі індивідуального газового лічильника побутовому споживачу ОСОБА_1 Стягнуто з ПАТ «Криворіжгаз» на користь держави судові витрати в сумі 640 гривень.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2, ставлять питання про часткове скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення в частині визначення дати зобов'язання відповідача в строк до 01 січня 2018 року встановити індивідуальний лічильник газу, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин справи, що мають суттєве значення для вирішення справи та на невірну оцінку судом першої інстанції доказів по справі.

В мотивування доводів апеляційної скарги зазначають, що відповідно до статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» ПАТ «Криворіжгаз» зобов'язане забезпечити встановлення індивідуальний лічильник у термін до 01 січня 2018 року. Крім того, зазначають, що судом невірно вирішено питання розподілу судових витрат щодо розміру стягнутого з відповідача судового збору.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване, апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача, яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, представника ПАТ «Криворіжгаз», яка заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як встановлено судом та видно з матеріалів справи, позивач є власником квартири АДРЕСА_2 проведені.

В квітні 2017 року споживачами , що мешкають в багатоквартирному будинку АДРЕСА_1 проведені загальні збори співвласників багатоквартирного будинку, на яких було прийнято рішення щодо ініціювання звернення власників квартир, які не обладнані індивідуальними лічильниками газу, до ПАТ «Криворіжгаз» з заявами про забезпечення та встановлення індивідуальних лічильників газу за рахунок ПАТ «Криворіжгаз» на підставі статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного облік природного газу».

Листом ПАТ «Криворіжгаз» від 13 травня 2017 року споживачів повідомлено, що ПАТ «Криворіжгаз» не передбачено фінансування робіт з встановлення індивідуальних лічильників газу у кожній квартирі зазначеного будинку.

Як видно із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу відмови відповідача встановити індивідуальні лічильники природного газу.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач має право на забезпечення індивідуальним лічильником природного газу за рахунок ПАТ «Криворіжгаз», зобов'язавши відповідача встановити його до 01 січня 2021 року.

Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду оскаржується позивачем лише в частині дати зобов'язання відповідача ПАТ «Криворіжгаз» встановити індивідуальний лічильник до 01 січня 2018 року.

Згідно з положеннями статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» та графіками оснащення квартир і приватних будинків лічильниками газу, розробленими відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2012 року № 259-р «Деякі питання забезпечення комерційного (приладового) обліку природного газу», газорозподільні підприємства зобов'язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується для підігріву води та приготування їжі (плита газова + газова колонка) - до 01 січня 2016 року, тільки для приготування їжі - до 01 січня 2018 року.

19 січня 2018 року набрав чинності Закон України №2260-УІІІ від 21 грудня 2017 року, яким були внесені зміни до Закону України «Про забезпечення комерційного обліку газу» щодо встановлення споживачам індивідуальних лічильників природного газу. Зокрема, передбачено встановлення споживачам, у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується тільки для приготування їжі, до 01 січня 2021 року індивідуального лічильник.

Позивачі сплачували за газопостачання за встановленими тарифами, в яких були передбачені витрати на встановлення лічильників газу, у тому числі безпосередньо індивідуальних, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний надавати послуги, які оплачені позивачами, та відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах, у яких газ використовується тільки для приготування їжі, до 01 січня 2021 року.

На час ухвалення рішення по даній справі відбулась зміна правового урегулювання спірного питання в частині терміну встановлення індивідуальних лічильників для вказаної категорії осіб, тому висновок суду в частині строку виконання відповідачем обовязку улаштування засобів обліку газу є вірним.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду відповідає вимогам норм матеріального права та приходить до висновку, що право позивача на забезпечення індивідуальним лічильником за рахунок Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» та зобов'язанням ПАТ «Криворіжгаз», має бути виконано щодо встановлення в квартирі позивача індивідуального газового лічильника до 01 січня 2021 року.

Відповідно п.п.2 п.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви не майнового характеру ставка судового збору для фізичної особи становить 0,4 розміру мінімального прожиткового мінімуму, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Як видно з матеріалів справи, позивач звернулась в суд із позовом у вересні 2017 року, ставка судового збору, яка підлягала до спати позивачем становила 0,4 прожиткового мінімуму, який становив 1600 грн., тобто 640 грн.

Оскільки на підставі ЗУ «Про захист прав споживачів» позивач звільнена від сплати судового збору, згідно положення ст. 141 ЦПК України, суд першої інстанції вірно визначив розмір судового збору та стягнув його з відповідача на користь держави.

Заявлені вимоги позивача щодо права ОСОБА_1 на забезпечення індивідуальним лічильником кореспондуються із обов'язком відповідача ПАТ «Криворіжгаз» його забезпечити, тому не можна вважати, що позивачем заявлено дві окремі позовні вимоги.

Колегія суддів вважає вірним висновок суду про стягнення з відповідача суми судового збору у визначеному розмірі 640 грн., тому доводи апеляційної скарги є неприйнятними.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

За таких обставин підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає. Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 375, 381, 382 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 09 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному поряду безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 09 квітня 2019 року.

Головуючий:

Судді: