Справа № 449/276/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2019 р. м. Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

судді: Борняк Р.О.,

за участю секретаря судових засідань: ОСОБА_1,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Перемишлянської міської ради, третя особа: Перемишлянська районна державна адміністрація про визнання права власності на земельну ділянку, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2, звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить: визнати за нею - ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку загальною площею 0.123 га, яка розташована в м. Перемишляни вул. Підвальна,23 Перемишлянського району Львівської області з цільовим призначенням, використання під присадибну ділянку (державні акти серії ЛВ № 1051 від 15.07.1999 року та ЛВ № 1050 від 12.08.1999р.).

Заяву обгрунтовує тим, що 15 жовтня 1999 року вона згідно договору купівлі-продажу житлового будинку, розташованого на приватизованій земельній ділянці стала власником житлового будинку в м.Перемишляни вул. Підвальна,23 Львівської області. Даний будинок розташований на присадибній земельній ділянці площею 0,123 га.

В силу складних сімейних та матеріальних обставин у неї не було можливості оформити право власності на земельну ділянку на себе, хоча згідно вищезазначеного договору купівлі продажу вона мала зареєструвати даний договір в Золочівському МБТІ та отримати новий Державний акт на право приватної власності на землю.

На даний час державні акти на землю видані ОСОБА_3 площа земельною ділянки 0.0614 га та ОСОБА_4 площа земельною ділянки 0.0613 га.

У звязку із змінами в чинному законодавстві у неї не має можливості на даний час отримати державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,123 га, яка розташована в м. Перемишляни вул. Підвальна, 23 з цільовим призначенням ( використання під присадибну ділянку), незважаючи на те, що фактичним її власником вона стала купивши в 1999 році будинок, який розташований саме на земельній ділянці площею 0.123 га.

Позивач в судове засідання не з'явився, однак від позивача надійшла заява про розгляд даної цивільної справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, однак від представника відповідача надійшла заява про розгляд даної цивільної справи без їхньої участі.

Представник третьої особи - Перемишлянської районної державної адміністрації в судове засідання також не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, проте від представника відповідача надійшла заява про розгляд даної цивільної справи без їхньої участі.

Тому суд, вважав за можливе проводити розгляд справи, відповідно до ст. 223 ЦПК України у відсутності сторін на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 ЦПК України.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти, позов задовольнити з наступних підстав.

Частина 1 статті 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Стаття 41 Конституції України визначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛВ-1051 від 15.07.1999 р., ОСОБА_4, передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0613 га, з цільовим призначенням для використання під присадибну ділянку.

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛВ-1050 від 12.08.1999 р., ОСОБА_3, передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0614 га, з цільовим призначенням для використання під присадибну ділянку.

Згідно Договору купівлі-продажу житлового будинку серії АЕІ №572541 від 15.10.1999 р., гр. ОСОБА_2 купила у ОСОБА_4 та ОСОБА_3, житловий будинок, який розташований на приватизованій земельній ділянці, що за адресою: м. Перемишляни вул. Підвальна,23 Перемишлянського району Львівської області. Згідно даного договору, земельна ділянка розміром 0,1230 га, на якій розташовано будинок, належить продавцям на підставі Державних актів на право приватної власності на землю серії ЛВ №1050, виданого Перемишлянською міською радою 12.08.1999 року і зареєстрована в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №231 та серії ЛВ-1051, виданого Перемишлянською міською радою 15.07.1999 року і зареєстрована в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №229.

Відповідно до положень ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно з ч. 1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Вищевказані обставини сторонами не оспорюються, визнаються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно зі ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно зі ст.16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права.

Обставин, які б вказували, що на спірне майно, окрім позивача, претендують інші особи, в суді не встановлено.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач не оспорює право позивача на земельну ділянку, позовні вимоги сторони визнали, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що в суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та визнання за нею права власності на земельну ділянку загальною площею 0.123 га, яка розташована в м. Перемишляни вул. Підвальна,23 Перемишлянського району Львівської області з цільовим призначенням, використання під присадибну ділянку (державні акти серії ЛВ № 1051 від 15.07.1999 року та ЛВ № 1050 від 12.08.1999р.).

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив :

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії КВ №067304 від 02.12.1998 р., право власності на земельну ділянку загальною площею 0.123 га, яка розташована в м. Перемишляни вул. Підвальна,23 Перемишлянського району Львівської області з цільовим призначенням, використання під присадибну ділянку (державні акти серії ЛВ № 1051 від 15.07.1999 року та ЛВ № 1050 від 12.08.1999р.).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом 30 днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Борняк Р.О.