У Х В А Л А

16 квітня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:головуючого судді Бондаренко О. В., при секретарі Бондаренко Н. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача, про відвід судді Кошеля Б.І., у справі за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод», державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» ОСОБА_3, державного реєстратора Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» ОСОБА_4, про визнання недійсним правочину щодо дострокового розірвання договору оренди, визнання недійсним договору оренди, скасування рішень про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

11.04.2019 року представник позивача ОСОБА_5 подала до суду заяву про відвід судді Кошель Б.І., яка передана для розгляду 15.04.2019 року, обґрунтовуючи тим, що провадження у даній справі було відкрито 08.11.2018 року та постановлено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та повідомлено відповідача, що у строк, який становить 15 днів з дня вручення цієї ухвали він має право надіслати суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази. При цьому, ухвалою від 08.11.2018 розгляд справи № 357/11103/18 було призначено на 05.12.2019, тобто майже через місяць від дати відкриття провадження у цій справі. Жодного обґрунтування причин порушення процесуальних строків розгляду спору суддею Кошелем Б.І. у його ухвалі від 08.11.2018 не наведено, клопотання позивача про витребування у відповідачів документів суддею Кошелем Б.І. при прийнятті позовної заяви до розгляду не розглянуто, хоча позивач належним чином мотивував заявлене ним клопотання та жодних перешкод для вирішення по суті направленого позивачем разом із позовною заявою клопотання про витребування доказів у суду не було, а також вирішення зазначеного клопотання на стадії прийняття позовної заяви до розгляду суддею були б оптимізовані строки розгляду спору. Крім того, всупереч зазначеним обставинам та наведеним вище положенням ЦПК України, представник відповідачів - 1, 3 подав через канцелярію суду письмові пояснення по суті спору тільки 01.02.2019, тобто із значним порушенням встановленого судом строку, поважних причин пропуску процесуального строку не навів, клопотання про поновлення процесуального строку суду не надав. Однак, головуючий суддя у даній справі не вживає жодних заходів з метою унеможливлення зловживання відповідачами своїми процесуальними правами та забезпечення здійснення судочинства у даній справі. Позивач звертає увагу суду на порушення принципу змагальності, у зв'язку з тим, що відзиви на позовну заяву були прийняті до розгляду після спливу трьох місяців від дати порушення провадження у даній справі. Водночас, позивач вважає неприпустимим проявом суб'єктивного ставлення до сторін у даній справі у зв'язку з тим, що станом на 10.04.2019 розгляд справи по суті навіть не розпочато, а тривалість строків відкладення судових засідань унеможливлює розгляд спору у розумні строки, передбачені ст. 275 ЦПК України та станом на 10.04.2019 року спір у даній справі судом не розглянутий. Акцентують увагу на тому, що дана справа не є складною, оскільки не вимагає дослідження значного обсягу обставин, виклику свідків чи вступу нових учасників у справу. Недотримання суддею Кошелем Б.І. процесуальних строків розгляду даного спору свідчить про невиконання вимог ст. 275 ЦПК України. У даній справі, яка перебуває у провадженні судді Кошеля Б.І., задовольняються всі клопотання представника відповідачів адвоката ОСОБА_6 про відкладення розгляду справи, не зважаючи на ті обставини, що такі клопотання не підтверджуються документально, неналежним чином досліджується питання щодо наявності у матеріалах справи документів, щодо підтвердження повноважень представника відповідачів адвоката ОСОБА_6, будь-які клопотання представника позивача щодо застосування до відповідачів заходів процесуального примусу, у зв'язку з невиконанням ними вимог ухвал суду щодо витребування оспорюваних правочинів визнаються суддею Кошелем Б.І. передчасними, на жодні зловживання відповідачами процесуальними правами головуючий суддя у даній справі не реагує. Крім того, головуючий судця у даній справі не досліджує належним чином виконання відповідачами вимог ч. 2 ст. 95 ЦПК України щодо надання належним чином засвідчених копій письмових доказів. Зазначене дає обґрунтовані підстави вважати, що зазначений вище суддя не є об'єктивно та суб'єктивно безстороннім і неупередженим щодо вирішення даного спору, оскільки суддею Кошелем Б.І. систематично допускається порушення норм процесуального права, нівелюється принцип верховенства права, що прямо суперечить завданню цивільного судочинства, визначеному чинним цивільним процесуальним законодавством України. Крім того, ухвалою Київського апеляційного суду від 01.04.2019 було скасовано ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10.01.2019 у справі №357/11103/18 про відмову у задоволенні заяви ТОВ Агрофірми «Матюші» про забезпечення позову та прийнято нове рішення про заборону вчинення реєстраційних дій щодо спірної земельної ділянки. З огляду на вище наведене, існують обґрунтовані і беззаперечні підстави для відводу судді Кошеля Б.І. від участі у розгляді справи № 357/11103/18, тому просить відвести суддю Кошеля Б.І. від участі у розгляді справи № 357/11103/18 за позовом ТОВ Агрофірмою «Матюші» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод», державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» ОСОБА_3, державного реєстратора Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» ОСОБА_4 про визнання недійсним правочину щодо дострокового розірвання договору оренди, визнання недійсним договору оренди, скасування рішень про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 12.04.2019 року заява позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші», про відвід судді Кошель Б.І. розподілена на суддю Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Бондаренко О.В..

Дослідивши заяву позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші», про відвід судді Кошель Б.І., суд встановив наступні обставини.

Відповідно до змісту ч. 7, 8 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

В провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод», державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» ОСОБА_3, державного реєстратора Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» ОСОБА_4, про визнання недійсним правочину щодо дострокового розірвання договору оренди, визнання недійсним договору оренди, скасування рішень про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.04.2019 року провадження у вищевказаній справі зупинено до вирішення заяви позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші», про відвід судді Кошель Б.І.

Стаття 124 Конституції України встановлює, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Разом із тим, положенням ч. 4 ст. 10 ЦПК України також передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно норм ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків…

Тобто, у осіб, які беруть участь у справі, не має бути будь-яких сумнівів в об'єктивності та неупередженості судді.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, викладеною в рішеннях у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії», існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб'єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об'єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності.

Також, у пунктах 28-32 рішення у справі «Газета «Україна - центр» проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції повинно визначатись на підставі суб'єктивного і об'єктивного критеріїв. У контексті суб'єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. У контексті об'єктивного критерію слід визначити чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо безсторонності суддів. Аналогічна позиція висловлена ЄСПЛ й у пункті 66 рішення у справі «Бочан проти України».

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (про що зазначено у пункті 43 рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (ч. 2 ст. 36 ЦПК України).

Так, підставою для відводу позивач вказує на незадоволення процесуальними рішеннями судді, що пов'язує з порушенням приписів ЦПК України, чим порушено право позивача на ефективний захист порушених прав та інтересів, однобоке зясування обставин справи, суб'єктивний підхід судді до розгляду справи, тлумачення фактів на користь відповідача.

Проте, згідно ч.4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Також, слід зазначити, що відповідно до ст. 376 ЦПК України порушення суддею норм процесуального права є підставою для скасування судового рішення саме в порядку апеляційного провадження.

Вирішуючи питання щодо відводу слід виходити із поняття упередженості судді в результаті розгляду справи, для того, щоб ці обставини лягли в основу заяви про відвід, вони мають бути доведені, а в даному випадку будь-яких обґрунтованих доказів на підтвердження доводів заявника, не подано.

Аналізуючи підстави, які зазначені заявником для відводу судді, суд вважає, що вони не є такими, що свідчать про упередженість судді, оскільки заявником не доведено конкретних фактів та наслідків цих фактів (обставин), які можуть вплинути на об'єктивність розгляду даної справи.

Суд приходить до висновку, що доводи позивача в частині упередженості судді не ґрунтуються на нормах ЦПК України, ним не зазначено і не доведено наявність обставин, які б вказували на необ'єктивність або упередженість головуючого судді. Незгода позивача із прийнятими судом процесуальними рішеннями не може слугувати підставою для усунення судді від розгляду цієї справи. Інших обставин, які б викликали сумнів в об'єктивності або неупередженості судді, або ж слугували підставою для відводу судді з інших підстав, не виявлено, а позивачем не наведено, а ні об'єктивних, а ні суб'єктивних критеріїв, які б породжували сумніви щодо відсутності безсторонності судді.

Отже, заява про відвід судді Кошеля Б.І., у справі за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод», державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» ОСОБА_3, державного реєстратора Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» ОСОБА_4, про визнання недійсним правочину щодо дострокового розірвання договору оренди, визнання недійсним договору оренди, скасування рішень про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 36,40 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші», про відвід судді Кошель Б.І. у справі за позовом за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод», державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» ОСОБА_3, державного реєстратора Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» ОСОБА_4, про визнання недійсним правочину щодо дострокового розірвання договору оренди, визнання недійсним договору оренди, скасування рішень про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

СуддяОСОБА_7