Житомирський апеляційний суд
Справа №2-1345/12 Головуючий у 1-й інст. Грубіян Є. О.
Категорія 48 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Галацевич О.М.,

суддів: Григорусь Н.Й., Шевчук А.М.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу №2-1345/12 за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3,

на ухвалу судді Житомирського районного суду Житомирської області, постановлену 10 грудня 2018 року суддею Грубіяном Є.О. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, у якій просила ухвалити додаткове рішення у справі за її позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та визнати право власності на житловий будинок, земельні ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і споруд та 0,1404 га для ведення особистого селянського господарства по вул. Лісова, 1 у с.Василівка Житомирського району Житомирської області за їх спільними дітьми: ОСОБА_4, ОСОБА_5. та ОСОБА_6. у рівних частках.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що під час постановлення ухвали від 16.11.2012 про визнання мирової угоди у даній справі, судом не вирішено питання про розмір часток у праві власності на вищевказане майно ОСОБА_4, ОСОБА_5. та ОСОБА_6., які мають бути рівними.

Ухвалою судді Житомирського районного суду Житомирської області від 10 грудня 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушенням норм процесуального права, просить скасувати ухвалу судді суду першої інстанції та постановити нову про задоволення заяви ОСОБА_1

Зазначає, що внаслідок того, що в ухвалі від 16.11.2012 про визнання мирової угоди судом не було визначено розмір часток співвласників у нерухомому майні, неможливо виконати зазначене судове рішення, чим порушуються права дітей на володіння спірним майном. Крім того, заяву розглянуто судом без виклику учасників справи, ухвалу судом постановлено одноособово без виходу в судове засідання із секретарем судового засідання та без ведення протоколу судового засідання.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали судді суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, враховуючи наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 16.11.2012 визнано мирову угоду, укладену між сторонами, за умовами якої сторони погоджуються визнати право власності на житловий будинок та земельні ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а також площею 0,1404 га для ведення особистого селянського господарства по вул. Лісова, 1 у с. Василівка, Житомирського району та області за своїми дітьми ОСОБА_4, ОСОБА_5. та ОСОБА_6. Провадження у справі закрито.

Згідно ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках встановлених ст. 430 цього Кодексу.

Отже з аналізу зазначеної норми закону слідує, що, за вказаних у ній обставин, додаткове рішення може бути ухвалено судом за наявності ухваленого рішення, а не ухвали суду, яка у відповідності до ч. 1 ст. 258 ЦПК України є судовим рішенням.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1

Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом під час розгляду питання про ухвалення додаткового рішення норм процесуального права не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Зокрема, ч. 4 ст. 270 ЦПК України передбачено, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Отже, виклик сторін під час розгляду питання про ухвалення додаткового рішення є правом, а не обов'язком суду, а тому доводи апеляційної скарги про розгляд справи судом з порушенням норм процесуального права, зокрема, без виклику її учасників, є безпідставними.

Оскільки, розгляд справи здійснювався судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Відсутність протоколу судового засідання у зв'язку із розглядом справи без виклику сторін не може бути підставою для скасування правильного по суті судового рішення.

Крім того, справу розглянуто суддею у відповідності до ч. 1 ст. 34 ЦПК України.

Підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 залишити без задоволення, а ухвалу судді Житомирського районного суду Житомирської області від 10 грудня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 16 квітня 2019 року.