Ухвала

15 травня 2019 року

м. Київ

справа № 401/1676/15-ц

провадження № 61-33687св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Ступак О. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_3 ,

відповідач - Спільне підприємство Товариство з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут»,

треті особи: ОСОБА_2 , Світловодська міська рада, Товариство з обмеженою відповідальністю «Політрейд»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 січня 2017 року у складі судді Баранець А. М. та рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 29 березня 2017 року у складі колегії суддів: Суровицької Л. В., Авраменко Т. М., Кіселика С. А.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Спільного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» (далі - СП ТОВ «Світловодськпобут»), треті особи: ОСОБА_2 , Світловодська міська рада, Товариство з обмеженою відповідальністю «Політрейд» (далі - ТОВ «Політрейд»), про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовна заява мотивована тим, що він працював у СП ТОВ «Світловодськпобут» на посаді генерального директора. 14 квітня 2015 року йому стало відомо про існування протоколу зборів учасників СП ТОВ «Світловодськпобут», на яких вирішено питання про його звільнення та призначення на цю посаду ОСОБА_2. Отримавши поштою трудову книжку, дізнався, що звільнений з посади генерального директора згідно з протоколом співзасновників СП ТОВ «Світловодськпобут» від 03 квітня

2015 року № 03/04-15 та наказом генерального директора СП ТОВ «Світловодськпобут» ОСОБА_2 від 09 липня 2015 року № 104/К на підставі пункту 5 статті 41 КЗпП України у зв`язку з припиненням повноважень посадової особи.

Вважає, що звільнення його з роботи відбулось з порушенням норм трудового законодавства, а саме пункту 3 статті 40, статті 49-2 КЗпП України, тому, уточнивши позовні вимоги остаточно просив суд визнати незаконним і скасувати протокол зборів учасників СП ТОВ «Світловодськпобут» від 03 квітня 2015 року № 03/04-15, визнати незаконним та скасувати наказ генерального директора СП ТОВ «Світловодськпобут» від 09 липня 2015 року № 104/К про його звільнення, поновити його на посаді генерального директора СП ТОВ «Світловодськпобут» та стягнути середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 грудня 2015 року за заявою ОСОБА_3 залишена без розгляду позовна вимога про визнання незаконним та скасування протоколу № 03/04-15 від 03 квітня 2015 року зборів учасників СП ТОВ «Світловодськпобут».

Ухвалами Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області

від 17 серпня 2015 року та 17 листопада 2015 року до участі у справі як третіх осіб залучено Світловодську міську раду Кіровоградської області та ТОВ «Політрейд».

Справа судами розглядалася неодноразово.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області

від 17 грудня 2015 року позов задоволено. Визнано наказ генерального директора

СП ТОВ «Світловодськпобут» ОСОБА_2 від 09 липня 2015 року № 104/К про звільнення ОСОБА_3 незаконним. Поновлено ОСОБА_3 на роботі на посаді Генерального директора СП ТОВ «Світловодськпобут» із 09 липня 2015 року. Стягнуто із СП ТОВ «Світловодськпобут» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 62 597,54 грн. Рішення в частині поновлення на роботі ОСОБА_3 та стягнення на його користь середньомісячної заробітної плати у сумі 11 885,62 грн підлягає негайному виконанню. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 15 березня 2016 року апеляційну скаргу СП ТОВ «Світловодськпобут» відхилено. Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 грудня 2015 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 вересня 2016 року касаційну скаргу СП ТОВ «Світловодськпобут» задоволено частково. Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 15 березня 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 грудня 2016 року прийнято відмову ОСОБА_3 від позову в частині поновлення його на роботі.

Останнім рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області

від 24 січня 2017 року позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано наказ генерального директора СП ТОВ «Світловодськпобут» ОСОБА_2. від 09 липня 2015 року № 104/К про звільнення ОСОБА_3 незаконним. Стягнуто з

СП ТОВ «Світловодськпобут» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 200 261,34 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення мотивоване тим, що звільнення позивача проведено з порушенням норм трудового законодавства, тому наказ (розпорядження) від 09 липня 2015 року

№ 104/К про звільнення генерального директора ОСОБА_3 є незаконним, а оскільки вимушений прогулу тривав із 09 липня 2015 року по 17 листопада 2016 року, то підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі

200 261,34 грн.

Рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 29 березня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 січня 2017 року змінено в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Стягнуто з СП ТОВ «Світловодськпобут» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 181 161,24 грн. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції про те, що звільнення позивача проведено з порушенням вимог трудового законодавства, проте не погодився з обрахованим розміром середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У травні 2017 року ОСОБА_2 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 січня 2017 року та рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 29 березня 2017 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, обґрунтовуючи свої вимоги неправильним застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що позивач, подаючи заяву про збільшення позовних вимог, фактично одночасно змінив і предмет, і підставу позову, що є грубим порушенням вимог частини другої статті 31 ЦПК України 2004 року. Крім того, стягнення середнього заробітку невід`ємно пов`язано з поновленням працівника на роботі, а оскільки позивач відмовився від позову в частині поновлення на роботі, і відмова була прийнята судом, то позивачу необхідно відмовити у стягненні середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Станом на час розгляду вказаної справи у Верховному Суді від інших учасників справи не надходило відзивів на касаційну скаргу ОСОБА_2.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 липня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У червні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ вказану цивільну справу передано до Верховного Суду.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Позиція Верховного Суду

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_3 до Спільного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут», треті особи: ОСОБА_2 , Світловодська міська рада, Товариство з обмеженою відповідальністю «Політрейд», про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 січня 2017 року та рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 29 березня 2017 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

С. О. Погрібний

Г. І. Усик