Справа № 168/893/18
Провадження № 2/168/37/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2019 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Назарука О.В.,

секретар судових засідань - Островерха Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем 08 березня 1993 року.

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що сімейне життя між ними не склалось, у подружжя відсутнє взаєморозуміння, подальше спільне життя та збереження сім`ї стали неможливими. На думку позивача, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Просить шлюб розірвати.

Ухвалою Старовижівського районного суду Волинської області від 14 березня 2019 року було вжито заходів щодо примирення подружжя та надано строк для примирення терміном один місяць. Ухвалою суду від 17 квітня 2019 року провадження у справі відновлено та справу призначено до судового розгляду.

Позивач у судове засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує з підстав, викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити і розглядати справу у її відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав.

Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому частиною 2 статті 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши та оцінивши докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно зі змістом статті 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

Як вбачається зі змісту частини 3 та 4 статті 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Судом встановлено, що подружжя не підтримує стосунків, відсутні спільні інтереси та погляди на подальше спільне життя, тобто шлюб носить формальний характер, можливості збереження даного шлюбу немає.

Відповідно до пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачене частиною 1 статті 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи. Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті.

За клопотанням відповідача судом надавався строк на примирення, проте сторони не примирились, позивач наполягає на розірванні шлюбу.

За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Після розірвання шлюбу залишити за позивачем прізвище « ОСОБА_1 ».

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору залишити за нею у зв`язку з поданою про це письмовою заявою.

Керуючись статтями 24, 55, 56, 104, 105, 110, 111, 112 СК України, 12, 13, 141, 229, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Шлюб між подружжям ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 08 березня 1993 року Виконавчим комітетом Кримненської сільської ради Старовижівського району Волинської області за актовим записом № 07, - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити за позивачем прізвище « ОСОБА_1 ».

Судові витрати залишити за позивачем.

На рішення суду може бути подано а пеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.В. Назарук