ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

17 вересня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/6022/19

Головуючий у першій інстанції - Требух Н. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1144/19

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Вінгаль В.М.,

суддів: Губар В.С., Кузюри Л.В.,

за участю секретаря судового засідання: Бивалькевич Т.В.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Акціонерне товариство «Облтеплокомуненерго»,

особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» про зобов`язання вчинити дії,

прізвище судді: Требух Н.В.; місце постановлення ухвали: м. Чернігів,

дата складання повного тексту ухвали: 05 липня 2019 року,

УСТАНОВИВ:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» (далі - АТ «Облтеплокомуненерго»), в якому просив визнати безпідставним нарахування боргу за ГВП у розмірі 383,23 грн., який, на його думку, не існував взагалі; безпідставним нарахування плати за 0,3 м3 гарячої води в розмірі 27,26 грн. у зв`язку з тим, що фактичні показники лічильника станом на 04.2018 р. складають 30,7 м3, а поточні, станом на 11.2018 р., зазначені у розмірі 31 м3, за які було сплачено декілька років до того, крім того, позивач зазначає, що саме відповідач винен у непереданні споживачу інформації про необхідність надання показників лічильників з урахуванням десятих та сотих значень; просить скасувати заборгованість за обігрів станом на 01.02.2019 р. у розмірі 935,92 грн., як безпідставно нараховану.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 липня 2019 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, просив його скасувати повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити.

Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з тим, що невикористана субсидія з ЦПГВ з травня по вересен,ья 2017 року становить 383,23 грн, оскільки зазначена сума є штучним боргом з травня 2017 року і свідчить про непорядність і нечесність відповідача.

У наданому відзиві на апеляційну скаргу АТ «Облтеплокомуненерго» просить залишити рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 липня 2019 року без змін, а апеляційну скаргу на дане рішення без задоволення.

Заслухавши голову судового засідання, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з недоведеності заявлених вимог.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується апеляційний суд враховуючи наступне.

У справі встановлено, що ОСОБА_1 є споживачем послуг з теплозабезпечення та гарячого водопостачання, які надає відповідач, за адресою АДРЕСА_1 та користується пільгами щодо оплати послуг у вигляді призначених субсидій за увесь спірний період.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що до жовтня 2017 року позивачу нараховувалась субсидія на єдиний рахунок, відкритий відповідачем. За рахунок субсидії погашалась заборгованість позивача за отримані послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання, що відображалось в єдиному платіжному документі. Всі залишки (невикористана субсидія), які утворилися після нарахування за послугу з гарячого водопостачання з травня по вересень 2017 р., внесено на особовий рахунок позивача як залишок за послугу з централізованого опалення. Невикористана до жовтня 2017 р. субсидія за послуги гарячого водопостачання у розмірі 383,23 грн. знайшла своє відображення в особовому рахунку як залишок за послуги з централізованого водопостачання на вищезгадану суму. З огляду на викладене, вказану суму відповідач зазначив в особовому рахунку як борг з оплати послуг з ГВП. Таким чином, сума боргу за послуги з гарячого водопостачання та сума залишку за послуги з теплопостачання дорівнювалась одна одній.

В подальшому, у грудні 2018 р. відповідачем фактично було проведено зарахування боргу за гаряче водопостачання за рахунок залишку за теплопостачання, тобто борг за гаряче водопостачання та залишок за теплопостачання було списано з його особового рахунку.

За період з жовтня 2018 р. по січень 2019 р. позивач був зобов`язаний сплатити за отримані послуги з теплопостачання грошові кошти на суму 3718,89 грн. За вказаний період на особовий рахунок позивача перераховано субсидію на суму 2767,84 грн. Різниця сум між нарахуваннями за послугу та отриманою субсидією складає 951,05 грн. За заявою позивача у грудні 2018 р. борг за послуги з гарячого водопостачання у розмірі 383,23 грн. погашено за рахунок залишку за послуги з теплопостачання у розмірі 398,36 грн. Сума фактичного боргу за теплопостачання становить 935,91 грн (різниця сум між нарахуваннями за послугу та отриманою субсидією мінус різниця між сумою залишку за теплопостачання та боргу за ГВП).

Доводи апеляційної скарги вищезазначених висновків суду першої інстанції не спростовують.

Беручи до уваги викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383, 384, 389-391 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягають.

Голова судового засідання

Судді