Номер провадження: 22-ц/813/3423/19
Головуючий у першій інстанції Михайлюк О. А.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2019 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 522/16725/18

Одеській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді - Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

учасники справи:

- позивач - ОСОБА_1 ,

- відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у передбаченому ст. 369 ЦПК України порядку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданих джерелом підвищеної небезпеки, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси, постановлену у складі судді Михайлюка О.А. 26 листопада 2018 року, про повернення позову,

встановив:

У серпні 2018 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача: 1) матеріальні збитки в сумі - 24 400 грн.; 2) відшкодування моральної шкоди у розмірі - 200 000 грн..

ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги тим, що 19.09.2015 р. по вул. Фонтанська дорога 4а/1 було здійснено наїзд на нього автомобілем КІА д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 .. Внаслідок даного наїзду йому були спричинені тілесні ушкодження середньої ступені тяжкості. За даним фактом слідчим Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області були внесені відомості до Єдиного Реєстру Досудових Розслідувань за номером 0008406, та на теперішній час кримінальне провадження досі розслідується. Внаслідок отриманих пошкоджень його було госпіталізовано до лікарні, де він знаходився на лікуванні. Під час лікування йому було зроблено операцію, було придбано велика кількість медикаментів, загальною вартістю - 20 000 грн.. Також під час наїзду було пошкоджено належне йому майно вартістю - 4 400 грн.. Загальна вартість матеріальної шкоди сягає - 24 400 грн.. Внаслідок скоєння ДТП йому було заподіяно моральну шкоду, яка виражається у душевних стражданнях, пережитих у зв`язку з отриманням тілесних ушкоджень (а. с. 2 - 4).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 24 вересня 2018 р. цивільну справу передано на розгляд до Малиновського районного суду м. Одеси.

01.11.2018 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, з наданням строку для усунення недоліків.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 26.11.2018 р. позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачеві.

Ухвала суду мотивована тим, що в наданий судом строк позивачем було надано заяву про усунення недоліків позову, однак вимоги які були визначені ухвалою про залишення позову без руху не були виконанні (а. с. 56).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати. Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвала суду є незаконною, необґрунтованою, постановленою з порушенням норм процесуального законодавства.

Апелянт вказує, що після залишення позовної заяви без руху ним було подано виправлену позовну заяву, якою вказані в ухвалі суду недоліки були усунуті. Однак, судом першої інстанції було безпідставно повернуто позовну заяву позивачу.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зокрема, щодо повернення заяви позивачеві (заявникові), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні судового рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За правилами ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З матеріалів справи, а саме з ухвали про залишення позовної заяви без руху та виправленої, відповідно до вимог цієї ухвали, позовної заяви, вбачається, що заявником у встановлений строк було виконано вимоги ухвали суду першої інстанції про залишення позовної заяви без руху, зокрема, шляхом подання 12.11.2018 року до суду позовної заяви, в якій зазначено: про наявність у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; зазначено про те, що позивач не поніс і не очікує понести судові витрати у зв`язку із розглядом справи; у виправленій позовній заяві позивач підтверджує, що ним до відповідача інших позовних заяв з цього предмету та підстав до суду не подавалося. У позовній заяві позивач вказує на відсутність вжиття заходів досудового врегулювання спору та відсутність вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви.

Апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що з урахуванням того, що в наведеній позовній заяві йде мова про відшкодування моральної шкоди в порядку передбаченому ст. 1187 ЦК України, в такому випадку помилковою є вимога суду першої інстанції про зазначення позивачем відомостей щодо наявності вини відповідача, враховуючи наступне.

Відповідно до частини першої статті 1187 ЦК джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену небезпеку завдання шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність, пов`язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Зазначена норма не містить вичерпного переліку видів джерел підвищеної небезпеки.

Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, слід враховувати вимоги статей 1166, 1187 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Вказану позицію викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05 червня 2019 р. у справі № 461/8496/15-ц.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції до вирішення питання щодо усунення/не усунення недоліків позовної заяви підійшов суто формально. Не вказав в ухвалі про повернення позову, які недоліки, вказані в ухвалі про залишення позову без руху, не було усунуто, таким чином безпідставно дійшов висновку щодо повернення позовної заяви позивачу. Оскаржувана ухвала постановлена всупереч вищенаведених вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Вищезазначені доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, а тому вона підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374, п. п. 1, 4 ст. 379 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, у випадку постановлення ухвали при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

На підставі вищевикладеного, колегія судів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для вирішення питання щодо відкриття провадження по справі, порушенні норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції (Малиновського районного суду м. Одеси) для продовження її розгляду, починаючи зі стадії вирішення питання щодо відкриття провадження по справі після виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 185, 368, 371, 374, 379, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, Одеський

апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2018 року про повернення позову - скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному не підлягає за винятками, передбаченими частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе