Постанова

Іменем України

27 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 279/3911/17

провадження № 61-48482св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротуна В. М.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк»,

представники позивача: Оснач Оксана Павлівна, Савицька Світлана Сергіївна , Прокопчук Андрій Леонідович , Мартиненко Олександр Васильович ,

відповідач - ОСОБА_4 ,

представник відповідача - ОСОБА_5 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на постанову Житомирського апеляційного суду у складі колегії суддів: Галацевич О. М., Борисюка Р. М., Микитюк О. Ю. від 21 листопада 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2017 року публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі - ПАТ «ВіЕйБі Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20 березня 2015 року № 63 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіну М. А. 18 вересня 2008 року між ВАТ «ВіЕйБі Банк», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕйБі Банк», та малим приватним підприємством «Нафтасоюз» (далі - МПП «Нафтасоюз») було укладено договір № 65 про надання овердрафту, відповідно до умов якого банк надав останньому кредит у формі овердрафту в розмірі 400 000,00 грн, терміном до 20 грудня 2008 року та сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 23% річних. Цього ж дня, між ВАТ «ВіЕйБі Банк», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_4 укладено договір поруки, відповідно до якого останній поручився перед банком за виконання боржником умов договору овердрафту № 65 від 18 вересня 2008 року.

У порушення умов договору овердрафту, а також статей 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, чим порушив умови кредитного договору. Станом на 30 вересня 2016 року утворилась заборгованість, яка з урахуванням процентів за користування кредитом, пені, 3% річних становить 363 275,78 грн, яку позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13 квітня 2018 року позов ПАТ «ВіЕйБі Банк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість за договором овердрафту № 65 від 18 вересня 2008 року станом на 30 вересня 2016 року в сумі 363 275,78 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Судове рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання відповідно до укладеного договору не виконує, істотно їх порушує, до погашення заборгованості заходів не вживав, тому наявні правові підстави для стягнення з нього виниклої заборгованості за договором овердрафту. Оскільки відповідачем не оспорено факт укладення договору овердрафту та його умови, то правильність і правомірність визначення інших зобов`язань за ним судом не оцінюється.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Житомирського апеляційного суду від 21 листопада 2018 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 задоволено. Заочне рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13 квітня 2018 року скасовано та ухвалено нове судове реішення про відмову у позові.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що порука ОСОБА_4 є припиненою, оскільки у кредитора виникло право на пред`явлення вимоги до поручителя ОСОБА_4 з дня настання строку виконання зобов`язання за договором овердрафту № 65 від 18 вересня 2008 рок - 20 грудня 2008 року та протягом наступних шести місяців, але такої вимоги банк до поручителя не пред`явив.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

ПАТ «ВіЕйБі Банк» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд не врахував, що відповідач навмисно змінив своє місце проживання, не повідомивши про це позивача, щоб уникнути виконання своїх договірних зобов`язань за договором поруки. Рішення Господарського суду Житомирської області від 22 грудня 2011 року у справі № 20/5007/116/11, яким з МПП «Нафтасоюз» на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» стягнуто заборгованість та штрафні санкції за договором овердрафту № 65 від 18 вересня 2008 року, не виконано, у зв`язку з чим триває нарахування процентів на суму боргу та штрафних санкцій за невиконання умов договору. ОСОБА_4 як поручитель несе солідарний обов'язок з погашення виниклої заборгованості. Відмова у задоволенні вимог позивача спричинить штучне зменшення ліквідаційної маси, що порушить права держави в особі Фонду, інших кредиторів ПАТ «ВіЕйБі Банк» та заподіє збитків державі в особі Фонду гарантування.

Відзив на касаційну скаргу до суду не надходив.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 28 березня 2019 року відкрито касаційне провадження в указаній і витребувано цивільну справу № 279/3911/17 з Коростенського міськрайонного суду Житомирської області.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Суд установив, що 18 вересня 2008 року між ВАТ «ВіЕйБі Банк», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕйБі Банк», та МПП «Нафтасоюз» було укладено договір № 65 про надання овердрафту, відповідно до якого банк надав останньому кредит у формі овердрафту в розмірі 400 000,00 грн, терміном до 20 грудня 2008 року та сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 23% річних.

Цього ж дня, між ВАТ «ВіЕйБі Банк», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_4 укладено договір поруки, за умовами якого останній зобов`язався солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов`язань позичальника за договором овердрафту № 65 від 18 вересня 2008 року.

Рішення Господарського суду Житомирської області від 22 грудня 2011 року у справі № 20/5007/116/11 з МПП «Нафтасоюз» на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» стягнуто заборгованість за договором про надання овердрафту № 65 від 18 вересня 2008 року в сумі 77 726,56 грн та штрафні санкції, пеню, 3% річних та інфляційні нарахування.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20 березня 2015 року № 63 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіну М. А. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 22 лютого 2016 року № 213 продовжено строк здійснення процедури ліквідації та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіну М. А. строком на 2 роки, до 19 березня 2018 року.

Звертаючись у жовтні 2017 року до суду з указаним позовом, ПАТ «ВіЕйБі Банк» посилалося на те, що МПП «Нафтасоюз» належним чином не виконувало взяті на себе зобов`язання, допустило прострочення у здійсненні оплати за кредитом та процентами, у зв`язку із чим станом на 30 вересня 2016 року виникла заборгованість у сумі 363 275,78 грн, яка складається із: заборгованості за овердрафтом - 77 726,56 грн; заборгованості за процентами - 119 268,74 грн; пені за своєчасне погашення по овердрафту - 13 561,80 грн; пені за несвоєчасну сплату процентів по овердрафту - 19 833,37 грн; 3% річних за несвоєчасне погашення овердрафту - 8 250,07 грн; 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків по овердрафту - 7 003,38 грн; інфляційні збитки за несвоєчасне погашення овердрафту - 55 277,42 грн; інфляційні збитки за несвоєчасну сплату процентів - 62 354,44 грн, яка підлягає стягненню з поручителя ОСОБА_4 як солідарного боржника.

2.Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

За змістом статей 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися порукою (частина перша статті 546 ЦК України).

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку та поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

Згідно з частиною четвертою статті 559 ЦК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Умови договору про дію поруки до повного виконання зобов`язань боржника не свідчать, що цим договором установлено строк припинення поруки у розумінні статті 251, частини четвертої статті 559 ЦК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 цього Кодексу (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

З аналізу частини четвертої статті 559 ЦК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) можна зробити висновок, що строк поруки відноситься до преклюзивних, це строк існування самого зобов`язання поруки, а застосоване в цій нормі поняття «строк чинності поруки» повинне розглядатися як строк, протягом якого кредитор може реалізувати свої права за порукою, як видом забезпечення зобов`язання.

Тому і право кредитора, і обов`язок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.

Вказані висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 1411/3467/12 (провадження № 14-594цс18).

Пунктом 1.4. договору овердрафту встановлено термін його дії до 20 грудня 2008 року.

У пункті 11 договору поруки передбачено, що цей договір діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань за цим договором.

З урахуванням наведеного, умови договору поруки не свідчать про те, що цим договором установлено строк поруки в розумінні статті 251 ЦК України. Тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

З урахуванням наведеного, кредитор мав право пред`явити вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобов`язання, тобто до 20 червня 2009 року. Проте, позивач, як правонаступник кредитора, звернувся до суду з позовом до поручителя ОСОБА_4 лише у жовтні 2017 року, тому порука ОСОБА_4 є припиненою на підставі частини четвертої статті 559 ЦК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Таким чином, висновки апеляційного суду про відсутність підстав для задоволення позову ґрунтуються на законі та узгоджуються з матеріалами справи.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування постанови апеляційного суду, оскільки зводяться до переоцінки судом доказів, що у силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції, були предметом дослідження у суді із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову апеляційного суду без змін.

Оскільки оскаржувану постанову апеляційного суду залишено без змін, а скаргу без задоволення, то судовий збір за подання касаційної скарги покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» залишити без задоволення.

Постанову Житомирського апеляційного суду від 21 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: М. Є. Червинська

С. Ю. Бурлаков

В. М. Коротун