Справа № 712/2-6995/2011
П О С Т А Н О В А

Іменем України

09 квітня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Джуги С.Д. і Собослоя Г.Г.,

з участю секретаря Волощук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 28 вересня 2018 року (у складі судді Бедьо В.І.) за заявою публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «РодовідБанк» (надалі - Банк) звернувся до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа в червні 2018 р.

Просив:

-визнати поважною причину пропуску строку, який надається для пред'явлення виконавчого документу до виконання;

-поновити пропущений строк для пред'явлення виконавчого документу, виданого 31.05.2012 р. у цивільній справі №2-6995/11;

-видати дублікат виконавчого документа про стягнення із ОСОБА_2 на користь Банку кредитної заборгованості по кредитному договору №Ск-168-000074/8-2008 від 19.08.2008 р.

На обґрунтування заяви вказав, що 31.05.2012 р. Ужгородським міськрайонним судом було видано виконавчий лист на виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду від 07.03.2012 р. про стягнення із ОСОБА_2 на користь Банку кредитної заборгованості за кредитним договором №Ск-168-000074/8-2008 від 19.08.2008 р.

06.06.2012 р. Банк направив на адресу МВ ДВС Ужгородського МУЮ у Закарпатській області заяву про примусове виконання разом із оригіналом виконавчого листа.

29.05.2013 р. МВ ДВС Ужгородського МУЮ у Закарпатській області винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві.

29.04.2014 р. Банком було направлено на адресу МВ ДВС Ужгородського МУЮ у Закарпатській області заяву про примусове виконання разом із оригіналом виконавчого листа Ужгородського міськрайонного суду від 31 травня 2012 р. у справі №2-6995/11. Однак, станом на 19.04.2018 р. відсутні відомості щодо примусового виконання указаного виконавчого документа.До того ж, Банк не отримував від органу виконавчої служби копій постанов про відкриття виконавчого провадження, повернення виконавчого документу стягувачеві або закінчення виконавчого провадження.

Із листа МВ ДВС Ужгородського МУЮ у Закарпатській області від 11.05.2018 р. видно, що 25.11.2014 р. державним виконавцем МВ ДВС Ужгородського МУЮ у Закарпатській області винесено постанову про повернення виконавчого провадження разом із оригіналом виконавчого документа, однак оригінал виконавчого документа та постанова про повернення виконавчого документа не надходили, доказів направлення указаних документів Банку не надано.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 28 вересня 2018 р. заяву Банку задоволено частково: видано дублікат виконавчого листа в цивільній справі №2-6995/11, виданого на виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду від 07 березня 2012 р. про стягнення із ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором №Ск-168-000074/8-2008 від 19.08.2008 р. У задоволенні решти заяви відмовлено.

Банк просить скасувати цю ухвалу в частині відмови в поновленні строку для пред'явлення виконавчого документа та постановити нову, якою визнати поважною причину пропуску строку, який надається для пред'явлення виконавчого документу до виконання і поновити пропущений строк для пред'явлення виконавчого документа, виданого 31.05.2012 р. у цивільній справі №2-6995/11 про стягнення із ОСОБА_2 на користь Банку заборгованості за кредитним договором №Ск-168-000074/8-2008 від 19.08.2008 р. Доводить про порушення судом норм процесуального права.Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до такого:

-із незалежних від стягувача причин оригінал виконавчого документа було втрачено, період втрати встановите неможливо;

-із вступу виконавчого листа в закону силу та пред'явлення його до виконання минуло вже більше трьох років, а тому строк пред'явлення виконавчого листа до виконання стягувачем пропущено з поважних причин;

-виконання судових рішень у цивільних справах є складовою на справедливий суд і однією із процесуальних гарантій доступу до суду.

Задовольняючи заяву в частині видачі дубліката виконавчого листа, суд першої інстанції виходив із обґрунтованості таких вимог, однак у частині поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання відмовив через недоведеність та необґрунтованість доводів у цій частині заяви.

При цьому судом було встановлено, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 07.03.2012 р.у справі № 2-6995/11 задоволено позовні вимоги Банку та стягнуто з ОСОБА_2 на користь Банку заборгованість за кредитним договором № Ск-168-000074/8-2008 від 19.08.2008 р.

31.05.2012 р. судом було видано виконавчий лист на виконання рішення суду від 07.03.2012 р., який відповідно був поданий стягувачем на виконання до органів державної виконавчої служби 06.06.2012 р.

13.06.2012 р. МВ ДВС Ужгородського МУЮ у Закарпатській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження із виконання указаного виконавчого листа.

29.05.2013 р. державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

29.04.2014 р. Банк направив до органів виконавчої служби заяву про примусове виконання виконавчого листа Ужгородського міськрайонного суду № 2-6995/11.

19.04.2014 р. Банк звернувся до МВ ДВС Ужгородського ГТУЮ у Закарпатській області із клопотанням про отримання інформації щодо виконання указаного виконавчого листа.

11.05.2018 р. у відповідь на вказане клопотання отримано лист, з якого видно, що 25.11.2014 р. державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого провадження відповідно до п.4 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд констатував, що заявником не було надано доказів поважності пропуску строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, з огляду на те, що ним 29.04.2014 р. подано до виконання виконавчий лист, який відповідно постановою державного виконавця від 25.11.2014 р. було повернуто стягувачу.

Апеляційний суд не може погодитися із висновком суду першої інстанції у питанні поновлення пропущеного строку через його невідповідність обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права.

До спірних правовідносин належить застосувати норми цивільно-процесуального закону, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до ч.1 ст. 370 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат. Суд, який видав виконавчий лист про стягнення аліментів, має право за поданням державного виконавця, приватного виконавця у разі встановлення кількох місць роботи чи отримання доходів боржника видати дублікат виконавчого листа.

Згідно з ч.1 ст. 371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Виходячи з аналізу зазначених норм права, суд при вирішенні відповідно до ст. 371 ЦПК питання про поновлення строку для пред'явлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, повинен з'ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання. Перелік причин, які необхідно вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суддя відповідно до ст. 212 ЦПК дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних доказів.

Відсутність у заявника виконавчого документа зумовлює неможливість пред'явлення такого до примусового виконання, що ставить під загрозу питання виконання судового рішення взагалі.

У разі пропуску строку пред'явлення виконавчих документів до виконання одночасно із заявою про видачу дубліката належить подавати заяву про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання. Як це і зробив Банк.

Суд установив, що заявником доведено обставини, на які він посилається у своїй заяві щодо втрати виконавчого документу по справі № 2-6995/11. Зокрема, заявник надав суду докази того, що саме до Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатської області стягувачем було подано на виконання виконавчий документ, який було повернуто і який в процесі пересилання був утрачений.

Отримання стягувачем виконавчого листа або судового наказу після закінчення строку для пред'явлення його до виконання є поважною причиною пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Тобто, суд першої інстанції, встановлюючи, що оригінал виконавчого листа було втрачено з поважних причин, мав також поновити строк для пред'явлення виконавчого документу. Адже, без поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання факт видачі дублікату позбавлений правового змісту, а це, в свою чергу, порушує право Банку як стягувача і суперечить принципу обов'язковості виконання судового рішення.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчі листи викладаються в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення відповідних форм процесуальних документів, передбачених Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, і підписуються електронним цифровим підписом судді (в разі колегіального розгляду - електронними цифровими підписами всіх суддів, які входять до складу колегії).

Як указано в підпунктах 17.2 і 17.4 п.17 Розділу XIII ЦПК України «Перехідні положення» до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів:

-оформлення і видача судових рішень, якими вносяться зміни до виконавчих документів (у тому числі про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання), здійснюється в паперовій формі судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу;

- у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Апеляційний суд розглядає справи за правилами положень ЦПК України (в редакції, чинній із 15 грудня 2017 р.)

За тієї обставини, що суд першої інстанції при постановленні ухвали про задоволення заяви про видачу дублікату виконавчого листа та відмову у задоволенні поновленні строку для його пред'явлення припустився порушень вимог норм процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду з питання поновлення строку.

Апеляційна скарга Банку підлягає частковому задоволенню через те, що Банк просить поновити строк для пред'явлення виконавчого документу до виконання, однак чинним ЦПК України (у редакції із 15 грудня 2017 р.) не передбачено такої процесуальної дії для апеляційної інстанції.

Згідно з п.4 ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, порушення законних прав та інтересів заявника.

У контексті наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні заяви Банку в частині поновлення строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання.

Керуючись п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.379, ст.ст.382,384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» задовольнити частково.

2.Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 28 вересня 2018 року скасувати, а справу передати до того ж суду для продовження розгляду.

3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

4.Повне судове рішення складено 17 квітня 2019 року.

Судді: