ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2019 року

м.Суми

Справа №592/19048/18

Номер провадження 22-ц/816/3041/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенко В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Хвостик С. Г.

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання»,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 березня 2019 року в складі судді Князєва В.Б., ухвалене у м. Суми Сумської області,

в с т а н о в и в:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» (далі - ПАТ «Сумське МНВО»), який мотивувала тим, що вона перебувала у трудових відносинах з відповідачем, 31 жовтня 2018 року була звільнена з роботи за угодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України. При звільненні з нею не був проведений остаточний розрахунок. Посилаючись на викладене, позивач просила стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 березня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволений.

Стягнуто з ПАТ «Сумське МНВО» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у розмірі 63997 грн 97 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01 листопада 2018 року по 13 березня 2019 року включно в сумі 5607 грн 36 коп. з послідуючим утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів.

Стягнуто з ПАТ «Сумське МНВО» на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн 80 коп.

В апеляційній скарзі на рішення ПАТ «Сумське МНВО», посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду змінити зменшивши суму стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що при визначенні розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні суд першої інстанції врахував невірну кількість робочих днів.

Відзиву на апеляційну скаргу позивач не подав.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з ПАТ «Сумське МНВО» (а.с. 5-8).

31 жовтня 2018 року позивача звільнено з роботи за угодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України (а.с. 9).

З розрахункового листа вбачається, що ПАТ «Сумське МНВО» має заборгованість перед позивачем по виплаті заробітної плати станом на листопад 2018 року у розмірі 63997,97 грн (а.с. 11).

Згідно зі ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

За змістом ст.ст. 94, 97 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати встановлюється за погодженням сторін, у відповідності до форм і систем оплати праці, норм праці, а також з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством.

Частиною 1 статті 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком (ч.2 ст. 233 КЗпП України).

Згідно з ч.1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно з пунктами 1-4 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, з відповідними змінами (далі - Порядок), цей Порядок застосовується, зокрема, у випадку, коли згідно з чинним законодавством виплати проводяться виходячи із середньої заробітної плати.

Відповідач не оспорює висновок суду першої інстанції про розмір середньоденної заробітної плати ОСОБА_1 , який становить 103 грн 84 коп.

Як було встановлено судом першої інстанції та не заперечується відповідачем, на підприємстві діє неповний трьохденний робочий тиждень, установлений наказом від 21 березня 2014 року № 75.

З урахуванням зазначеного суд першої інстанції вірно визначив, що за період затримки розрахунку з 01 листопада 2018 року по 13 березня 2019 року на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток саме за 54 робочих дня (у листопаді - 12 днів, у грудні - 12 днів, у січні - 12 днів, у лютому - 12 днів, у березні - 6 днів), а не за 53, як зазначає у апеляційній скарзі відповідач.

Отже, за приписами статей 12, 80, 81 ЦПК України, суд першої інстанції на підставі наявних у матеріалах справи доказів вірно визначив розмір середнього заробітку позивача за час затримки розрахунку, який становить 5607 грн 36 коп. (103 грн 84 коп. х 54 днів), за період з 01 листопада 2018 року по 13 березня 2019 року включно з днем ухвалення рішення, оскільки станом на 13 березня 2019 року розрахунок з ОСОБА_1 відповідач не провів.

Тому, відповідно до положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 5607 грн 36 коп.

Суд апеляційної інстанції визнає, що наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду першої інстанції не спростовують та не належать до тих підстав, із якими процесуальне законодавство пов`язує можливість прийняття судового рішення про скасування чи зміну оскаржуваного рішення.

Відповідно до вимог статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим, постановленим з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, підстав для його зміни не вбачається.

З огляду на ту обставину, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 19, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» залишити без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.І. Криворотенко

Судді: О.Ю. Кононенко

С.Г. Хвостик