Провадження 2-о/127/398/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2019 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

з участю секретаря судових засідань Горденко Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, -

в с т а н о в и в:

заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла рідна сестра бабусі заявника - ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

Зважаючи, що за життя ОСОБА_2 розпорядилась своїм майном, заповівши його заявнику, остання в установленому законом порядку звернулась до Третьої вінницької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом.

Проте, свідоцтво про право на спадщину за заповітом ОСОБА_1 не отримала. Нотаріус повідомила їй, що за життя спадкодавець ОСОБА_2 посвідчила на користь іншої особи наступний за часом заповіт від 13.09.2005 року, який скасував попередній - від 24.09.2002 року. Згодом ОСОБА_2 скасувала заповіт від 13.09.2005 року, про що 18.11.2005 року подала заяву нотаріусу.

За таких обставин спадкування здійснюється за законом.

Померла ОСОБА_2 була рідною сестрою бабусі заявника - ОСОБА_3 , яка померла у березні 2007 року . До 1956 року ОСОБА_2 була заміжньою і проживала разом із своїм чоловіком ОСОБА_4 у м. Ковель Волинської області. Дітей у них не було. Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 переїхала до м. Вінниці і проживала разом із сім`єю старшої сестри - ОСОБА_5 в АДРЕСА_2 . ОСОБА_2 працювала у Вінницькій районній лікарні у пологовому відділенні і в 1982 році отримала кооперативну квартиру АДРЕСА_3 , де проживала сама до 2002 року. Згодом дану квартиру поміняли на квартиру, що розташована на першому поверсі - АДРЕСА_1 .

Їх родина була дуже дружньою і заявник постійно піклувалась про покійну, як про свою рідну бабусю. Наприкінці 2007 року ОСОБА_2 почала проживати за адресою: АДРЕСА_2 , а заявник допомагала їй, оскільки ОСОБА_2 потребувала догляду. У 2009 році заявник з чоловіком закінчили будівництво нового будинку і всі разом переїхали в будинок АДРЕСА_4 .

Вони з ОСОБА_2 жили однією сім`єю, вели спільне господарство, разом харчувалися, планували бюджет. Коли ОСОБА_2 померла, заявник займалась її похованням.

Єдиним спадкоємцем за законом четвертої черги є ОСОБА_1 Тому, з метою оформлення права на спадщину та отримання свідоцтва, виникла необхідність встановлення в судовому порядку факту постійного проживання заявника із спадкодавцем ОСОБА_2 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

На підставі ст. 1264 ЦК України заявник просила встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_4 разом із спадкодавцем - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Вінниці, однією сім`єю з грудня 2007 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву підтримала за обставин, що викладені у ній. Пояснила, що покійна ОСОБА_2 - це рідна сестра її рідної бабусі ОСОБА_3 , яка померла в 2007 році. Їх було п`ятеро сестер. В даний час залишилась одна - ОСОБА_5 . ОСОБА_2 була одинока, чоловіка та дітей не мала. Після смерті рідної бабусі, яка жила з нею, наприкінці 2007 року вона забрала до себе ОСОБА_2 . Вони проживали за адресою: АДРЕСА_2 . В 2009 році вони усі почали проживати в новому будинку АДРЕСА_4 . Вони жили з ОСОБА_2 однією сім`єю, вели спільне господарство, разом харчувалися. Також вона займалась організацією поховання ОСОБА_2 Зауважила, що покійна ОСОБА_2 потребувала догляду та допомоги, оскільки не могла ходити. В 2002 році ОСОБА_2 посвідчила на її користь заповіт, однак, за сімейними обставинами вона деякий час проживала в м. Києві, тому ОСОБА_2 доглядала інша особа, у зв`язку з чим 13.09.2005 року ОСОБА_2 склала новий заповіт. Проте, і цей заповіт був скасований ОСОБА_2 18.11.2005 року. Вона є єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину, тому з метою оформлення права на спадщину виникла необхідність встановлення в судовому порядку факту постійного проживання із спадкодавцем ОСОБА_2 однією сім`єю не менш як п`ять років.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 адвокат Шикунова А.О. заяву підтримала за обставин, що у ній викладені, просила задоволити вимогу ОСОБА_1 Погодилась із поясненнями, даними ОСОБА_1

Заінтересована особа - ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що заявник - це онука її покійної сестри ОСОБА_3 . Їх було п`ять сестер. Сестра ОСОБА_2 була розлучена, дітей не мала, була похилого віку, хворіла і потребувала допомоги. Після смерті бабусі в 2007 році заявник взяла ОСОБА_2 до себе. Підтвердила, що вони жили однією сім`єю, ОСОБА_1 доглядала за ОСОБА_2 , оскільки та потребувала сторонньої допомоги. На спадщину після сестри ОСОБА_2 вона не претендує. ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 і бажає отримати свідоцтво про право на спадщину, тому звернулась до суду за встановленням даного факту.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що заявник - її мама, а померла ОСОБА_2 - рідна сестра її прабабусі ОСОБА_3 . ОСОБА_2 була одинока, старенька, потребувала догляду і допомоги. Тому після смерті ОСОБА_3 в 2007 році ОСОБА_2 почала жити однією сім`єю із ОСОБА_1 до 2013 року. Її мама доглядала ОСОБА_2 , як рідну бабусю. ОСОБА_2 посвідчувала заповіт на користь її матері, однак, через декілька років посвідчувала ще один заповіт на користь іншої особи, оскільки мати деякий час проживала в м. Києві. Мама бажає оформити спадщину, оскільки інших спадкоємців, крім неї, немає.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що він є дядьком заявника і сином заінтересованої особи ОСОБА_5 Покійна ОСОБА_2 - його тітка (сестра матері). З 2002 року він проживає у м. Києві, однак, часто приїжджає до матері у гості, навідується до ОСОБА_1 і йому відомо про те, що після смерті бабусі ОСОБА_3 , яка проживала з заявником, з 2007 року і до смерті з ОСОБА_1 та її родиною проживала ОСОБА_2, яка була похилого віку, потребувала допомоги та догляду. Вони жили як рідні, однією сім`єю, ніколи між ними жодних непорозумінь чи спорів не було.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної і спадкової справ та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 04.08.2009 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 (а.с. 5).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7), її поховання було здійснене ОСОБА_1 (а.с. 9).

На підставі нотаріально посвідченого договору міни від 24.09.2002 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , належала однокімнатна квартира АДРЕСА_1 (а.с. 14-16), в якій вона була зареєстрована.

З 2007 року ОСОБА_2 проживала по АДРЕСА_2 , а з 2009 року по 2013 рік проживала по АДРЕСА_4 із онукою рідної сестри ОСОБА_3 - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що також підтверджено довідкою КМ «Слов`янка» від 27.05.2019 року (а.с. 21).

Після смерті ОСОБА_2 , 21.06.2013 року Третьої вінницькою державною нотаріальною конторою на підставі заяви ОСОБА_1 було заведено спадкову справу (номер у Спадковому реєстрі 54645044, номер у нотаріуса 294/2013) (а.с. 8).

Крім ОСОБА_1 , із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , ніхто не звертався.

Із матеріалів спадкової справи, зокрема, постанови від 13.03.2019 року про відмову ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру № АДРЕСА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 вбачається, що за життя спадкодавиця ОСОБА_2 24.09.2002 року склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Селезньовою Г.В., згідно якого все своє майно заповіла ОСОБА_1

13.09.2005 року ОСОБА_2 склала наступний за часом заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Селезньовою Г.В., згідно якого все своє майно заповіла на користь іншої особи - ОСОБА_13 Даний заповіт повністю скасував попередній заповіт від 24.09.2002 року.

Однак, 18.11.2005 року, своєю заявою, що посвідчена у встановленому законом порядку нотаріально, ОСОБА_2 скасувала свій заповіт, складений 13.09.2005 року.

Оскільки кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним (ч. 3 ст. 1254 ЦК України), після смерті ОСОБА_2 спадкоємців за заповітом немає. Тому спадкування здійснюється за законом.

Відповідно до вимог ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу.

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до п. 2, 21 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутись в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які

проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до

часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом),

судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК

про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно

проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

На підставі показань свідків і наданих доказів в судовому засіданні було беззаперечно встановлено, що з грудня 2007 року до 02.06.2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживали однією сім`єю, вони були пов`язані спільним побутом, мали спільні права та обов`язки, ОСОБА_1 здійснювала догляд за ОСОБА_2 і понесла витрати та займалась організацією її поховання.

Враховуючи наведені обставини і норми закону суд вважає необхідним заяву ОСОБА_1 задоволити і встановити факт постійного проживання заявника разом із спадкодавцем - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Вінниці, однією сім`єю з грудня 2007 року до 02.06.2013 року.

Керуючись ст. 1264 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 5, 10, 89, 315-319 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

заяву задоволити.

встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 разом із спадкодавцем - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Вінниці, однією сім`єю з грудня 2007 року до 02.06.2013 року.

Судові витрати залишити за заявником.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог ст.ст. 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу.

Повне судове рішення складене 17 вересня 2019 року.

Суддя: