_____________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-о/520/343/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2019 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді Куриленко О.М.

за участю секретаря Баранової Ю.О.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління праці та соціального захисту населення Київської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання безвісно відсутнім,

ВСТАНОВИВ:

30 липня 2019 року заявник звернувся до суду з даною заявою, в якій просив визнати ОСОБА_2 паспорт НОМЕР_1 виданий Київським РВ УМВС України в Одеській області 01.02.1996р., громадянина України, який до 02.08.2018 p., був зареєстрований за адресом: АДРЕСА_1 . - безвісно відсутнім.

Свої вимоги мотивує тим, що він є сином ОСОБА_2 . Стверджує, що у 2011 році його батько їх покинув та зник у невідомому напряму. Він жодного разу не зателефонував, не написав листа, не повідомив іншим способом про місце свого перебування. Він з родичами намагались встановити місце знаходження ОСОБА_2 . З цією метою зв`язувались із своїми знайомими, опитували друзів батька, але намагання знайти батька виявились безрезультатними. З офіційною заявою в райвідділ внутрішніх справ його мати ОСОБА_3 зверталась у Таїровський відділ поліції головного Управління Національної поліції в Одеській області та отримала відповідь що місцезнаходження громадянина ОСОБА_2 на території України не виявилось.

Заявник зазначає, що оголошення ОСОБА_2 безвісно відсутнім, необхідно йому у зв`язку із тим, що він є інвалідом першої групи А і має право на оформлення соціальної допомоги та призначення пенсії при утраті годувальника при умові визнання його батька померлим чи безвісно відсутнім. Тому вимушений звертатись в суд з даною заявою.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Куриленко О.М.

Ухвалою судді від 31.07.2019 року провадження по справі було відкрито та призначено судове засідання.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 подану заяву підтримав у повному обсязі, посилаючись на викладені у ній обставини, просив заяву задовольнити.

Представник зацікавленої особи Управління праці та соціального захисту населення Київської районної адміністрації Одеської міської ради в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд, вислухавши доводи, думку та пояснення заявника, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає вимоги заявника про визнання фізичної особи безвісно відсутньою підлягаючими задоволенню, виходячи з наступного.

Правовідносини по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України та ЦПК України.

Статтею 43 ЦК України визначено, що фізична особа може бути судом визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Як було встановлено у ході судового розгляду, 13 грудня 1989 року у місті Балта Відділом записів актів громадянського стану Одеської області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , про що складено актовий запис за № 197.

В період даного шлюбу народився син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_2 .

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 26 червня 2012 року, справа № 1512/4756/2012, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було розірвано.

Як вбачається з паспорта гр.. України Серії НОМЕР_3 , заявник ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

З матеріалів справи вбачається, квартира АДРЕСА_2 належить на праві власності матері заявника ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право власності від 31 січня 2005 року.

Згідно довідки про зняття з реєстрації місця проживання особи від 02.08.2018 року вбачається, що гр.. ОСОБА_2 було знято з реєстрації за адресою АДРЕСА_1 , на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 09.03.2018 року, по справі № 520/12288/17 про визнання втративши право користування житлом.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 має І групу інвалідності з дитинства, про що свідчить посвідчення Серії НОМЕР_4 ,а від так потребує постійного догляду.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментам, складеного головним державним виконавцем Другого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Фішер В.В. у ОСОБА_2 станом на 01.06.2019 року наявна заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 48 416, 04 гривень.

Заявник зазначає, що у 2011 році його батько їх покинув та зник у невідомому напрямку. З того часу нічого невідомо про батька, він ні разу не з`являвся, не телефонував, та ніхто з знайомих чи сусідів його не бачили.

Мати заявника ОСОБА_3 звертався із заявою до Таїровського ВП Київського ВП ГУНП в Одеській області щодо розшуку ОСОБА_2 . Та як вбачається з листа начальника відділу від 11.04.2019 року за проведеними розшуковими заходами встановити місцезнаходження гр.. ОСОБА_2 на території України не виявилось можливим.

Таким чином, в ході судового розгляду встановлено, що вже тривалий час ОСОБА_2 не проживає зі своєю родиною, його місце перебування чи знаходження правоохоронними органами не встановлено, близьким та рідним не відомо.

В даному випадку, визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім пов`язане із необхідністю оформлення соціальної допомоги та призначення пенсії при утраті годувальника при умові визнання його батька померлим чи безвісно відсутнім

Отже, суд вважає, що заявник по справі правомірно звернувся до суду з даною заявою, оскільки заяву про визнання фізичної особи безвісно відсутньою може подати будь-яка особа, заінтересована у зміні правового статусу громадянина, у даному випадку працездатного чоловіка, якщо його тривала відсутність перешкоджає здійсненню особистих і майнових прав, охоронюваних законом.

Цивільно-правові підстави визнання громадянина безвісно відсутнім регулюються Цивільним кодексом України у редакції 2003 року та главою 4 Цивільно-процесуального кодексу України про розгляд судом справ про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Судом приймається до уваги, що визнання фізичної особи безвісно відсутньою зумовлено необхідністю захисту майнових прав та інтересів громадян, які мають певні правовідносини з особою, тривала відсутність якої позбавляє їх можливості користуватися своїми правами.

З обліком викладеного, приймаючи до уваги, що обставини, які виникли, порушують права та інтереси ОСОБА_1 , а від так суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню у повному обсязі, так як заявлена відповідно до чинного законодавства України, є обґрунтованою, законною та доведеною у ході судового розгляду.

При судовому розгляді справи судом були з`ясовані предмет заявлених вимог заявника, обставини безвісної відсутності батька заявника, наявність юридичного інтересу заявника, а також суд визначився з правовою оцінкою і кваліфікацією вимог та послався на норму закону, що регулює відповідні відносини, а тому суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 можливо визнати безвісно відсутнім.

Так, у відповідності до положень ч. 1 ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місяці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Частиною 2 ст.43 ЦК України встановлено, що у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць перше січня наступного року.

Оскільки матеріали справи свідчать про те, що останні відомості про ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 були в 2011 році, то початком безвісної відсутності останнього слід вважати 01.01.2012 року.

Керуючись ст.43 ЦК України, ст.ст.2, 10, 78-80, 89, 263, 305-308 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління праці та соціального захисту населення Київської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання безвісно відсутнім - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 виданий Київським РВ УМВС України в Одеській області 01.02.1996р., громадянина України, який до 02.08.2018 p., був зареєстрований за адресом: АДРЕСА_1 . - безвісно відсутнім.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, зокрема до Київського районного суду м. Одеси

Суддя Куриленко О. М.