Справа № 200/8486/13-ц
Провадження № 2/200/3021/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

25 липня 2013 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Шевцової Т.В.

при секретарі Мар'єнко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Колекторське Агенство Фактор» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 23 729 грн. 78 коп., а також сплачені судові витрати у розмірі 237 грн. 29 коп.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 25.12.2008 року між позивачем та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» укладений договір про відступлення прав вимог № 1, за яким ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» передав позивачу право грошової вимоги з третіх осіб боржників, серед яких є відповідачі.

01.06.2007 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та фізичною особою ОСОБА_1, укладений кредитний договір № 012/07-01/07, за яким останній отримав кредит у розмірі 10 200 грн. 00 коп. на умовах, визначених цим договором. Відповідач скористався кредитом та частково сплачував належні платежі, однак повністю своє зобовязання щодо своєчасного погашення заборгованості по кредиту у встановлені строки він не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 23 729,78 грн., із яких 9 811,84 грн тіло кредиту, 2 677, 52 грн. відсотки та комісійні доходи, 11 240,42 грн. пеня за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків ( за останні 90 днів). Відповідно до ст. 553, 554 ЦК України та п.5.1 кредитного договору, з метою забезпечення виконання взятих зобовязань позичальника, що випливають з кредитного договору, був укладений договір поруки № 012/07-01-04 від 01.06.2007 року з ОСОБА_2. Отже, поручитель, відповідно до вимог ст. 541 ЦК України та п. 1.1 договору поруки взяв на себе солідарне зобовязання перед банком відповідати по зобовязанням ОСОБА_1, які виникли між банком і позичальником на підставі кредитного договору №012/07-01/07 від 01.06.2007 року. Відповідно до п. 3.5 договору поруки, поручитель несе відповідальність по даному договору всім своїм майном, на яке може бути звернено стягнення відповідно до діючого законодавства. Оскільки, в добровільному порядку заборгованість відповідачами не сплачена, то згідно ст. 610 ЦК України, сума підлягає стягненню в примусовому порядку, у звязку з чим позивач і звернувся з даним позовом до суду.

У судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, про дату слухання справи повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили, у звязку з чим судом ухвалено про заочний розгляд справи в порядку ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, 25.12.2008 року між позивачем та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» укладений договір про відступлення прав вимог № 1, за яким ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» передав позивачу право грошової вимоги з третіх осіб боржників, серед яких, відповідно витягу з Додатку №1 реєстру боржників від 25.12.2008 року є відповідач ОСОБА_1 /а.с.9, 10/. Отже, згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

01.06.2007 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та фізичною особою, якою є ОСОБА_1, укладений кредитний договір №012/07-01/07, за яким останній отримав кредит у розмірі 10 200 грн. 00 коп., терміном користування до 01.06.2010 року із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,0001% у місяць, щомісячна комісія 178,50 грн. Графік платежів, згідно якого ОСОБА_1 зобовязався щомісячно, в термін з 01 по 10 число кожного місяця, здійснювати погашення заборгованості в розмірі 361,83 грн., та нарахованими процентами за кредитом, затверджений сторонами /а.с.8/. Даний договір підписаний сторонами /а.с.5-7/, а отже, сторони погодилися на умови укладеного між ними договору про надання кредиту.

Зобовязання за вказаним договором боржник належним чином не виконав.

Відповідно до п. 5.1 договору, забезпеченням зобовязань позичальника щодо банку є договір поруки.

Судом встановлено, що між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки № 012/07-01/04, згідно п. 1.1 якого поручитель бере на себе солідарне зобовязання перед банком відповідати по зобовязанням ОСОБА_1, які виникли між банком і позичальником на підставі кредитного договору № 012/07-01/07 від 01 червня 2007 року (а.с.7).

Згідно п. 3.3 договору, у випадку недотримання Поручителем строків сплати грошових коштів Кредитору, поручитель зобовязаний сплатити Кредитору пеню в розмірі 1% від суми вимоги за кожен день прострочення .

Відповідно до п. 3.5 договору, поручитель несе відповідальність по даному договору всім своїм майном, на яке може бути звернено стягнення відповідно до діючого законодавства.

Згідно п.6.2 договору, договір поруки набуває чинності з дати його підписання поручителем та повноважним представником банку та залишається чинним до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобовязань.

В добровільному порядку вищезазначена заборгованість відповідачами, ОСОБА_1, як основним боржником, та ОСОБА_2, як поручителем, банку сплачена не була.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Статтею 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі.

Відповідно до ст. 559 ЦК України п орука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Відповідно до ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобовязана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Виконання зобовязання (основного зобовязання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст. 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобовязань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст. ст. 549, 551 Цивільного кодексу України).

Статтями 525 та 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязань.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки та інші.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що між ТОВ «Колекторське Агенство Фактор» та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» укладений договір про відступлення прав вимог, за яким ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» передав позивачу право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1, з яким первісним кредитором було укладено кредитний договір № 012/07-01/07 від 01.06.2007 року, виконання зобовязань по якому забезпечувалося поручителем ОСОБА_2, умови договорів належним чином не виконалися з боку відповідачів, суд вважає за необхідне позовні вимоги ТОВ «Колекторське Агенство Фактор» задовольнити в повному обсязі.

У відповідності ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 237 грн. 29 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 88, 197, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Колекторське Агенство Фактор» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Колекторське Агенство Фактор» суму боргу за кредитним договором № 012/07-01/07 від 01.06.2007 року та договором поруки № 012/07-01/04 від 01.06.2007 року в розмірі 23 729,78 грн., з яких 9 811,84 грн. заборгованість за кредитом, 2 677, 52 грн. заборгованість за відсотками та комісійними доходами, 11 240,42 грн. пеня за порушення строків користування кредитом та несвоєчасну сплату відсотків.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Колекторське Агенство Фактор» по 118 грн. 65 коп. з кожного.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його постановив, за письмовою заявою відповідачів, котра може бути подана протягом десяти днів із дня отримання копії заочного рішення.

Суддя Т.В. Шевцова