Дата документу 06.02.2019 Справа № 332/2040/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 332/2040/17 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/807/587/19 Безлер Л.В.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький Апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Гончар М.С.

Онищенко Е.А.

За участю секретаря: Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальність «Запорізький титано-магнієвий комбінат» на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 09 жовтня 2018 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди, спричиненої нестачею майна,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2017 року ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди, спричиненої нестачею майна, посилаючись на те, що згідно з наказом (розпорядженням) позивач перебував з відповідачем у трудових відносинах з 03.01.2014 року по 19.12.2016 року.

23.06.2016 року між позивачем та відповідачем укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність.

Вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 06.02.2017 року, який набрав законної сили 09.03.2017 року, ОСОБА_3 було визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, тобто у вчиненні закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна, а саме товарно-матеріальних цінностей, за які вона несла відповідальність у зв'язку із виконанням своїх службових обов'язків.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

У зв'язку із заявою відповідача ОСОБА_3 про звільнення за власним бажанням підприємством проведено інвентаризацію матеріальних цінностей.

За результатами повторної інвентаризації складено Протокол №186 від 13.12.2016 року про наявність нестачі товарно-матеріальних цінностей станом на 14.11.2016 року на загальну суму 51234,93 грн.

Оскільки ТОВ «ЗТМК» є суб'єктом господарювання з державною часткою в статутному капіталі, у разі необхідності обґрунтування наявності або установлення факту, зокрема, нестачі майна визначення розміру збитків здійснюється шляхом проведення незалежної оцінки, на виконання якої позивачем отримано Звіт про незалежну оцінку, згідно з яким вартість об'єкта оцінки з урахуванням ПДВ склала 93 682,00грн., яку відповідач добровільно відмовляється відшкодовувати, тому позивач вимушений звернутися до суду із даним позовом.

Посилаючись на зазначені обставини просило суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду в сумі 93 682,00 грн. та судові витрати в сумі 1600,00 грн.

Заочним рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 09 жовтня 2018 року у задоволені позову відмовлено.

У апеляційній скарзі ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що судом при ухваленні рішення неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи щодо підстав проведення інвентаризації та її наслідків, щодо підтвердження розміру нестачі, виявленої в результаті проведення інвентаризації. Просить скасувати рішення суду та постановити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

ОСОБА_3 на зазначену апеляційну скаргу подала відзив у якому посилається на те, що доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, тому просить її залишити без задоволення а рішення суду залишити без змін.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що з 03 січня 2014 року по 19 грудня 2016 року ОСОБА_3 перебувала у трудових відносинах з ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат».

Відповідно до виписки з наказу № 3 ОК від 03 січня 2014 року ОСОБА_3 на підставі особистої заяви переведено з ДП «ЗТМК» до ТОВ «ЗТМК».

Відповідно до наказу (розпорядження) про переведення на іншу роботу № 28 від 11 березня 2014 року ОСОБА_3 призначено на посаду завідуючої складом - 1226.2.

Відповідно до наказу (розпорядження) про переведення на іншу роботу № 80 від 08 червня 2016 року ОСОБА_3 призначено на посаду завідуючої складом № 1 господарства складського (33.0).

23 червня 2016 року між сторонами укладено Договір № 10 про повну індивідуальну матеріальну відповідальність.

11 листопада 2016 року ОСОБА_3 вчинила замах на викрадення майна ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» на суму 1 975 грн. 52 коп.

Вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 06 лютого 2017 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

У зв'язку з замахом на викрадення майна, ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» було видано наказ № 574 від 15 листопада 2018 року про проведення вибіркової позапланової інвентаризації в кладовій № 57010 цеху № 33 станом на 14 листопада 2016 року в присутності матеріально-відповідальних осіб цеху № 33.

Наказом № 582 від 21 листопада 2016 року внесено зміни до наказу № 574 від 15 листопада 2018 року та призначено суцільну позапланову інвентаризацію в кладовій № 57010 цеху № 33 станом на 14 листопада 2016 року.

За результатами даної перевірки згідно із Інвентаризаційним описом, комісією, станом на 14 листопада 2016 року, виявлено нестачу товарно-матеріальних цінностей певних найменувань.

Відповідно до службової записки про вартість ТМЦ від 13 лютого 2017 року № 33/15-80, вартість 13 найменувань згідно Протоколу № 186 від 13 грудня 2016 року становить 51 234 грн. 94 коп.

Відповідно до висновків про вартість майна, зроблених на підставі договору від 07 липня 2017 року № 410 за замовленням ТОВ «ЗТМК», ринкова вартість об'єкта оцінки (матеріально-технічних цінностей у кількості 13 позицій) з урахуванням ПДВ склала 93 682 грн.

Відповідно до табелю робочого часу з 16 листопада по 16 грудня 2016 року ОСОБА_3 перебувала на лікарняному. Відповідно до наказу № 705 від 19 грудня 2016 року її було звільнено з посади за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України.

Відмовляючи у задоволенні позову у повному обсязі суд першої інстанції виходив із необґрунтованості та недоведеності позовних вимог позивача.

Такі висновки суду першої інстанції є правильними, оскільки основані на доказах, поданих сторонами, які оцінені судом у відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України, до встановлених правовідносин вірно застосовані норми матеріального права, відсутні порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення цієї справи.

Так, колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що посилання представника ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» на вирок Заводського районного суду м. Запоріжжя від 06 лютого 2017 року, за яким ОСОБА_3 була притягнута до кримінальної відповідальності за спробу крадіжки майна ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» на суму 1 975 грн. 52 коп., як на доказ вини ОСОБА_3 в заподіянні підприємству шкоди на суму 93 682 грн. є необґрунтованим, оскільки зазначеним вироком обставини даної нестачі не встановлювалося.

Окрім того, слід зазначити, що нестачу товарно-матеріальних цінностей на суму 93 682 грн. було виявлено в грудні 2016 року, тоді як кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 було розглянуте 06 лютого 2017 року. Цивільного позову в кримінальному провадженні заявлено не було.

Також варто зазначити, що 19 грудня 2016 року, розриваючи трудовий договір з ініціативи ОСОБА_3, ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» не скористався правом на використання двотижневого строку, наданого йому законодавством. Окрім того, в наказі про звільнення ОСОБА_3 зазначено про відсутність у підприємства претензій матеріального характеру.

Отже, ні на день звільнення ОСОБА_3, ні на день винесення судом вироку відносно неї, ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» не мав до неї майнових претензій на суму 93 682 грн.

Окрім того, Інвентаризаційний опис майна, що знаходились на складі металів та інструментів № 57010, складений на підставі наказів № 574 від 15 листопада 2018 року та № 582 від 21 листопада 2016 року не містить даних на відповідальному зберіганні якого працівника перебували дані товарно-матеріальні цінності, ОСОБА_3 не була ознайомлена з даним описом, а також з ознайомлена з результатами інвентаризації. Відповідачу не було запропоновано надати пояснення по факту виявленої нестачі, покрити нестачу в добровільному порядку, яка, відповідно до протоколу № 186 від 13 грудня 2016 року, на час її звільнення вже була встановлена.

Відповідно до ст. 130 КЗпП України при покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про недоведеність обставин, необхідних для покладення матеріальної відповідальності на ОСОБА_3

Інші докази та обставини, на які посилається скаржник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення, а тому не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» залишити без задоволення.

Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 09 жовтня 2018 року по цій справі залишити без змін.

Дата складання повної постанови 11 лютого 2019 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: В.Ю. Бєлка

Судді: М.С. Гончар

Е.А. Онищенко