Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/176/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11.02.2019смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді: Вадовської А.В.,

за участю секретаря: Куш О.П.,

представників позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача: Вовчанської Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Фермерського господарства «Берегиня - Р" про визнання додаткової угоди від 09.03.2012 р. до договору оренди земельної ділянки від 11.06.2009 р. недійсною,

В С Т А Н О В И В

Від імені позивача ОСОБА_4 представник ОСОБА_1, яка діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 18.10.2017 р. та наділена усіма правами позивача у справі, звернулася до суду з позовом до Фермерського господарства «Берегиня - Р" про визнання додаткової угоди від 09.03.2012 р. до договору оренди земельної ділянки від 11.06.2009 р. недійсною з підстав, визначених у ст.ст.203,215 ЦК України.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_4 на праві власності належить земельна ділянка, площею 7,14 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах Олександрівської сільської ради Доманівського району.

Дану земельну ділянку ОСОБА_4 передала у користування до ФГ "Берегиня -Р" без укладення договору оренди.

У травні 2017 р. позивач ОСОБА_4 через свого представника ОСОБА_1 звернулася до ФГ "Берегиня -Р" з проханням повернути земельну ділянку. На що відповідач повідомив представникові про нібито підписання позивачем 09.03.2012 р. додаткової угоди, якою продовжений строк дії договору від 11.06.2009 р. до 26.03.2022 р.

Ні договір оренди, ні додаткову угоду до нього відповідач позивачеві ОСОБА_4 не направляв та надати відмовився.

Представник ОСОБА_1 стверджує, що позивач не підписувала ні договір оренди земельної ділянки від 11.06.2009 р. ні додаткову угоду до нього від 09.03.2012 р., так як за станом здоров'я фізично зробити цього не могла і не може, оскільки є інвалідом І групи за вадами зору.

Посилаючись на положення ст.ст.203, 215 ЦК України, ст.ст.14, 16 Закону України "Про оренду землі" представник позивача ОСОБА_1 просить визнати недійсною додаткову угоду від 09.03.2012 р. до договору оренди земельної ділянки №57 від 11.06.2009 р., зареєстровану у відділі Держкомзему у Доманівському районі від 26.03.2012 р. за №01554 та застосувати реституцію шляхом повернення земельної ділянки позивачеві.

У судове засідання позивач ОСОБА_4 не з'явилася, її представник ОСОБА_1 та представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали частково: наполягали на визнанні додаткової угоди недійсною з підстав, що вказані у позовній заяві, у частині повернення земельної ділянки позовні вимоги не підтримали, посилаючись на чинність основного договору оренди, за яким земельна ділянка використовується відповідачем.

Представник відповідача ФГ "Берегиня-Р" Вовчанська Г.С. у судовому засіданні частково визнала позовні вимоги: не заперечувала проти визнання додаткової угоди недійсною, однак заперечувала проти витребування земельної ділянки, посилаючись на те, що між сторонами є чинний на даний час договір оренди, а тому відсутні підстави для повернення земельної ділянки.

Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступних висновків.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_4 належить земельна ділянка площею 7,14 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах території Олександрівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області, що підтверджується копією Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2, виданого 18.01.2003 р. на підставі розпорядження Доманівської районної державної адміністрації від 11.12.2002 р. за №458, зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №190.

09 березня 2012 р. між ОСОБА_4 та ФГ "Берегиня - Р" укладена додаткова угода до договору оренди земельної ділянки №57 від 11 червня 2009 р.

Додаткова угода від 09.03.2012 р. зареєстрована у відділі Держкомзему у Доманівському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинений запис від 26 березня 2012 р. за №1554.

За умовами додаткової угоди дія основного договору продовжена до 26.03.2022 р.

З наданої копії додаткової угоди вбачається, що ОСОБА_4 при її підписанні діяла самостійно, тобто безпосередньо нею підписана додаткова угода.

Від імені позивача ОСОБА_4 її представник ОСОБА_1 оспорює дійсність додаткової угоди саме через неможливість її підписання позивачем, зумовлену фізичними вадами позивача, яка є інвалідом 1 групи за вадами зору.

На підтвердження неможливості підписання позивачем додаткової угоди надана копія довідки МСЕК від 12.09.2002 р., з якої вбачається, що ОСОБА_4 є інвалідом першої групи безстроково по зору та потребує постійного стороннього догляду.

Крім цього, з нотаріально посвідченої довіреності на представництво інтересів ОСОБА_4 ОСОБА_1 від 18.10.2017 р. вбачається, що довіреність від імені ОСОБА_4 через вади зору та неписьменність довірителя за її дорученням підписана ОСОБА_5, що також підтверджує неможливість самостійного підписання документів ОСОБА_4

Згідно ст.14 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст.215 цього ж Кодексу підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України "Про оренду землі" (в редакції станом на 09.03.2012 р. - дату підписання додаткової угоди) укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Положеннями ч.3 ст.203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, недодержання в момент вчинення правочину вказаного положення є підставою для визнання правочину недійсним згідно ч.1 ст.215 ЦК України.

Аналізуючи письмові докази у даній справі, суд дійшов висновку, що позивачем доведений факт непідписання орендодавцем ОСОБА_4 оспорюваної додаткової угоди до договору оренди.

За такого суд встановив, що при укладенні додаткового договору не була дотримана письмова форма договору, оскільки орендодавцем ОСОБА_4 договір не був підписаний, тобто порушені вимоги ч.3 ст.203, ч.2 ст.207 ЦК України, а тому волевиявлення ОСОБА_4 було відсутнім, що є підставою для визнання спірного договору недійсним на підставі ч.1 ст.215 ЦК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню в частині визнання додаткової угоди недійсною.

Разом з тим, у судовому засіданні встановлено та сторонами не оспорювалося, що між орендодавцем ОСОБА_4 і Фермерським господарством «ЛЕНА» 28.12.2007 р. укладений договір оренди належної ОСОБА_4 земельної ділянки строком на 10 років. Даний договір зареєстрований у Миколаївському районному реєстраційному відділі Одеської регіональної філії державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" при Держкомземі України, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис 11 червня 2009 р. за №57. Тобто на сьогодні зазначений договір є чинним, а тому підстави для повернення земельної ділянки ОСОБА_4 наразі відсутні.

Зважаючи на те, що позов підлягає частковому задоволенню, на користь позивача у відповідності до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог на суму 704,80 грн., понесені на сплату судового збору, доказів понесення інших судових витрат позивачем не надано.

Керуючись ст.ст.6, 7, 10, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати недійсною додаткову угоду від 09.03.2012 р. до договору оренди земельної ділянки №57 від 11.06.2009 р., укладену між ОСОБА_4 та ФГ "Берегиня - Р", зареєстровану у відділі Держкомзему у Доманівському районі 26.03.2012 р. за №01554.

Стягнути з Фермерського господарства "Берегиня - Р" (56462, Миколаївська обл., Доманівський район, село Ізбашівка, вул.Паркова, 8, код 23205822), на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІІН НОМЕР_1, 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. в рахунок відшкодування понесених судових витрат на сплату судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо не буде подана апеляційна скарга.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги у 30-денний строк з дати його ухвалення.

У відповідності до п.15.5 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України у новій редакції до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Миколаївського апеляційного суду або через Доманівський районний суд Миколаївської області.

Суддя : А. В. Вадовська