Справа № 647/781/19
№ провадження 2/647/318/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2019 року Бериславський районний суд Херсонської області

в складі: головуючого судді - В.С.Миргород

при секретарі І.В.Татаровській

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в місті Бериславі Херсонської області цивільну справу №647/781/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Бериславського району Херсонської області про визнання права власності на земельну ділянку

за участі представника сторін :

від відповідача ОСОБА_2 сільської ради не прибув до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, суд -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Бериславського районного суду Херсонської області із позовом до ОСОБА_2 сільської ради Бериславського району Херсонської області про визнання права власності на земельну ділянку.

В позовній заяві посилається на те, що 07.11.2007 року помер ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після його смерті відкрилася спадщина на право власності на 0,01953 частку у праві спільної часткової власності на земельну ділянки площею 108,90 гектарів, кадастровий номер :03:016:0002, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Бериславського району Херсонської області. Бериславською державною нотаріальною конторою 26.10.2018 року заведена спадкова справа №225/2018, до майна померлого 07.11.2007 року ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 за заявою від племінниці померлого - ОСОБА_1 про прийняття спадщини за законом на підставі рішення Бериславського районного суду від 10.08.2018 року.

За заявою позивача була відкрита спадкова справа, але у звязку з тим, що відсутній документ, що підтверджує право власності спадкодавця на відповідну частку земельної ділянки, в оформленні спадщини позивачу було відмовлено.

Просить суд визнати за нею ОСОБА_1 право власності на 0,01953 частку у праві спільної часткової власності на земельну ділянку площею 108,90 га (кадастровий номер :03:016:0002), що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Бериславського району Херсонської області в контурі №18, в порядку спадкування за законом, що перейшло від померлого ОСОБА_3.

Ухвалою суду від 27.03.2019 року провадження у справі було відкрито в загальному порядку та призначено підготовче засідання.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не зявилася, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Бериславського району Херсонської області в підготовче засідання не прибув, надав до суду заяву про визнання позову, справу просив розглянути у відсутність їх представника.

Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України.

У відповідності до ст. 223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 цієї статті, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову, проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

За нормою ч.1 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У відповідності до ч.1 ст. 81, ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до п.п. 3,4 п. 5 ст. 12 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє захисту їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України.

Дослідивши письмові докази, що містяться у матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07 листопада 2007 року помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія I-КГ № 057586, виданого 08.11.2007 року ОСОБА_2 сільською радою Бериславського району Херсонській області (а.с. 7).

Відповідно до ст. 1265 ЦК України у пяту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня спорідненості включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Відповідно до свідоцтв про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в графі батьки зазначено: батько - ОСОБА_4, мати ОСОБА_5 (а.с. 16), ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в графі батьки зазначено: батько - ОСОБА_4, мати ОСОБА_5 (а.с. 17). З чого випливає, що ОСОБА_3 та ОСОБА_6 були рідними братом та сестрою.

Відповідно до свідоцтва про одруження серії VII-УР №099575 виданого 16.06.1964 року ОСОБА_6 одружилася з ОСОБА_7, після чого змінила прізвище з «Гончарук» на «Базовод» (а.с. 18).

Відповідно до свідоцтва про народження серії VI-УР №1906666 виданого 16.06.1964 року - народилася ОСОБА_8, де вказано в графі батько ОСОБА_7, в графі мати ОСОБА_9 (а.с. 14).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії І-КГ №385319 виданого 25.08.1984 року ОСОБА_8 одружилася з ОСОБА_10, після чого змінила прізвище з «Базовод» на «Кулик» (а.с. 15).

Після смерті ОСОБА_3 залишилася спадщина на частку розміром 0,01953 від земельної ділянки загальною площею 108,90 га, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Бериславського району Херсонської області (кадастровий номер ділянки :03:016:0002) належна на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 734075, виданого 24.09.2007 року на підставі розпорядження Бериславської районної державної адміністрації від 20.07.2005 року № 438, титульним власником якого є ОСОБА_11 (а.с.8-9).

Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно довідки ОСОБА_2 сільської ради Бериславського району Херсонської області № 1409 від 06.10.2016 року, ОСОБА_3 з 21 вересня і по день його смерті 07.11.2007 року був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. На день смерті за вказано адресою ніхто не зареєстрований та не проживав (а.с. 12).

Згідно листа державного нотаріуса Бериславської державної нотаріальної контори районного нотаріального округу головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_12 від 27.02.2019 року № 276/02-14, нею заведена спадкова справа № 225/2018 за заявою племінниці померлого - ОСОБА_1 до майна померлого 07 листопада 2007 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Заяви від інших спадкоємців не надходили. Свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с. 13).

Тобто у встановлений законом строк позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку не видавалось, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на відповідну частку земельної ділянки, а іншого способу захисту свої прав окрім звернення з позовом до суду у позивача немає, тому вона вимушена була звернутися до суду з цим позовом.

Пунктами 4.15, 4.20 Глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі Порядок), передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно; видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру, у тому числі шляхом безпосереднього доступу до нього.

Відповідно до ч.1 ст. 328 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч.2 ст. 328 ЦК України).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦКУкраїни встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1статті 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

Згідно з п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 вказаної постанови у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з роз'ясненнями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року №7 про те, що відповідно достатті 1225 ЦКправо власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Відповідно до ст. 116 ЗК України набуття права на землю здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно ст. 80 та ч. 1 ст.131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі, зокрема, спадкування.

Відповідно до положення ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку.

Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК.

Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права.

Відповідно до пункту а), частини 3 статті 152 Земельного кодексу України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз'яснено, що якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини (пункт 3.1. листа).

Позивачем надано до суду копію Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 734075, виданого 24.09.2007 року на підставі розпорядження Бериславської районної державної адміністрації від 20.07.2005 року № 438, титульним власником якого є ОСОБА_11, а тому позов ОСОБА_1, поза судовим шляхом поновити свої права позивач не має можливості, а тому виходячи з зазначеного вище, позовні вимоги про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, підлягає до повного задоволення.

У відповідності до ст. 182 ЦК України право власності на нерухомість підлягає державній реєстрації.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 81, 206, 229, 247, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 328, 1216, 1217,1268 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 0,01953 частку у праві спільної часткової власності на земельну ділянку площею 108,90 га (кадастровий номер :03:016:0002), що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Бериславського району Херсонської області в контурі №18, в порядку спадкування за законом, що перейшло від померлого ОСОБА_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга із врахуванням п. 15.5 розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, до Херсонського апеляційного суду через Бериславський районний суд Херсонської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 16.04.2019 року.

Позивач ОСОБА_1, Херрсонська область, Бериславський район, с. Новокаїри, вул. Шевченко, 22, РНКОПП НОМЕР_1.

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада Бериславського району Херсоснької області, с. Новокаїри Бериславського району Херсонської області вул. Бархутова, 77, ідентифікаційний код юридичної особи 04401316.

Суддя В. С. Миргород