ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Свистунової О.В.

розглянула у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу ОСОБА_1,

на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2018 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, -

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2017 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності - задоволено.

Виділено в натурі ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1):

- кімнату 1-1 загальною площею 14.9 кв.м.,

- сіни а1-4 загальною площею 4,3 кв.м.,

- котельню 1-5 загальною площею 4,5 кв.м.,

- тамбур а-1 1-1 загальною площею 2,4 кв.м. в житловому будинку літ. "А-1ж" ;

- навіс літ "Ж",

- сарай літ. "В" з погребом літ.пд1,

- сарай літ. "З",

- сарай літ."Г"

- сарай літ. "М".

Виділено в натурі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_2):

- кімнату 1-2 загальною площею 12.9 кв.м., кладову 1-3 загальною площею 8,2 кв.м. в житловому будинку літ. "А-1ж"

- літню кухню літ "Л",

- гараж літ."Б",

- сарай літ."Н",

- сарай літ. "Д",

- вбиральня літ."Е",

- колодязь літ."к",

що знаходяться в житловому будинку АДРЕСА_1

3алишено у спільному користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_1 огорожу №1-3, що знаходиться в житловому будинку АДРЕСА_1

Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1) витрати на судовий збір в сумі 640.00 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1) витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи №15 від 30.05.2018 року в сумі 4952.00 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, просить скасувати рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 - відмовити.

У відзиві ОСОБА_2 на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2018 року залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскільки вважає що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та справедливим.

Оскільки апеляційним судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належить 1/2 частини майна (за видом власності - спільна часткова): домоволодіння НОМЕР_3 з господарськими будівлями та спорудами, що розташоване по АДРЕСА_1, та до складу домоволодіння входять: будинок А-1ж,а,а1, цегла житловою площею 27.8 кв.м., загальною площею 47.2 кв.м. літня кухня Л, гараж Б, сарай В з погребом пд1, сараї Г,Д,З,М,Н, навіс Ж, вбиральня Е, колодязь к, огорожа № 1-3 (арк.с.8-9), а власником іншої 1/2 частини вищезазначеного майна є ОСОБА_1 (а.с.8).

Відповідно до висновку судового експерту ПП «Копилова В.М.» № 15 від 30.05.2018 року (а.с. 36-75), дійсна ринкова вартість вищезазначеного домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами, становить 90114,00 грн.

ОСОБА_2, на 1/2 частину, згідно плану, можливо виділити в житловому будинку, літ. «А-1Ж» прим. 1-1, пл. 14,9 м.кв.; вартістю 10890,00 грн.

В сінях, літ. «а» прим. 1-4, пл.4,3 м.кв., прим. 1-5, пл. 4,5 м.кв, виділити 8,8 м.кв. вартістю 4698,00 грн. Тамбур, літ. «а1», площею 2,4 м.кв., вартістю 1303,00 грн.

Всього в будинку виділити 26,1 м.кв., вартістю 16891,00 грн. Сарай, літ. «В», вартістю 2160,00 грн; погріб, літ. «пд1», вартістю 2019,00 грн.; навіс, літ. «Ж», вартістю 3178,00 грн.; сарай, літ. «З», вартістю 2643,00 грн.; сарай, літ. «М», вартістю 13603,00 грн, 1/2 частину огорожі, літ. «№ 1,2,3», вартістю 1714,00 грн.

Вартість 1/2 частини, що виділяється ОСОБА_2, складає 42208,00 грн., та зменшена на 2849,00 грн.

ОСОБА_1, на 1/2 частину, згідно плану, можливо виділити в житловому будинку, літ. «А-1Ж» прим. 1-2, пл.12,9 м2., вартістю 9428,00 грн.

В сінях, літ. «а»: прим.1-3, пл.8,2 м.кв., вартістю 4377,00 грн.

Всього в будинку виділити 21,1 м2, вартістю 13805,00 грн.

Виділити прибудований тамбур до будинку, площею 5,3 м.кв., за умов узаконення вказаної будівлі. З врахуванням тамбура, площею 5,3 м.кв., виділена площа складе 26,4 м.кв. Гараж, літ. «Б», вартістю 12506,00 грн.; сарай, літ. «Д», вартістю 1103,00 грн.; вбиральню, літ. «Е», вартістю 352,00 грн.; літню кухню, літ. «Л», вартістю 14729,00 грн.; сарай, літ. «Н», вартістю 2030,00 грн.; колодязь, літ. «к», вартістю 1667,00 грн.; 1/2 частину огорожі, літ. «№1,2,3», вартістю 1714,00 грн.

Вартість 1/2 частини, що виділяється гр. ОСОБА_1, складає 47906,50 грн., та збільшена на 2849,00 грн.

Частиною 1 ст. 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Крім того, інші варіанти виділу в натурі по 1/2 частині житлового будинку НОМЕР_3 з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 між співвласниками ОСОБА_2 та ОСОБА_1, технічно, запропонувати не має можливості.

З урахуванням зазначеного, кожний із співвласників має право на поділ (виділ) в натурі того майна, яке знаходиться у їх спільній частковій власності і після здійснення якого, право спільної власності припиняється, кожен із співвласників набуває право особистої приватної власності на майно, що утворюється в результаті його поділу (виділу), і зміст якого проявляється, перш за все, у здійсненні правомочності щодо володіння, користування та розпорядження майном за своєю волею, на власний розсуд, незалежно від волі інших осіб.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що відповідно до висновку судового експерта ПП "Копилова В.М." №15 від 30.05.2018 року, є лише один варіант виділу в натурі по 1/2 частині житлового будинку НОМЕР_3, з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_1 і запропонувати інші варіанти виділу в натурі технічно не можливо.

Приведені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 доводи, що судом першої інстанції не враховані обставини, що судовим експертом, при проведенні судово будівельно-технічної експертизи, а саме при розподілі житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, можливістю виділу ОСОБА_2 навісу, літ. "Ж", вартістю 3178,00 грн., не враховано, що це є не навіс, а будівля з фундаментом, стінами, покрівля з шиферу, який є самочинно збудованим (реконструйованим, перепланованим) об'єктом нерухомого майна, колегія суддів ставиться критично, оскільки належних та допутимих доказів відповідачем не надано.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 березня 2018 року було призначено у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено судовому експерту Копиловій Вірі Миколаївні (поштова адреса: АДРЕСА_2), на вирішення якої поставлено наступні питання:

1. яка дійсна ринкова вартість житлового будинку НОМЕР_3 з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1?

2. чи можливо виділити в натурі ОСОБА_2 кімнату 1-1 загальною площею 14.9 кв.м., сіни 1-4 загальною площею 4,3 кв.м.,

котельню 1-5 загальною площею 4,5 кв.м.. тамбур 1-І загальною площею 2,4

кв.м. в житловому будинку літ. "А-1ж" ;

навіс літ "Ж",

сарай літ. "В" з погрібом літ.пд1,

сарай літ. «З»,

сарай літ.'Т"

сарай літ "М",

що знаходяться в житловому будинку АДРЕСА_1

- виділити в натурі ОСОБА_1

*кімнату 1-2 загальною площею 12.9 кв.м., кладову 1-3 загальною площею 8.2 кв.м. в житловому будинку літ. "А-їж"

*літню кухню літ "Л",

*гараж літ."Б",

*сарай літ."Н",

*сарай літ. «Д»,

*вбиральня літ."Е",

*колодязь літ."к",

що знаходяться в житловому будинку НОМЕР_3 з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . та залишити у спільному користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_1 огорожу №1-3, що знаходяться в житловому будинку АДРЕСА_1

3. Чи можливі інші варіанти виділу в натурі житловому будинку НОМЕР_3 з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 між співвласникам ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.03.2018 року ОСОБА_1 був присутній у судовому засіданні при вирішенні питання, щодо призначення по справі експертизи та відповідач не заперечував і погодився щодо проведення судової експертизи та не заперечував щодо поставлених експерту питань.

Також, відповідачем не було запропоновано іншого судового експерта та не надано своїх питань на розгляд експерта.

Крім того, 17.04.2018 року при проведенні дослідження судовим експертом були присутніми як позивач, так і відповідач, однак будь-яких питань в процесі проведення експертного дослідження щодо наявності самочинного будівництва в домоволодінніНОМЕР_3 відповідачем не було заявлено експерту.

Отже, судовим експертом не зафіксовано факту самочинного будівництва на території домоволодіння НОМЕР_3 (а.с. 38).

Висновок експерта №15 від 30.05.2018 року відповідачем не оскаржувався.

Доказів того, що оздоблення навісу є самочинним будівництвом відповідачем не надано.

Будь-яких інших доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

О.В. Свистунова