Єдиний унікальний номер: 223/173/19
Провадження номер: 2-о/223/48/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 р. м. Вугледар

Вугледарський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Дочинець С.І., при секретарі Лифенко Н.Г., за участю представника заявниці ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Вугледар, цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: Волноваське об'єднане управління Пенсійного фонду України про встановлення факту сумісного проживання з чоловіком,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою, де заінтересована особа: Волноваське об'єднане управління Пенсійного фонду України про встановлення факту сумісного проживання з чоловіком.

Вимоги заяви мотивовані тим, що заявниця 01 грудня 2012 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_3, який ІНФОРМАЦІЯ_7 помер від хронічної хвороби серця, гострого інфаркту міокарда нижньої стінки лівого шлуночка, післяінфорктний атеросклеротичний кардіосклероз. На момент смерті ОСОБА_3 був пенсіонером за віком, а заявниця досягла пенсійного віку 04 березня 2011 року. Враховуючи, що пенсія ОСОБА_3 становила 10740,00 гривень, та враховуючи, що заявниця отримувала пенсію у розмірі 2391,00 гривень, та його пенсія перевищувала пенсію заявниці майже у три рази, заявниця перебувала на його утриманні. У зв'язку з викладеним заявниця звернулась до Волноваського об'єднаного управління Пенсійного фонду України з заявою про переведення з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника, однак рішенням від 30 травня 2018 року №1018 їй було відмовлено в задоволенні її заяви у зв'язку з тим, що вона з чоловіком були зареєстровані за різними адресами. З моменту реєстрації шлюбу 01.12.2012 року, заявниця та її чоловік ОСОБА_3, як члени однієї сім'ї стали мешкати за адресою: АДРЕСА_1, хоча заявниця була зареєстрована за іншою адресою. З початку лютого 2013 року заявниця та ОСОБА_3 оселились в квартирі АДРЕСА_5, а на початку червня 2017 року переїхали до міста Вугледара Донецької області, де проживали за адресою: АДРЕСА_2.

Тому, заявниця просить суд встановити факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, постійно проживала сумісно з чоловіком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7, з 15 червня 2017 року і по день смерті останнього, за адресою: АДРЕСА_2.

Заявниця ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, про місце, дату час розгляду справи була повідомлена належним чином.

Представник заявниці ОСОБА_1 в судовому засіданні уточнив вимоги заяви та просив суд виключити з числа свідків та не допитувати ОСОБА_4 та ОСОБА_5, натомість допитати в якості свідка ОСОБА_6 В іншій частині підтримав вимоги заяви, посилаючись на обставини, викладені в заяві про встановлення факту сумісного проживання з чоловіком, просив суд задовольнити вимоги заяви.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи управління було повідомлене належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки про виклик до суду.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що знайома з заявницею. Підтвердила суду, що ОСОБА_2 та її чоловік ОСОБА_3 проживали сумісно за адресою: АДРЕСА_2.

Свідок ОСОБА_6 показала суду, що є подругою заявниці. Зауважила, що ОСОБА_2 разом з чоловіком ОСОБА_3 починаючи з червня 2017 року і по день смерті останнього, проживали за адресою: АДРЕСА_2.

Суд, вислухавши пояснення представника заявниці та свідків, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_2 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 01 грудня 2012 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у м. Донецька (а.с. 8).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 02 лютого 2018 року, виданого Костянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, чоловік заявниці ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, помер ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 7).

Заявниці було відмовлено Волноваським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в переведенні з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника рішенням №1018 від 30.05.2018 року, у зв'язку з тим, що заявниця зареєстровані з чоловіком за різними адресами і не підтверджено факт спільного проживання і отримання заявницею від померлого допомоги, яка була основним засобом для існування (а.с. 10-11).

Як вбачається з копії паспорта заявниці серії НОМЕР_3 остання з 16.02.2013 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5, а ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, з 21.10.1987 року, що підтверджується копією паспорту останнього серії НОМЕР_4 (а.с. 5, 6).

Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №1426/68801 від 28.03.2016 року ОСОБА_3 фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 22).

Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи НОМЕР_5 від 15 червня 2017 року ОСОБА_2, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 21).

Згідно Акту №10 про встановлення фактичного проживання від 04 грудня 2018 року, виданого Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Береза-Вугледар», ОСОБА_2 взята на облік як переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2, де мешкала у період з 15 червня 2017 року по 20 листопада 2017 року. Чоловік заявниці - ОСОБА_3 фактично проживав за зазначеною адресою без взяття на облік з 15 червня 2017 року по 20 листопада 2017 року (а.с. 26).

Відповідно до відповіді на адвокатський запит №185/2/06 від 20 червня 2018 року, ОСОБА_3 отримував пенсію за віком, розмір якої станом на грудень 2017 року становив 10740,00 гривень (а.с. 18).

Згідно довідки №2946 від 07 червня 2018 року, виданої УПФУ в м. Вугледарі Донецької області, ОСОБА_2 знаходиться на обліку в управлінні та отримує пенсію за віком, щомісячний розмір якої становить 2485,32 гривень (а.с. 19).

Суд дійшов до висновку, що заявниця спільно проживала однією сім'єю з чоловіком ОСОБА_3 у період з 15 червня 2017 року і по день смерті ОСОБА_3, за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Згідно ч. 1 ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у поняття домогосподарства, закріпленому у статті 1 Закону України «Про Всеукраїнський перепис населення» домогосподарство - сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об'єднують та витрачають кошти. Ці особи можуть перебувати у родинних стосунках або стосунках свояцтва, не перебувати у будь-яких з цих стосунків.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 та визнання факту її постійного сумісного проживання з чоловіком ОСОБА_3 у період з 15 червня 2017 року і по день смерті останнього, за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, ніж визначені у ч. 1 ст. 315 ЦПК України, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3 Сімейного кодексу України, ст. 29 Цивільного кодексу України, ст. 1 Закону України «Про Всеукраїнський перепис населення», ст. ст. 12, 13, 76, 77, 258, 263-265, 315 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2, заінтересована особа: Волноваське об'єднане управління Пенсійного фонду України про встановлення факту сумісного проживання з чоловіком, - задовольнити.

Встановити факт сумісного проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, з чоловіком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у період з 15 червня 2017 року і по день смерті ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_7, за адресою: АДРЕСА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Вугледарський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Вугледарського

міського суду Донецької області Дочинець С.І.