Справа № 182/9628/18
Провадження № 2/0182/367/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22.02.2019 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Рунчевої О.В.

секретаря - Нагаєвої Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

17.12.2018 року позивач звернулася до суду із зазначеною позовною завою, мотивуючи наступним.

З 25.08.1973 року по 07.03.1996 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, від якого вони мають доньку - ОСОБА_2, відповідача по справі.

Після розівання шлюбу 07.03.1996 року, вони разом з ОСОБА_3 проживали разом у цивільному шлюбі у будинку за адресою - АДРЕСА_2 спільно приватизували його та 14.08.2006 року отримали свідоцтво про право власності на нерухоме майно. За час сумісного проживання вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, за спільні гроші робили необхідні покупки, купляли харчі, предмети домашньої обстановки, побутової техніки, сумісно робили у будинку ремонти, сплачували комунальні послуги.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_3 помер.

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/4 частини будинку АДРЕСА_2

За життя ОСОБА_3 заповіту не склав. Спадкоємцем першої черги за законом є їх спільна донька - ОСОБА_2, яка на спадщину не претендує.

Спадкоємців другої та третьої черги за законом після смерті ОСОБА_3 немає.

Зазначає, що вона у встановлений законом строк звернулася до Другої Нікопольської нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 та отримала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки не доказаний родинний зв'язок зі спадкодавцем. Для вирішення цього питання запропоновано звернутися до Нікопольського міськрайонного суду.

Вона відноситься до четвертої черги спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_3 померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року як особа, що проживала зі спадкодавцем однією родиною не менше п'яти років, що підтверджується довідками про реєстрацію, виданими Квартальним Комітетом № 41 від 22.11.2018 року.

На підставі викладеного, просить встановити факт її сумісного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу разом з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 07 березня 1996 року за адресою - АДРЕСА_2 та визнати за нею право власності на 1/4 частки будинку № АДРЕСА_2 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Ухвалою суду від 22.12.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та по справі призначено підготовче судове засідання.

У підготовче судове засідання сторони не з'явилися. Позивач надала на адресу суду заяву, згідно якої просить розглядати справу без їх участі, на позовних вимогах наполягає у повному обсязі (а.с. 50). В матеріалах справи наявна заява відповідача ОСОБА_2 від 29.09.2018 року, згідно якої позовні вимоги визнає у повному обязі, просить справу розглядати за її відсутності (а.с. 8, 27,28).

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутності сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України

Згідно ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно ч.3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню на підставі ст.ст. 1216-1218,1220-1223, 1258, 1264, 1268-1270 ЦК України.

У судовому засіданні встановлено наступне.

З 25.08.1973 року по 07.03.1996 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, від якого вони мають доньку - ОСОБА_2, відповідача по справі (а.с. 22-24).

Після розівання шлюбу 07.03.1996 року, вони разом з ОСОБА_3 проживали разом у цивільному шлюбі у будинку за адресою - АДРЕСА_2 спільно приватизували його та 14.08.2006 року отримали свідоцтво про право власності на нерухоме майно (а.с. 19,20). За час сумісного проживання вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, за спільні гроші робили необхідні покупки, купляли харчі, предмети домашньої обстановки, побутової техніки, сумісно робили у будинку ремонти, сплачували комунальні послуги.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_3 помер (а.с. 25).

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/4 частини будинку № АДРЕСА_2 (а.с. 19).

За життя ОСОБА_3 заповіту не склав, спадкоємиця першої черги за законом - ОСОБА_2, у встановлений законом строк не зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, на спадщину не претендує.

Інших спадкоємців першої, другої та третьої черги за законом після смерті ОСОБА_3, немає, тому відповідно до статті 1264 ЦК України право на спадщину після його смерті отримують особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім?єю не менш як п?ять років до часу відкриття спадщини.

Позивач відноситься до четвертої черги спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_3 померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року як особа, що проживала зі спадкодавцем однією родиною не менше п'яти років, але оформити своє право та розпорядитись спадковим майном не має можливості через недоведеність родинних відносин з ОСОБА_3

Факт проживання позивача однією сім?єю з померлим ОСОБА_3 підтверджується довідками Квартального комітету № 41 від 22.11.2018 року, згідно яких ОСОБА_1 дійсно зареєстрована за адресою - АДРЕСА_2 та проживала за цією адресою з чоловіком ОСОБА_3 до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року та вели спільне господарство. ОСОБА_3 також був зареєстрований за вищезазначеною адресою з 22.08.1996 року і до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року. (а.с. 6-7).

Як вбачається з листа завідувача Другої Нікопольської державної нотаріальної контори за вих. № 95/01-16 від 14.01.2019 року та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 54731963, Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 54731967 виданих 14.01.2019 року, після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року, заведено спадкову справу № 394/2018 на підставі заяви ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину від 25.10.2018 року (а.с. 40).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.10.2018 року за № 3967/02-31 Державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори, Є .В. Апальковим, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 у зв'язку з тим, що не доказаний родинний зв'язок зі спадкодавцем (а.с. 12).

Відповідно до пункту 21 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Зазначений пятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сімєю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сімєю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сімї, тощо.

Отже, суд вважає встановленим факт спільного проживання однією сім?єю ОСОБА_1 з ОСОБА_3 з 07.03.1996 року по день його смерті, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_4 року за адресою - АДРЕСА_2.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку встановлення цих фактів.

На підставі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно положень статті 1258 ЦК України, спадкоємці зазаконом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановленихстаттею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

За ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.ч. 1,3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Судом встановлено факт спільного проживання ОСОБА_1 з померлим спадкодавцем ОСОБА_3 з 07.03.1996 року по день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_4 року, тобто понад п?ять років, тому суд вважає, що ОСОБА_1 набула право на спадкування після смерті ОСОБА_3 як спадкоємець четвертої черги по закону.

На підставі викладеного, суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі.

Керуючись 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 1216-,1218,1220-1223,1225,1264,1268-1270, 1296ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована за адресою - 53200, АДРЕСА_2) до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (НОМЕР_2, виданий ВВС району Мар'їнський парк міста Москва 18.11.2005 року, код підрозділу 772-083, мешкає за адресою - АДРЕСА_1) про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом- задовольнити.

Встановити факт сумісного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 однією сім'єю без реєстрації шлюбу разом ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 07.03.1996 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 року за адресою - АДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частки будинку № АДРЕСА_2 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О. В. Рунчева