_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 1512/2-1179/11
Провадження № 6/520/379/19
УХВАЛА

13.09.2019

Київський районний суд м. Одеси

У складі судді Калашнікової О.І.

При секретраі Шеховцевій О.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні подання головного державного виконавця Другого Київського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Нідзельського З.А. про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку,

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Другого Київського ВДВС ГТУЮ в Одеській області Нідзельський З.А. звернувся до суду з поданням з вимогою вирішити питання щодо звернення стягнення заборгованості в сумі 1552342,7 грн з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 житловий будинок з господраськими спорудами та земеьну ділянку площею 0,250 га за адресою АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 02.04.2008 року.

В судовому засіданні державний виконавець подання підтримав і посилався на матеріали виконавчого провадження №54893967 з примусового виконання виконавчого листа №2-1179/11, виданного Київським райсудом м.Одеса про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП «Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором в розмірі 1 552 342,7 грн.

Суд вислухав державного виконавця, вивчив надані до подання документи і встановив, що рішенням Київського райсуду м.Одеси від 10 листопада 2011 року задоволені позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором і з відповідачів на користь банку стягнуто в солідарному порядку 1552342,7 грн. Рішення суду набрало законної сили. На примусове виконання судового рішення 31.07.2017 року Київський райсуд м.Одеси видав виконавчий лист, який на теперішній час знаходиться на примусовому виконанні у Другому Київському ВДВС ГТУЮ в Одеській області. (постанова про відкриття виконавчого провадження від 12.10.2017 року а.с.5).

Рішення суду боржниками до сьогодні не виконано.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 02.04.2008 року ОСОБА_1 набув права власності на земельну житловий будинок з господарськими спорудами та земельну ділянку площею 0,250 га за адресою АДРЕСА_1 (а.с.32-34). Згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (житловий будинок і земельну ділянку) право власності за боржником не зареєстроване.

02.04.2008 року ОСОБА_1 і ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступник ТОВ «ОТП Факторинг Україна») уклали іпотечний договір, за умовами якого ОСОБА_1 передав в іпотеку Банку вищевказаний житловий будинок і земельну ділянку площею 0,250 га у якості забезпечення виконання своїх зобов`язань за договором кредиту, укладеного 02.04..2008 року між цими ж сторонами (а.с.28-29).

Дослідивши надані до подання докази і наведені доводи суд дійшов висновку, що подання приватного виконавця підлягає задоволенню з наступних підстав:

Загальний порядок звернення стягнення на заставлене майно визначений статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Частиною 3 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Відповідно до ч. 4 Закону України «Про виконавче провадження», уразі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Відповідно до ч. ч. 4 та 7 статті 51 Закону реалізація заставленого майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

За положеннями статті 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною першою статті 33 Закону України «Про іпотеку», передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до абз. 2, ч. 4, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Згідно ст. 440 ЦПК України, питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Суд негайно розглядає подання державного виконавця без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Суд зазначає, що із поданих матеріалів вбачається - приватним виконавцем вживалися всі заходи в рамках цього виконавчого провадження, які передбачені ЗУ «Про виконавче провадження» щодо встановлення факту відсутності у боржника по виконавчому провадженню достатніх коштів чи рухомого майна для належного проведення виконавчих дій.

Також, ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» набрав чинності лише 01.01.2013 року та не зобов`язував власників нерухомого майна право власності, на яке було зареєстровано у встановлений на той час законодавством спосіб, здійснювати повторну реєстрацію права власності у електронному реєстрі. А з відомостей з державного реєстру іпотек вбачається, що 02.04.2008 року зареєстровано Приватним нотаріусом Юрасовою А.М. іпотека на підставі іпотечного договору від 02.04.2008 року об`єкти обтяження: будинок з господарчими спорудами загальною площею 57,8 кв.м., в тому числі житловою 44,3 кв.м. і земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 . Іпотекодавець ОСОБА_1 (а.с.25-26).

З огляду на викладене, подання державного виконавця міститься на вимогах Закону , є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.440 ЦПК України, - суд

УХВАЛИВ:

Подання державного виконавця Другого Київського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Нідзельського З.А. про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку задовольнити.

Дозволити звернення стягнення в рамках виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1179/11, виданого Київським райсудом м.Одеси про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП «Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором в розмірі 1 552 342,7 грн.

на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , яке не зареєстроване за ним в установленому законом порядку, а саме:житловий будинок з господарськими спорудами і земельну ділянку площею 0,250 га за адресою АДРЕСА_1 , що належать ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 02.04.2008 року зареєстрованого в реєстрі за №990.

Ухвала може бути оскаржена в Одеський апеляційний суд через Київський районний суд м. Одеси протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя Калашнікова О. І.