Провадження № 2/582/131/19
Справа № 582/308/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2019 р.

Недригайлівський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Жмурченка В.Д.,

за участю секретаря Коваль В.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Недригайлів за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1, с. Коровинці, Недригайлівський район, Сумська область, до Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, с. Коровинці, Недригайлівський район Сумська область, про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом та просить суд винести рішення, яким встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 12.10.1998 року є дочкою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 11.02.1998 року, а також визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканкою с. Коровинці Недригайлівського району Сумської області вул. Депутатська, буд. 7, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, право на земельну частку (пай), розміром 2,51 умовних кадастрових гектарів, що розташована за межами населеного пункту на території Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, яка належала ОСОБА_4 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) СМ №0172617, в порядку спадкування.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 не зявилися, але представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримав повністю та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача, Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, та просить суд здійснювати розгляд справи без його участі.

Справу розглянуто у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У зв'язку із визнанням відповідачем обставин, які наведені позивачем у позовній заяві на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що ці обставини не підлягають доказуванню і оцінює їх як достовірні докази.

Згідно зі ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідачів), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Суд, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, пересвідчившись, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 12 жовтня 1998 року в с. Коровинці Недригайлівського району померла ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БП №043182 від 12 жовтня 1998 року.

За життя ОСОБА_3 10 серпня 1998 року склала заповіт, яким заповіла все своє майно ОСОБА_1 (на той час ОСОБА_5Г.). Зазначене підтверджується рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області від 26.05.2014 року та копією заповіту.

05 жовтня 1996 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 та змінила своє дівоче прізвище «Лаврик» на «Синякова», що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища.

26 жовтня 1999 року ОСОБА_1 розірвала шлюб з ОСОБА_6, після розірвання шлюбу залишила прізвище «Синякова». Даний факт підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-БП№038379, виданого 26 жовтня 1999 року.

11 січня 2000 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 та змінила своє дошлюбне прізвище «Синякова» на «Соколенко», що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища.

29 травня 2002 року ОСОБА_1 розірвала шлюб з ОСОБА_7, після розірвання шлюбу залишила прізвище «Соколенко». Даний факт підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-БП № 060232, виданого 05 червня 2002 року.

25 березня 2003 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 та змінила своє дошлюбне прізвище «Соколенко» на «Боброва», що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії І-БП №068951, виданого 25 березня 2003 року.

12 грудня 2006 року ОСОБА_1 розірвала шлюб з ОСОБА_8, після розірвання шлюбу залишила прізвище «Боброва». Даний факт підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-БП № 014445, виданого 12 грудня 2006 року.

25 листопада 2011 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_9 та змінила своє дошлюбне прізвище «Боброва» на «Нестеренко», що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-БП №068341, виданого 25 листопада 2011 року.

Тобто, позивач, ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3.

Згідно архівного витягу від 23.01.2019 року наданого державним архівом Сумської області за 1936 рік наявні дані про народження «Лаврик Вірки». Зокрема, 15 жовтня 1936 року складено актовий запис про народження «Лаврик Вірки», яка народилась 07 жовтня 1936 року. Матір'ю останньої зазначена ОСОБА_10, батько ОСОБА_11.

Тобто, з наведеного простежується родинний зв'язок ОСОБА_3 із ОСОБА_4, а саме, що ОСОБА_4 є матір'ю ОСОБА_3 В той же час, ОСОБА_1 позбавлена можливості документально підтвердити родинні відносини зазначених осіб, адже помилка була допущена при реєстрації народження та внесенні відомостей до актового запису. Встановлення факту родинних відносин має важливе юридичне значення для позивача, оскільки необхідне для вирішення питання про отримання в спадок майна померлої ОСОБА_4

З копії сторінок погосподарської книги, встановлено, що ОСОБА_4, як голова домогосподарства, проживала з дочкою ОСОБА_3.

Таким чином, з наведеного вбачається, що ОСОБА_4 є матір'ю ОСОБА_3

Так, за життя мати позивача ОСОБА_3 набула право на земельну частку в порядку спадкування після смерті попереднього власника, своєї матері ОСОБА_4, яка померла 11 лютого 1998 року.

ОСОБА_4 померла 11.02.1998 року. Після смерті останньої, ОСОБА_3 як дочка ОСОБА_4 у відповідності до ст. 529 ЦК УРСР є спадкоємцем першої черги спадкування за законом.

Згідно довідки Коровинської сільської ради Недригайлівського району №1021 від 30.08.2018 року на час смерті ОСОБА_4 була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_5 разом зі своєю дочкою ОСОБА_3, тобто остання вважається такою, що прийняла спадщину, адже не відмовлялася від неї у визначений законом строк. (ст. 549 ЦК УРСР).

Разом з іншим спадковим майном ОСОБА_3 успадкувала також і право на земельну частку (пай), яке за життя набула її мати ОСОБА_4

З листа відділу Держгеокадастру в Недригайлівському районі №656/108-18 від 18.12.2018 року вбачається, що ОСОБА_4 на підставі розпорядження голови Недригайлівської районної державної адміністрації від 29.01.1997 року №29 отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серія СМ № 0172617 розміром 2,51 умовних кадастрових гектари колишнього КСП«Комінтерн», реєстраційний номер 617 від 02.10.1997 року. Аналогічна за змістом інформація викладена у витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 28.12.2018 року №258/0/198-18. Згідно вказаного витягу вартість земельної частки становить 74 844,32 грн.

В той же час після прийняття спадщини, ОСОБА_3 не здійснила нотаріального оформлення спадкових прав, свідоцтва про право на спадщину за законом не отримала.

З інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та (заповіти/спадкові договори), наданих на запит суду приватним нотаріусом ОСОБА_12, вбачається, що після смерті ОСОБА_4, яка померла 11.02.1998, спадкова справа не заводилась, її заповіт не посвідчувався.

З наведеного вбачається наявність у ОСОБА_3 на момент смерті права на земельну частку відповідно до сертифікату СМ №0172617 виданого на ім'я ОСОБА_4.

Єдиним спадкоємцем на таке майнове право є позивач ОСОБА_1

Листом відділу Держгеокадастру в Недригайлівському районі №656/108-18 від 18.12.2018 року позивача повідомлено про неможливість видачі дублікату відповідного сертифікату.

Приватний нотаріус Недригайлівського районного нотаріального округу ОСОБА_12 листом повідомила позивача, що за умови відсутності оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай) видача відповідного свідоцтва про право на спадщину є неможливою та рекомендувала звернутися за захистом своїх прав до суду.

Відповідно до довідки Коровинської сільської ради від 08.10.2018 року ОСОБА_3 на день смерті проживала в ІНФОРМАЦІЯ_6 одна, ОСОБА_1 спадщину належним чином прийняла, так як розпорядилась особистими речами померлої, виконавчим комітетом сільської ради посвідчувався заповіт. Копія заповіту додається до заяви.

Оскільки зазначені правовідносини виникли під час дії Цивільного Кодексу 1963 року, то згідно з п.4 Заключних та перехідних положень ЦК України 2003 року, необхідно застосовувати норми ЦК УРСР 1963 року.

Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

ОСОБА_1, як спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_3 прийняла спадщину, так як протягом шести місяців з дня смерті останньої вступила в управління та володіння спадковим майном і розпорядилася особистими речами померлої.

Таким чином, є всі підстави визнати за позивачем в порядку спадкування право на земельну частку (пай), розміром 2,51 умовні кадастрові гектари, відповідно до сертифікату серії СМ № 0172617.

Згідно вимог статей 548, 549 ЦК УРСР збереження або втрата набутого спадкодавцем права власності на спадкове майно не може повязуватися з фактом отримання чи неотримання ним свідоцтва про право на спадщину, так як свідоцтво є лише документальним підтвердженням цього права (стаття 560 ЦК УРСР).

Відсутність оригіналу документу, що посвідчує право на земельну частку (пай), перешкоджає позивачеві оформити спадкові права в нотаріальному порядку і в повному обсязі розпоряджатися нею, а оформити документи іншим шляхом неможливо.

Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Вимога про стягнення судових витрат позивачем не заявлена.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, с. Коровинці, Недригайлівський район, Сумська область до Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, с. Коровинці, Недригайлівський район Сумська область, про встановлення факту, що має юридичне значення, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 12 жовтня 1998 року є дочкою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 11 лютого 1998 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, жителькою с. Коровинці Недригайлівського району Сумської області вул. Депутатська, буд. 7, право на земельну частку (пай), розміром 2,51 умовних кадастрових гектарів, що розташована за межами населеного пункту на території Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, яка належала ОСОБА_4 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія СМ №0172617, в порядку спадкування.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням п.п. 5 п. 15 ч. 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України від 15.12.2017, до Сумського апеляційного суду через Недригайлівський районний суд Сумської області.

Повне рішення складено 05 квітня 2019 року.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя : В. Д. Жмурченко