Єдиний унікальний номер 243/2965/18 Номер провадження 22-ц/804/989/19
Головуючий у 1 інстанції Пронін С.Г.
Доповідач Агєєв О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Агєєва О.В.

суддів: Космачевської Т.В., Санікової О.С.

за участю секретаря судового засідання Самойленко Г.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького апеляційного суду в м. Бахмут цивільну справу № 243/2965/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1,

на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 10 січня 2019 року (суддя Пронін С.Г.), ухваленого в приміщенні суду в м.Слов'янськ Донецької області, повний текст судового рішення складено 10 січня 2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

12 квітня 2018 року ОСОБА_1 подала до суду позов до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину.

Позов мотивовано тим, що вона та відповідач ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 під час перебування сторін у шлюбі. Після розірвання шлюбу донька залишилася проживати разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, з відповідача ж рішенням суду стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 1/5 частки його доходів. В той же час позивач зазначає, що ОСОБА_3 перебуває на диспансерному обліку у кардіолога, ендокринолога, отоларинголога, ортопеда, кардіоревматолога, стоматолога та потребує курортно-санаторного лікування кардіологічного або ортопедичного профілю. Орієнтована вартість відповідної путівки складає 3 700 грн, а витрати на обстеження дитини, придбання ліків, спеціального взуття та навчання англійській мові за період з 2012 року по 12 березня 2018 року склали 26 545 грн. 89 коп. Просила стягнути зі ОСОБА_2 на свою користь додаткові витрати на лікування, оздоровлення та розвиток здібностей дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 15122 грн 94 коп.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 10 січня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, понесені у період з 2012 року по березень 2018 року включно у сумі 1432 грн 95 коп. В решті позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

18 лютого 2019 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на зазначене рішення, в якій просила скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги через невідповідність висновків суду обставинам справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд безпідставно в рішенні відніс до особливих обставин для отримання додаткових витрат тяжку хворобу, хоча ст. 185 СК України особливими обставинами визначає хворобу дитини; суд не дав правильної оцінки доказам (інформації КЗЦПМСД м. Слов'янська, висновку ЛКК № 577/11 від 23 жовтня 2015 року, довідки від 19 січня 2013 року), що надані позивачем, стосовно того, що дитина є хворою та перебуває на диспансерному обліку у лікарів кардіолога, ендокринолога, невролога, отоларинголога, ортопеда, кардіоревматолога, стоматолога; суд залишив поза увагою те, що дитині було придбане взуття з лікувальними властивостями, оскільки вона перебуває на лікуванні у ортопеда; висновки суду про недоведеність виправданості витрат на лікування у приватного лікаря стоматолога та необхідності огляду дитини лікарем-педіатром, вважає безпідставними та таким, що суперечать ст.ст. 283,284 ЦК України, які передбачають право на охорону здоров`я та вибір лікаря.

Відповідачем ОСОБА_2 подано відзив на апеляційну скаргу, який обґрунтовано тим, що позивачем не надано доказів незаконності та необґрунтованості рішення суду. Просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідач в судовому засіданні апеляційного суду заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив залишити її без задовольнити.

Позивач в судове засідання апеляційного суду не зявилась,була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасника справи, що не з'явився в судове засідання, оскільки, відповідно до частини 2 ст.372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Частиною 3 ст.3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України).

Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, виданого повторно 18 липня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Слов'янському району Слов'янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області (а.с. 5).

16 липня 2012 року на підставі рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 05 липня 2012 року, шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 розірвано (а.с. 89).

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 10 вересня 2012 року, ухваленим у справі № 2/0544/2204/2012, яке набрало чинності 21 вересня 2012 року, зі ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) (а.с. 90), розмір яких зменшено рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 11 листопада 2015 року у справі № 243/9591/15-ц, яке вступило в законну силу 24 листопада 2015 року, до 1/5 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення нею повноліття (а.с.91-92).

У квитанціях, долучених позивачем до позовної заяви, зазначено, що ЦОМ «Лидер» 24 квітня 2013 року та 23 травня 2013 року від ОСОБА_5 прийняв оплату за навчання англійській мові у сумі по 80 грн, а всього - 160 грн (а.с. 14-15).

З довідки від 19 листопада 2013 року, наданої Комунальним закладом «Центр первинної медико-санітарної допомоги міста Слов'янська», слідує, що загострення цефолгії за церебральним типом пов'язано зі стресовим станом (психоемоційні зриви) (а.с. 10).

Згідно висновку № 577/11 від 23 жовтня 2015 року наданого Комунальним закладом «Центр первинної медико-санітарної допомоги міста Слов'янська», ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, має діагноз вегетативна дисфукція з цефолгіями, егофагіт, рефлюксгастрит, бульби, сколіоз І ступеню (а.с. 9).

З товарного чеку № 112 від 17 грудня 2017 року вбачається, що 17 грудня 2017 року були придбані жіночі зимові чоботи «Роста» вартістю 1 230 грн. (а.с.35).

Згідно товарного чеку № 36 від 29 грудня 2017 року вартість проведеної лікарем ОСОБА_6 комп'ютерної томографії двох щелеп становить 500 грн. (а.с. 34).

З довідки від 30 січня 2018 року виданої фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7, яка має ліцензію на надання відповідних медичних послуг серії АЕ № 196801, видану 12 березня 2013 року Міністерством охорони здоров'я України, вбачається, що ОСОБА_3 перебуває на плановому лікуванні у лікаря-стоматолога ОСОБА_7; загальна вартість лікування становить 21 650 грн., з яких лікування карієсу коштує 950 грн., відбитки двох щелеп - 400 грн., а лікування брекет системою - 20 300 грн. (а.с.7, 8).

З довідки Комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги міста Слов'янська» № 01-27/18 від 12 лютого 2018 року вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, спостерігається в амбулаторії №7 м.Слов'янська з 13 листопада 2013 року та потребує санаторно-курортного лікування кардіологічного або ортопедичного профілю (а.с.6).

З довідки № 01/10-784 від 23 липня 2018 року, виданої Комунальним лікувально-профілактичним закладом «Міська клінічна лікарня м.Слов'янська» вбачається, що відповідач ОСОБА_2, регулярно сплачує аліменти на утримання ОСОБА_3 Борг зі сплати аліментів відсутній (а.с.95).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивачем понесені додаткові витрати на дитину для придбання медичних препаратів на загальну суму 2865 грн. 89 коп., тому, врахувавши визнання відповідачем додаткових витрат на дитину, викликаних її обстеженням та лікуванням у сумі 1432 грн 95 коп., суд стягнув з відповідача вказану суму. У задоволенні позову в іншій частині позовних вимог судом відмовлено через недоведеність понесення додаткових витрат на дитину.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони ґрунтуються на вимогах діючого законодавства.

За ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

За частиною 1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За статтею 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.80 ЦПК).

За приписами частини 3 ст.12, частин 1, 5 та 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, на підставі поданих позивачем належним чином оцінених доказів, з урахуванням з'ясованих фактичних обставин, встановивши недоведеність позивачем його вимог, а саме, що витрати на придбання жіночих зимових чоботів «Роста», на послуги-лікаря-стоматолога в частині проведення комп`ютерної томографії та планового лікування (лікування карієсу, проведення відбитків двох щелепів, лікування брекет системою), на оплату оглядів дитини лікарем педіатром, витрат, пов`язаних з вивченням англійської мови, зумовлені особливими обставинами, ці витрати не є звичайними потребами (для забезпечення яких законодавством передбачено сплата аліментів), пов`язані зі станом здоров`я дитини, творчими, спортивним чи іншими здібностями до мов дитини, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову в цій частині. Суд правильно зазначив, що наданий позивачем висновок № 577/11 від 23 жовтня 2015 року Комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Слов`янська» із зазначенням діагнозу «вегетативна дисфукція з цефолгіями, егофагіт, рефлюксгастрит, бульби, сколіоз І ступеню», не свідчить про наявність у дитини хвороб, пов`язаних з лікуванням зубів.

Крім того, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову в частині стягнення додаткових витрат на оплату половини вартості ще не придбаної курортно-санаторної путівки через не підтвердження цієї вимоги належними доказами.

Колегія суддів зазначає, що суд правильно визначив обставини, які є істотними в даній справі та дав оцінку доказам, визначивши, які з них свідчать про необхідність у додаткових витратах на лікування, зокрема, у сумі 2865 грн. 89 коп., розмір яких підтверджується відповідним довідками та чеками, половину з яких, з урахуванням частини 4 ст.206 ЦПК України, стягнув з відповідача.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині рішень, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди позивача з висновками суду щодо їх оцінки.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, аргументи апеляційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування судом норм матеріального права, які тягнуть скасування рішення суду першої інстанції, що в свою чергу, згідно ст.375 ЦПК України, є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 10 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 11 квітня 2019 року

Головуючий О.В. Агєєв

Судді: Т.В. Космачевська

О.С. Санікова