У Х В А Л А

Справа № 185/2309/19

Провадження № 2-з/185/26/19

01 квітня 2019 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі

головуючої судді Шаповалової І.С.,

за участю секретаря Красуцького Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення суми,

В С Т А Н О В И В :

В провадження Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення суми.

Позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на домоволодіння №109 по вулиці Володимира Вернадського (Червоноармійська) в місті Павлограді Дніпропетровської області.

В заяві про забезпечення позову позивач просить вжити заходи забезпечення позову, зазначаючи, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити або зробити неможливим виконання судового рішення.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дана заява про забезпечення позову підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

У відповідності до ч. ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально - правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні рішення.

У відповідності до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суду доведено належними доказами, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки відчуження відповідачем належного йому майна, може зробити не можливим, або значно утруднить виконання рішення суду, а для цього необхідно виключити найменшу можливість утруднення виконання рішення суду. Більш того, саме ця квартира є предметом спору у даній справі.

Таким чином, існує загроза можливості невиконання рішення суду за відсутності вжиття заходів забезпечення позову.

Водночас, обраний заявником захід забезпечення позову, суд не вважає співмірним із заявленими вимогами, оскільки, як вбачається з матеріалів заяви про забезпечення позову ціна позову, заявлена позивачем складає 850 000 гривень (а.с.2), а вартість майна, на яке заявник просить накласти арешт - домоволодіння №109 по вулиці Володимира Вернадського (Червоноармійська) в місті Павлограді Дніпропетровської області складає 1 335000 гривень (а.с. 11), та є більшою ніж ціна позову.

Окрім цього, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (довідка №160768790 вид 24.03.2019 року), право власності на земельну ділянку та житловий будинок №109 по вулиці Володимира Вернадського (Червоноармійська) в місті Павлограді Дніпропетровської області зареєстровано за ОСОБА_4Б (а.с. 6-9).

Той факт, що відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою (а.с. 10), презюмує позицію про рівність часток у майні, що є спільною сумісною власністю подружжя, однак, питання розподілу таких часток та визначення їх вартості відносно домоволодіння №109 по вулиці Володимира Вернадського (Червоноармійська) в місті Павлограді Дніпропетровської області виходить за межі розгляду поданої заяви про забезпечення позову.

При цьому, відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб. Згідно із п. 4 цієї ж Постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивачки, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому, відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 157 ЦПК України, ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Так само, згідно з ч. 3 ст. 431 ЦПК України, виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

На підставі викладеного, керуючись п. п. 3-4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 149, 150, 152, 153, 154, 157, 247, 258-261, 352-354, 431 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення суми задовольнити частково.

До набрання рішенням суду у справі № 185/2309/19 законної сили накласти арешт на майно, яке належить ОСОБА_3, ОСОБА_4 в межах суми позовних вимог, а саме, в межах 850 000 гривень.

У відповідності до п. п. 3, 4, 7 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», судом зазначаються відомості про стягувача та боржника:

ОСОБА_1: 51400, Дніпропетровська область, м.Павлоград, вул.Володимира Вернадського, 121, РНОКПП НОМЕР_1;

ОСОБА_3: 51400, Дніпропетровська область, м.Павлоград, вул.Володимира Вернадського, 109, РНОКПП НОМЕР_2;

ОСОБА_4: 51400, Дніпропетровська область, м.Павлоград, вул.Володимира Вернадського, 109, РНОКПП НОМЕР_3.

Зустрічне забезпечення по справі не застосовано.

Копію даної ухвали суду направити для виконання до Павлоградського міськрайонного відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Строк предявлення ухвали про забезпечення позову до виконання - три роки.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І.С.Шаповалова