"12" лютого 2019 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Ніколаєнко І.В.,
при секретарі - Газіній О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення сплаченого страхового відшкодування, -
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова відкрито загальне позовне провадження.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 05.12.2018 року справу призначено до судового розгляду.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, відповідно до поданої до суду заяви розгляд справи просив проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує.
Відповідач, в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем його проживання, яка повернута до суду за закінченням терміну зберігання. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, докази надані сторонами в обґрунтування вимог, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.
В ході судового розгляду судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.
Згідно Протоколу про адміністративне правопорушення від 15.12.2014 року та схемою ДТП, своїми діями ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1, в м. Харкові по вул. Гончара, виїхав на перехрестя з вул. Чернишевського, не надав дорогу автомобілю НОМЕР_2, надалі автомобіль потерпілого, що знаходився під керуванням потерпілої ОСОБА_2, який рухався по вул. Чернишевського з правого боку, та допустив зіткнення з вказаним автомобілем, внаслідок чого автомобіль потерпілого зіткнувся з автомобілем «ВАЗ» д/н 9489ВВ та автомобілем НОМЕР_3., чим порушив вимоги п.16.12 Правил дорожнього руху, та чим заподіяв матеріальної шкоди потерпілому.
Частиною 4 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Частиною 1 ст. 999 ЦК України встановлено, що законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування).
Цивільно-правова відповідальність Відповідача транспортного засобу «Mitsubishi Lancer» д/н НОМЕР_4 ОСОБА_1 на момент настання страхового випадку не була застрахована за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Приписами ст. 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу.
Відповідно до п.п. 33.1.4. ч. 33.1. ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія САТ № 696508 вбачається, що транспортний засіб «Renault» модель «Logan», легковий седан, шасі (рама, кузов) № VF14SRAW449832090, на праві власності належить ПСП ЗОРЯ.
Згідно приписів п.п. 38.1.1 (в) п. 38.1 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.
З таких обставин вбачається, що Позивачем було виплачена сума відшкодування заподіяної шкоди внаслідок ДТП за пошкоджений транспортний засіб потерпілої сторони,
Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Приписами ч. 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
На підставі викладеного, враховуючи те, що шкода заподіяна з вини відповідача, розмір заподіяної шкоди оцінено відповідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження який суд вважає належним доказом по справі, відповідачем не надано доказів в спростування розміру заподіяної шкоди, клопотання про проведення судової автотоварознавчої експертизи не заявлялось, а також враховуючи те, що позивачем здійснено страхову виплату уповноваженій власником особі, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 16, 1191 ЦК України, ст.ст. 22, 38, 39, 40, 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 4, 12, 13, 141, 247, 263, 265, 280 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судовий збір в розмірі 1762,00 грн.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст.284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст судового рішення складено 25.02.2019 р.
Суддя І.В. Ніколаєнко