П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2019 року

м. Рівне

Справа № 569/19397/17

Провадження № 22-ц/4815/645/19

Головуючий у Дубенському міськрайонному

суді: Ралець Р.В.

Ухвалу суду першої інстанції постановлено

в м. Дубно Рівненської області

12 березня 2019 року о 16 год. 52 хв.

Повний текст складено: 18 березня 2019 року

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя: Хилевич С.В.

судді: Ковальчук Н.М., Шимків С.С.

секретар судового засідання: Ковальчук Л.В.

учасники справи:

заявник: ОСОБА_1 ;

заінтересована особа: приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції в Рівненській області Січова Тамара Іларіївна;

за участі (в апеляційному суді): учасники справи і їх представники не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 12 березня 2019 року в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції в Рівненській області Січова Тамара Іларіївна; про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в :

У березні 2019 року в суд звернулась ОСОБА_1 з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування якої зазначала, що є дочкою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . На момент смерті вона була малолітньою дитиною і постійно проживала з матір`ю. Згодом вона звернулася до приватного нотаріусу Рівненського міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції в Рівненській області Січової Тамари Іларіївни (далі - приватний нотаріус), проте наданою відповіддю їй повідомили про необхідність особистої явки до нотаріуса. Вважала себе такою, що прийняла спадщину відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, а тому звернулась до нотаріальної контори після сплину встановленого законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини.

З огляду на наведене просила встановити факт її постійного проживання разом зі спадкодавцем - ОСОБА_2 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 21 грудня 2017 року заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення передано на розгляд Дубенському міськрайонному суду Рівненської області.

Ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 26 лютого 2018 року заяву залишено без руху.

Ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 19 березня 2018 року відкрито провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення та призначено судове засідання.

Ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 12 березня 2019 року заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції в Рівненській області Січова Тамара Іларіївна; про встановлення факту, що має юридичне значення залишено без розгляду.

На ухвалу суду заявником подано апеляційну скаргу, де покликалась на її незаконність та необґрунтованість, яка полягала у неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, порушенні норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.

На її обґрунтування зазначала, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки наявним в матеріалах справи доказам та показанням допитаних у судовому засіданні свідків, зокрема, не навів жодного аргументу чому відхилив такі докази. Залишаючи заяву без розгляду з підстав того, що з неї вбачається спір про право міськрайонний суд не зазначив, хто є спадкоємцем у порядку, передбаченим спадковим правом, який би оспорював її право на прийняття спадщини.

За наведених міркувань просила ухвалу Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 12 березня 2019 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу приватний нотаріус, вважала оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою. На її думку встановлення бажаного заявником факту дійсно може вплинути на права та обов`язку інших осіб, зокрема, ОСОБА_4 , нового власника квартири ОСОБА_5 та Закритого акціонерного товариства "Плодорозсадник" (далі - ЗАТ "Плодорозсадник"). Зазначала, що ОСОБА_1 безпідставно вважає, квартиру АДРЕСА_2 спадковим майном своєї померлої матері, адже з 05 грудня 2003 року згідно з інформаційної довідки, власником на підставі свідоцтва про право власності виданого ЗАТ "Плодорозсадник" був ОСОБА_4 , тобто на день смерті ОСОБА_2 спадкове майно у останньої було відсутнє.

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів прийшла до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції, виявивши під час розгляду справи спір про право правильно залишив заяву без розгляду, оскільки заявник просив встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в квартирі АДРЕСА_2 , яка на даний час належить ОСОБА_5 Заразом, до оформлення останнім права власності на вказану квартиру, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира належала на підставі свідоцтва про право власності ОСОБА_4 (а.с. 25-26).

Тому очевидним є те, що встановлення даного фату не може розглядатись в порядку окремого провадження, позаяк це порушить права власника квартири, а тому таке питання потрібно вирішувати у порядку позовного провадження з урахуванням спору про право і з використанням відповідних процесуальних інститутів позовного провадження.

У відповідності до вимог п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст.315 ЦПК України).

Частиною 4 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Доводи апеляційної скарги не вказують на порушення судом першої інстанції вимог ст.315 ЦПК України або інших норм процесуального права, а зводяться до викладення обставин справи із наданням коментарів та тлумаченням норм чинного законодавства на власний розсуд які є зручними для заявника, та мають за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків міськрайонного суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Тому за таких умов ухвала міськрайонного суду про залишення заяви без розгляду з урахуванням доведеності того, що встановлення факту пов`язується з подальшим вирішенням спору про право відповідає нормам Цивільного процесуального кодексу України.

Підставою для залишення оскаржуваного судового рішення без змін відповідно до ст. 375 ЦПК України є додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при його ухваленні.

Судовий збір, що понесений заявником при поданні апеляційної скарги, відповідно до ст. 141 ЦПК України слід віднести на її ж рахунок.

Керуючись ст. 374-375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 12 березня 2019 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: С.В. Хилевич

Судді: Н.М. Ковальчук

С.С. Шимків