КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 759/9479/16-ц

провадження №22-ц/824/6760/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБолотова Є.В., Музичко С.Г.
за участю секретаря судового засідання Потапьонок К.В.,
учасники справи: представник позивача ОСОБА_1 ,

представник відповідача Гамор Н.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 16 січня 2019 року /суддя Миколаєць І.Ю./

у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» про визнання іпотечного договору недійсним та вилучення записів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з у рахуванням уточненої позовної заяви з вимогами про визнання недійсним іпотечного договору № 80002784-И від 11.12.2007 року, посвідчений нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. за реєстровим № 10189, виключення запису від 11.12.2007 року № 10190 про обтяження квартири АДРЕСА_1 іпотекою та вилучення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис від 11.12.2007 № 10190 про накладення заборони на відчуження квартири. /а.с. 42-45/

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 16.01.2019 року позовні вимоги залишено без задоволення. /а.с. 198-203/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, апелянт звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Святошинського районного суду міста Києва від 16.01.2019 року та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, що під час підписання іпотечного договору, у нього не було прав власності на спірну квартиру. Вважає, що суд не повинен був враховувати заяву ОСОБА_3 про надання згоди на укладення кредитного договору та інших правочинів від 11.12.2007 року, оскільки не стосується укладення договору іпотеки майна. Крім того, звертає увагу, що оскільки квартира є спільною сумісною власністю, а отже повинна бути згода на укладення іпотеки іншого з подружжя. Вважає помилковим твердження суду першої інстанції, що відсутнє порушення права дитини на житло, у зв`язку із тим, що вона не була зареєстрована у квартирі на час підписання іпотечного договору. Вказує, що не було досліджено повноважень представника відповідача на підписання іпотечного договору.

Представник АТ «Альфа-Банк» звернувся з поясненнями у справі, заперечуючи проти доводів апеляційної скарги. Вказував, що рішення суду першої інстанції законне та обґрунтоване, а доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу суду апеляційної інстанції як такі, що не ґрунтуються на вимогах закону.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явились у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що 11.12.2007 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу квартири під АДРЕСА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. 11 грудня 2007 року, зареєстрований в реєстрі за №10185. /а.с.16/

14.12.2007 року Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна посвідчило, що квартира АДРЕСА_2 , зареєстрована за ОСОБА_2 на праві приватної власності, про що видало реєстраційне посвідчення № НОМЕР_1 . /а.с. 18/

11.12.2007 року у забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором №800002784 від 11.12.2007 року між ОСОБА_2 та ЗАТ «Альфа Банк» було укладено іпотечний договір №800002784-И, предметом якого є квартира під АДРЕСА_2 . /а.с.7-8/

ОСОБА_3 , яка на момент укладання іпотечного договору була дружиною позивача ОСОБА_2 , надала свою згоду на укладання правочинів, що безпосередньо або опосередковано пов`язані з укладанням кредитного договору, про що свідчать заяви від 11.12.2007 року. /а.с. 65, 66/

Залишаючи без задоволення позовні вимоги, суд першої інстанції вірно керувався нормами 17 ЗУ «Про іпотеку» про те, що іпотека припиняється, зокрема, у разі: визнання іпотечного договору недійсним; ст. 18 ЗУ «Про іпотеку» якою визначено істотні умови договору, у разі недотримання яких договір може бути визнаний недійсним.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що при укладенні іпотечного договору №8000027-84-И від 11 грудня 2007 року сторонами ОСОБА_2 та ЗАТ «Альфа Банк» було дотримано вимог, передбачених статтею 18 ЗУ «Про іпотеку».

Доводи апеляційної скарги, про відсутність права власності на іпотечне майно, колегією суддів не приймаються до уваги.

Так, судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідно до копії Витягу з Державного реєстру правочинів №5121185 від 11 грудня 2007 року, датою реєстрації правочину щодо купівлі-продажу квартири було 11 грудня 2007 року /а.с.17/.

Відповідно до ст. 18 ЗУ «Про іпотеку» у разі якщо іпотекою забезпечується повернення позики, кредиту для придбання нерухомого майна, яке передається в іпотеку, договір купівлі-продажу цього нерухомого майна та іпотечний договір можуть укладатися одночасно, а тому доводи в цій частині є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги про те, що при укладенні іпотечного договору дружиною позивача - ОСОБА_3 не було надано згоду, колегіє суддів також не приймаються до уваги як такі, що спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, зокрема копією нотаріально посвідченої заяви від 11 грудня 2007 року, якою ОСОБА_3 засвідчила свою згоду на передачу її чоловіком ОСОБА_2 у іпотеку майна /а.с.66/.

Доводи апеляційної скарги про порушення прав дитини ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , колегією суддів також не приймаються до уваги, оскільки станом на дату укладання оспорюваного іпотечного договору, батьки ОСОБА_5 були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.8-зворот, 66). Таким чином на час передачі в іпотеку квартири під АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у квартирі зареєстрована не була, згода органів опіки та піклування не вимагалась, що підтверджує відсутність порушення права дитини на житло, та було предметом дослідження судом першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги про відсутність посилання на видачу заставної або її відсутність також були предметом розгляду судом першої інстанції, відсутність такої вказівки в даному договорі не впливає на його дійсність, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях, повністю дублюючи вимоги позову.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 16 січня 2019 року - залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 16 січня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: