ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

16 травня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/13097/18

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/748/19

Суддя Чернігівського апеляційного суду Губар В.С., перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу культури і туризму Ічнянської міської ради Чернігівської області про скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та стягнення моральної шкоди,

встановив :

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 березня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ №48/01-07 від 01.11.2018 року Відділу культури і туризму Ічнянської міської ради «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ».

Визнано незаконним та скасовано наказ №49/01-07 від 01.11.2018 року Відділу культури і туризму Ічнянської міської ради «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ».

Стягнуто з Відділу культури і туризму Ічнянської міської ради на користь ОСОБА_1 1000 грн. у відшкодування завданої моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 квітня 2019 року виправлено арифметичну помилку в резолютивній частині рішення суду щодо розподілу судових витрат.

17 квітня 2019 року представник ОСОБА_1 - адвокат Кравченко В.В. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу Відділу культури і туризму Ічнянської міської ради № 56/01-07 від 22.11.2018 року та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення цих позовних вимог.

Проте, апеляційне провадження не може бути відкрито, оскільки апелянтом не сплачений судовий збір.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення суду першої інстанції оскаржується апелянтом лише в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу Відділу культури і туризму Ічнянської міської ради № 56/01-07 від 22.11.2018 року, тобто одна немайнова вимога.

Обов`язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір - це процесуальний обов`язок, визначений нормами процесуального права.

Відповідно до частини другої статті 79 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Таким спеціальним законом є Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір».

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення тощо.

Відповідні зміни в сфері регулювання оплати судового збору відбулися внаслідок прийняття Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» (далі - Закон № 484-VІІІ). Цим Законом суттєво змінено ставки судового збору (стаття 4 Закону України «Про судовий збір»), зокрема й підвищено розмір ставок за подання апеляційних скарг, а також одночасно значно скорочено перелік суб`єктів, які звільняються від оплати судового збору (стаття 5 Закону України «Про судовий збір»). Закон № 484-VІІІ набрав чинності з 1 вересня 2015 року.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній до 1 вересня 2015 року, від сплати судового збору звільнялися позивачі - за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин.

З 1 вересня 2015 року ця категорія пільговиків звужена. Так, за пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» у редакції, яка діє з 1 вересня 2015 року, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Отже, починаючи з 1 вересня 2015 року позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позивачів у двох категоріях справ: про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі.

Відповідно до частини третьої статті 2 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Наведені норми процесуального права дозволяють сформулювати загальне правило: процесуальні дії мають вчинятися за нормами процесуального закону, чинними на момент вчинення цих дій.

Враховуючи те, що позивачем заявлялися інші вимоги, ніж ті, від сплати судового збору за розгляд яких в усіх судових інстанціях заявник звільнений, ОСОБА_1 має сплатити судовий збір відповідно до розмірів ставок судового збору, визначених у відповідності до Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI у редакції на час подання позовної заяви.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 не звільнена від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як передбачено п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір сплачується в сумі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (704 грн. 80 коп.).

Відповідно до п.п. 6 ч. 2 ст. 4 Закону України „Про судовий збір" за подання апеляційної скарги на рішення апелянту необхідно сплатити 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2018 року складає 1762 грн.

Враховуючи, що предметом перегляду в апеляційному порядку є одна вимога немайнового характеру про визнання незаконним та скасування наказу Відділу культури і туризму Ічнянської міської ради № 56/01-07 від 22.11.2018 року, тому судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції має розраховуватись наступним чином: ((1762 грн. х 0,4) х 150%) = 1057 грн. 20 коп., які необхідно сплатити ОСОБА_1 .

Відтак, апелянту необхідно сплатити 1057 грн. 20 коп. на наступний розрахунковий рахунок: 0032, отримувач - УК у м. Чернігові/м.Чернігів/22030101, код отримувача (ЄДРПОУ) - 38054398, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку (МФО) - 899998, код класифікації доходів бюджету - 22030101, найменування коду класифікації доходів бюджету - судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050), наявність відомчої ознаки - «80» Апеляційні суди, та надати апеляційному суду оригінал платіжного доручення чи квитанції про сплату судового збору.

За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення вищезазначеного недоліку.

Керуючись ст.ст. 185, ч.2 ст.357 ЦПК України, суддя

ухвалив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу культури і туризму Ічнянської міської ради Чернігівської області про скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та стягнення моральної шкоди залишити без руху.

Запропонувати особі, що подає апеляційну скаргу, протягом десяти днів з моменту отримання копії даної ухвали надати Чернігівському апеляційному суду оригінал квитанції або платіжного доручення про сплату судового збору.

Копію ухвали направити ОСОБА_1 та її представнику - адвокату Кравченку В.В.

Роз`яснити, що в разі невиконання вказаних вимог апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Губар