Справа № 263/8419/19
Провадження № 2/263/1898/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2019 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Шевченко О.А., за участю секретаря судового засідання Шпичак Є.М., за відсутністю сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зняття з реєстрації місця проживання,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зняття з реєстрації місця проживання.

На обґрунтування вимог позивачі посилаються на те, що ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва на право власності на житло, на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 , у квартирі зареєстровані ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_1 , однак ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , не проживають в житловому приміщенні с 01.04.2000 р., тобто понад один рік без поважних причин про що складено Акти про проживающих осіб в житловому приміщенні в квартирі АДРЕСА_1 .

06.06.2019 р. до Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зняття з реєстрації місця проживання.

25.06.2019 р. на адресу суду надійшла відповідь Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради, відповідно до якої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 22.09.2016 року і по теперішній час.

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 22.09.2016 року і по теперішній час.

Відповідачі виїхали до РФ і 16.07.2015 року отримали тимчасове сховище на території РФ про свідчить додані до заяви копії Свідоцтв про надання тимчасового сховища на території РФ. Повертатися назад Позивачі не мають наміру, навпаки зараз вони подали заяви на прийняття громадянства РФ.

Позивачі просили позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

07.06.2019 р. Жовтневим районним судом міста Маріуполя Донецької області направлено запит щодо реєстрації місця проживання відповідача.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 05 липня 2019 р. відкрито провадження у вказаній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду.

У порядку, передбаченому ст. 279 ЦПК України, клопотань про розгляд справи у судовому засіданні за участю осіб до суду не надходило.

Позивач надав заяву про розгляд справи за її відсутністю, вимоги підтримала, наполягала на задоволенні позовних вимог.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про причину своєї неявки суд не повідомив,про дату, місце та час слухання справи був повідомлений належним чином. Заяви про розгляд справи за його відсутністю або відзив суду не надходив, що, відповідно до ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних доказів.

Суд розглянув справу в порядку ч.5 ст. 279 ЦПК України, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та за відсутності клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України - без фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги піддягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва на право власності на житло, виданого Державним підприємством з ремонту та експлуатації житлового фонду «Житиловик» 16.12.1993 року за реєстром № 13155 зареєстрованого в Маріупольським бюро технічної інвентаризації 24.10.2006 року, згідно витягу про реєстрацію права власності па нерухоме майно № 12253656, реєстраційний номер: 16477241. номер запису 48620 в книзі 66 та Свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.12.2017 року виданого приватним нотаріусом Маріупольського нотаріального округу зареєстрованого у реєстрі за № 4465 на праві приватної власності належи квартира АДРЕСА_1 .

Згідно з довідки про кількість осіб зареєстрованих у житловому приміщенні виданої Департаментом адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 26.02.2019 за №19-147-0320 в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані громадяни ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1

19.03.2019 року Позивач 1 звернувся до органу реєстрації Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради з заявою від імені Відповідачів про зняття їх з реєстрації місця проживання.

Згідно відповіді від 19.03.2019 р. у знятті з реєстрації місця проживання було відмовлено, па підставі Постанови КМУ № 207 від 02.03.2016 р., оскільки не подані потрібні документи, необхідні для зняття з реєсстрації місця проживання,а саме паспорта громадян України.

Згідно з свідоцтва про надання тимчасового притулку на території Російської Федерації наданої ОСОБА_4 , та ОСОБА_3 .

Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 150 ЖК Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно з ст. 391 ЦК України одним із засобів захисту права власності є усунення перешкод у здійсненні власником майна права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод із змінами та доповненнями, внесеними Протоколом № 11 від 11.05.1994 року, який діє для України з 11.09.1997 року та прецедентній практиці Європейського суду з прав людини, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Суд вважає, що оскільки відповідач більше року з власного бажання не проживає у спірному домоволодінні, останній добровільно не припиняє своєї реєстрації, тим самим порушує право позивача користуватись та розпоряджатись майном на свій власний розсуд, тому вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню.

На підставі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод із змінами та доповненнями, внесеними Протоколом № 11 від 11.05.1994 року, який діє для України з 11.09.1997 року, ч.1 ст. 319, ст. 391 ЦК України, ст. 150 ЖК Української РСР, керуючись ст.ст. 12,13, 141, 206, 263-265, 279 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зняття з реєстрації місця проживання - задовольнити.

Зняти ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з реєстрації місця проживання в квартирі АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.А. Шевченко