Справа № 577/386/19
Провадження № 2/577/447/19

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 квітня 2019 року м. Конотоп
Конотопський міськрайонний суд Сумської області
в складі: головуючого судді Галян С.В.
при секретарі Кучер Л.П.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Конотоп справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у місті Києві про зміну способу стягнення аліментів,-
В С Т А Н О В И В :
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи тим, що згідно рішення Конотопського міськрайонного суду від 03.03.2009 року з ОСОБА_2 на її користь стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а саме 557 грн., щомісячно, починаючи з 26.01.2009 року до досягнення повноліття. З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів рівень життя значно виріс, витрати на утримання доньки зросли. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач є працездатною особою, а тому вважає, що аліменти присуджені у частці від доходу будуть необхідними та достатніми для забезпечення гармонійного розвитку дитини, відповідач має можливість сплачувати аліменти в розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовільнити, згодна на винесення заочного рішення (а.с. 28)
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у встановленому законом порядку (а.с.21,27). Відзив на позовну заяву відповідач до суду не подав.
Третя особа: Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у місті Києві в судове засідання не зявились, про день час та місце розгляду справи повідомлені належним чином у встановленому законом порядку (а.с.23).
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних доказів.
В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось.
Ухвалою судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20.02.2019 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання на 13.03.2019 року (а.с.19).
Протокольною ухвалою Конотопського міськрайонного суду від 13.03.2019 року у звязку з неявкою відповідача судовий розгляд відкладено на 10.04.2019 року (а.с.24)
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
В судовому засіданні встановлено, що згідно рішення Конотопського міськрайонного суду від 03.03.2009 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, а саме 557 грн. щомісячно, починаючи з 26.01.2009 року, до досягнення повноліття (а.с.6). 20 липня 2013 року позивачка зареєструвала шлюб та змінила прізвище з ОСОБА_5 на ОСОБА_1 (а.с.9). 06.12.2011 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві винесена постанова про відкриття виконавчого провадження (а.с.7).
За змістом частини першої статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частиною першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.
Враховуючи зміст ст.ст. 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Відповідно до ст. 183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, яка є обов'язковою для виконання в силу ст. 360-7 ЦПК України, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» визначено, що у 2019 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.
З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обовязок обох батьків утримувати дитину, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, не погіршать її матеріального становища і визначення указаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до дотримання прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн.
Керуючись ст.ст. 180-183, 192 СК України, ст.ст. 12,13,76-80, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 280, 354, 355 ЦПК України суд,-
У Х В А Л И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Конотопського районного суду Сумської області від 03 березня 2009 року з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_5 (після шлюбу прізвище ОСОБА_1) аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 557 грн. щомісячно та стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 24 січня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 768,40 грн. судового збору.
Виконавчий лист № 2-412 виданий 13.07.2009 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, а саме 557 грн. щомісячно, починаючи з 26.01.2009 року, до досягнення повноліття - відкликати.
Заочне рішення може бути переглянуто Конотопським міськрайонним судом Сумської області, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Конотопського міськрайонного суду Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Конотопський міськрайонний суд Сумської області.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 ( місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП: НОМЕР_1).

Відповідач: ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, НОМЕР_2 виданий Московським РУГУ МВС України в місті Києві).

Третя особа: Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у місті Києві (місцезнаходження: м. Київ, вул. Краківська, 20, ).

Суддя Галян С. В.