У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.09.2019 року м. Бар

Барський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Хитрука В.М.

за участю секретаря судового засідання Ходи Д.О.

за участю державного виконавця Голюка В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бар скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця Барського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Вінницькій області

В С Т А Н О В И В:

Представник боржника у виконавчому провадженні ОСОБА_1 адвокат Бобик Ю.І. звернувся до суду з скаргою на дії та рішення керівника Барського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Вінницькій області мотивуючи тим, що 11.02.2019 скаржник звернувся до територіальних органів Сервісного центру МВС України з питань реєстрації/зняття з реєстрації транспортного засобу марки Mercedes-Benz, номерний знак НОМЕР_1 , але за результатами розгляду документів було відмовлено, оскільки наявні заборони, та було рекомендовано звернутись у органи державної виконавчої служби. На запит державним виконавцем було повідомлено, що виконавчих документів про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь фізичних та юридичних осіб не перебуває. Скаржник вважає, що у Барському РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області не перебуває виконавчого документу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості а державний виконавець помилково не скасував постанову про накладення арешту на майно від 2009 року.

Скаржник просить суд поновити пропущений строк на подання скарги у з в`язку з його пропуском з поважних причин, визнати неправомірною постанову про арешт майна боржника ОСОБА_1 винесену державним виконавцем Барського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області якою накладено арешт на рухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 , в томи числі на транспортний засіб марки Mercedes-Benz номерний знак НОМЕР_2 , зобов`язати керівника Барського PB ДВС ГТУЮ у Вінницькій області скасувати постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на рухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 , в тому числі на транспортний засіб марки Mercedes-Benz, модель 814, тип Фургон-С, 1995 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_3 , зобов`язати керівника Барського PB ДВС ГТУЮ у Вінницькій області повідомити суд та заявника про виконання даної ухвали не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

У судове засіданні скаржник та його представник не з`явилася, надали суду клопотання про розгляд скарги у їх відсутності, наполягали на її задоволенні.

Відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Головний державний виконавець Барського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області Голюк В.М. у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги.

Дослідивши матеріали скарги, суд вважає що вона підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 17.05.2010 року державним виконавцем Барського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа Барського районного суду № 2-ц-124/2010 від 04.02.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ЗАТ КБ «Приватбанк» боргу у сумі 5979,48 грн.

На виконання ухвали Барського районного суду від 14.01.2010 року № 2-ц-124/2010 державним виконавцем 03.02.2010 винесено постанову серії АА № 437225 про накладення арешту на все майно боржника ОСОБА_1 .

30.09.2010 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу за письмовою заявою стягувача без подальшого виконання на підставі п.1. ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з повним погашенням заборгованості. При цьому накладений арешт на майно боржника державним виконавцем знятий не був.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей ЦПК.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Виходячи зі змісту статті 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

У силу положень ч. 2, 3 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Статтею 41 Конституції України гарантоване право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 316 Цивільного кодексу України передбачено, що правом власності с право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Держава не втручається у здійснення власником права власності.

На даний час у Барського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області не перебуває на виконанні виконавчого документу Барського районного суду № 2-ц-124/2010 від 04.02.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ЗАТ КБ «Приватбанк» боргу у сумі 5979,48 грн. Вказане виконавче провадження закінчено.

Тому суд вважає, що скарга в частині зобов`язання керівника Барського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області скасувати постанову про арешт майна боржника є обґрунтованою.

Вимога скаржника про визнання неправомірною постанови про арешт майна боржника задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Тобто, ця норма закону закріплює альтернативу дій державного виконавця: або арешт, або опис та арешт. Саме державний виконавець праві вибирати алгоритм своїх дій при здійсненні виконавчого провадження. Тому твердження боржника про те, що державний виконавець не повинен був накладати арешт на рухоме майно боржника не ґрунтується на нормах Закону та є припущенням заявника. Таким чином, судом встановлено, що державний виконавець виносячи постанову про арешт майна боржника, діяв у спосіб та у відповідності до положень Закону України «Про виконавче провадження» та його діями не порушено права та законні інтереси боржника.

Згідно ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлений судом.

Про порушення свого права ОСОБА_1 дізнався 12.03.2019 року. Оскільки ним не було отримано відповіді на адвокатський запит, тому у скаржника не було можливості ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження,з метою збору інформації для подальшого звернення до суду, для визначення предмету оскарження та можливості досудового врегулювання спору. Таким чином, суд дослідивши матеріали скарги вважає, що скаржником строки звернення до суду із даною скаргою порушені з поважних причин, а тому вважає за можливе поновити скаржнику процесуальний строк для звернення до суду зі скаргою.

На підставі вищевикладеного, та керуючись ст. 18,19,48 Закону України «Про виконавче провадження», положеннями ст.ст.15,16 ЦК України, ст.ст.18,447-451 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 пропущений десятиденний строк на подання скарги у з в`язку з його пропуском з поважних причин.

Зобов`язати керівника Барського PB ДВС ГТУЮ у Вінницькій області скасувати постанову про арешт майна боржника від 03.02.2010 серії АА № 437225, у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа Барського районного суду № 2-ц-124/2010 від 04.02.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ЗАТ КБ «Приватбанк» боргу у сумі 5979,48 грн, якою накладено арешт на рухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 , в тому числі на транспортний засіб марки Mercedes-Benz, модель 814, тип Фургон-С, 1995 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_3 .

Зобов`язати керівника Барського PB ДВС ГТУЮ у Вінницькій області у відповідності до вимог статті 453 ЩІК України, повідомити суд та заявника про виконання даної ухвали не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

В решті вимог скаржника відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали суду.

Суддя:

Повна ухвала суду складена 12 вересня 2019 року.