Провадження №2/428/214/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Кордюкової Ж.І.,

за участю секретаря Чумак Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьк Луганської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що позивач є власником житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. У вищезазначеному будинку разом з ним зареєстрований відповідач ОСОБА_2 - його син. Відповідач ОСОБА_2 в зазначеному будинку не проживає з 2014 року і відсутній без поважних причин. Він виїхав до іншого місця проживання, забравши свої речі. За комунальні послуги відповідач не сплачує, чим порушує права позивача і змушує його нести додаткові витрати. Відповідач добровільно не бажає знятися з реєстрації. Наявність реєстрації відповідача у будинку порушує права та інтереси позивача, як власника будинку, оскільки створює перешкоди у здійсненні ним права користування вказаним будинком. Оскільки відповідач відсутній за місцем реєстрації більше ніж один рік, позивач вважає його таким, що втратив право користування вказаним будинком. Позивач звернувся з позовною заявою до суду і просить визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився. Своїм правом на подачу відзиву не скористався.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, до суду надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності відповідача, в якій визнав позовні вимоги. Своїм правом на подачу відзиву не скористався.

Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно із ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Частиною 1 статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 405 ЦК України передбачено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з правовою позицією Постанови Верховного суду України від 16.01.2012 року по справі №6-57цс11 за позовом про усунення перешкод у користуванні власністю у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну з таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, на праві приватної власності належить ОСОБА_1, що підтверджується копією договору дарування житлового будинку від 03.08.2010 року, посвідченого нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу ОСОБА_4

Відповідно до копії домової книги для реєстрації громадян, що проживають за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровані ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3

Як вбачається з позовної заяви, відповідач ОСОБА_2 не проживає у вищевказаному будинку з 2014 року, оскільки добровільно виїхав до іншого місця проживання. Зазначена обставина підтверджується заявою ОСОБА_3 від 19.02.2019 року.

Застосовуючи вищевказані норми матеріального права, суд враховує роз'яснення надані Пленумом Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» №2 від 12.04.1985 року. Зокрема, в тій частині, що на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

Оскільки відповідач ОСОБА_2 не проживає за місцем його реєстрації понад один рік і проживає в іншому місці, то, відповідно, він втратив право користування спірним будинком. Таким чином, реєстрація відповідача за адресою: АДРЕСА_1, яка на праві приватної власності належить позивачу ОСОБА_1, створює перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, оскільки він змушений сплачувати комунальні послуги за зареєстрованого відповідача.

Суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки у зазначеному випадку саме такий спосіб захисту дає можливість реального усунення порушення права власності. При цьому суд враховує визнання позову представником відповідача ОСОБА_3, яке не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також, що відповідач не проживає в спірному будинку без поважних причин понад один рік і не приймає участі в витратах по утриманню і оплаті комунальних послуг житлового приміщення, а отже втратив інтерес до вказаного житлового приміщення.

Згідно із ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору у сумі 704 грн. 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 206, 247, 258 - 259, 263 - 265, 268, 272 - 273, 354-355, Перехідними положеннями ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, місце проживання: АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Представник відповідача: ОСОБА_3, місце проживання: АДРЕСА_2; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3.

Суддя Ж. І. Кордюкова