Провадження № 22-ц/802/41/19 Категорія: 2 Доповідач: Грушицький А. І.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Грушицького А. І.,

суддів Киці С. І., Шевчук Л. Я.,

з участю секретаря судового засідання Савчук О. В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Піддубцівської сільської ради Луцького району Волинської області, ОСОБА_3 про скасування рішень та визнання свідоцтва про право власності недійсним, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 5 жовтня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

25 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Піддубцівської сільської ради Луцького району Волинської області, ОСОБА_3 про скасування рішень та визнання свідоцтва про право власності недійсним.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 1 вересня 2011 року їй належить на праві власності земельна ділянка для ведення садівництва, загальною площею 0,06 га, яка розташована в с. Гаразджа Піддубцівської сільської ради Луцького району Волинської області.

7 листопада 2011 року на зазначену земельну ділянку їй було видано державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_4.

З часу набуття у власність земельної ділянки вона почала використовувати її за цільовим призначенням, розпочавши на ній в 2015 році будівництво садового будинку.

Однак у травні 2016 року суміжний землекористувач повідомив її про те, що земельна ділянка, якою вона володіє, належить на праві власності іншій особі.

З метою з'ясування вказаних обставин, вона звернулась до Піддубцівської сільської ради. Як з'ясувалось, 30 травня 2014 року рішенням Піддубцівської сільської ради Луцького району Волинської області № 26/10 додаток №1 п. 4 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості)» надано дозвіл ОСОБА_3 на виготовлення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 0,1200 га для ведення садівництва в с. Гаразджа.

25 вересня 2014 року рішенням Піддубцівської сільської ради Луцького району Волинської області № 29/10 «Про затвердження технічних документацій щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості)» затверджено технічну документацію ОСОБА_3 щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) переданої у власність загальною площею 0,1200 га, в тому числі для ведення садівництва 0,0600 га, (кадастровий номер НОМЕР_1) та для ведення садівництва 0,0600 га, (кадастровий номер НОМЕР_2), які розташовані в с. Гаразджа Піддубцівської сільської ради Луцького району Волинської області.

Пунктом 2 вказаного рішення передано у власність ОСОБА_3 земельні ділянки загальною площею 0,1200 га для ведення садівництва в с. Гаразджа.

На підставі зазначеного рішення сільської ради державним реєстратором реєстраційної служби Луцького районного управління юстиції Колачинською Т. В. було видано ОСОБА_3 свідоцтво про право власності на нерухоме майно НОМЕР_3 від 18 лютого 2015 року на земельну ділянку загальною площею 0,0600 га, для індивідуального садівництва, кадастровий номер: НОМЕР_1.

Як вбачається з технічної документації земельна ділянка, яка передана у власність ОСОБА_3 на підставі рішення Піддубцівської сільської ради Луцького району № 29/10 від 25 вересня 2014 року та належить останньому на підставі свідоцтва на право власності серія НОМЕР_3 від 18 лютого 2015 року, накладається на земельну ділянку, яка належить ОСОБА_1 на праві власності, відповідно до державного акта на право власності НОМЕР_4 від 7 листопада 2011 року.

У зв'язку із наведеним позивач просила суд визнати протиправними та скасувати рішення Піддубцівської сільської ради Луцького району Волинської області від 30 травня 2014 року № 26/10 додаток № 1 п. 4 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості)» в частині надання дозволу ОСОБА_3 на виготовлення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 0,1200 га для ведення садівництва в с. Гаразджа, рішення Піддубцівської сільської ради Луцького району Волинської області від 25 вересня 2014 року № 29/10 «Про затвердження технічних документацій щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості)» в частині затвердження технічної документації ОСОБА_3 щодо встановлення меж даної земельної ділянки в натурі (на місцевості) переданої у власність загальною площею 0,1200 га, в тому числі для ведення садівництва 0,0600 га (кадастровий номер № НОМЕР_1), які розташовані в с. Гаразджа Піддубцівської сільської ради та в частині передачі у власність ОСОБА_3 земельної ділянки загальною площею 0,1200 га для ведення садівництва в с. Гаразджа.

Крім того, просила суд визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно НОМЕР_3 від 18 лютого 2015 року на земельну ділянку площею 0,0600 га для індивідуального садівництва, кадастровий номер № НОМЕР_1, що розташована в с. Гаразджа Луцького району Волинської області, яке видане держаним реєстратором реєстраційної служби Луцького районного управління юстиції Колачинською Т. В., скасувати запис про державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,0600 га для індивідуального садівництва, кадастровий номер № НОМЕР_1, що розташована в с. Гаразджа Луцького району Волинської області.

26 вересня 2016 року ОСОБА_3 звернувся в суд із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 30 травня 2014 року рішенням Піддубцівської сільської ради Луцького району Волинської області № 26/10 додаток № 1 п. 4 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості)» йому надано дозвіл на виготовлення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 0,1200 га для ведення садівництва в с. Гаразджа. 25 вересня 2014 року рішенням Піддубцівської сільської ради Луцького району Волинської області № 29/10 «Про затвердження технічних документацій щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості)» затверджено технічну документацію щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) переданої йому у власність загальною площею 0,1200 га, в тому числі для ведення садівництва 0,0600 га (кадастровий номер НОМЕР_1) та для ведення садівництва 0,0600 га (кадастровий номер НОМЕР_2), які розташовані в с. Гаразджа Піддубцівської сільської ради Луцького району Волинської області.

Після чого, його право власності було належним чином зареєстровано з подальшою видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно НОМЕР_3 від 18 лютого 2015 року на земельну ділянку площею 0,0600 га для індивідуального садівництва, кадастровий номер № НОМЕР_1, що розташована в с. Гаразджа Піддубцівської сільської ради Луцького району Волинської області.

Восени 2016 року при виїзді на належну йому земельну ділянку, ним виявлено, що на цій ділянці ОСОБА_1 здійснює будівництво садового будинку.

У зв'язку із наведеним просив суд зобов'язати ОСОБА_1 знести за власний рахунок самочинно збудовану господарську споруду (незакінчене будівництво садового будинку), що розташований на земельній ділянці, яка знаходиться в с. Гаразджа, кадастровий номер НОМЕР_1, та належить на праві власності ОСОБА_3 відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно НОМЕР_3 від 18 лютого 2015 року та привести дану земельну ділянку в первинний стан.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 5 жовтня 2018 року позов ОСОБА_1 до Піддубцівської сільської ради, ОСОБА_3 про скасування рішень та визнання свідоцтва про право власності недійсним задоволено частково.

Постановлено визнати протиправним та скасувати рішення Піддубцівської сільської ради Луцького району Волинської області від 30 травня 2014 року № 26/10 додаток № 1 п. 4 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості)» в частині надання дозволу ОСОБА_3 на виготовлення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 0,1200 га для ведення садівництва в с. Гаразджа.

Визнати протиправним та скасувати рішення Піддубцівської сільської ради Луцького району Волинської області від 25 вересня 2014 року № 29/10 «Про затвердження технічних документацій щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості)» в частині затвердження технічної документації ОСОБА_3 щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) переданої у власність загальною площею 0,1200 га, в тому числі для ведення садівництва 0,0600 га (кадастровий номер № НОМЕР_1), які розташовані в с. Гаразджа Піддубцівської сільської ради та в частині передачі у власність ОСОБА_3 земельної ділянки загальною площею 0,1200 га для ведення садівництва в с. Гаразджа.

Визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно НОМЕР_3 від 18 лютого 2015 року на земельну ділянку площею 0,0600 га для індивідуального садівництва, кадастровий номер № НОМЕР_1, що розташована в с. Гаразджа Луцького району Волинської області, яке видане держаним реєстратором реєстраційної служби Луцького районного управління юстиції Колачинською Т. В.

В задоволенні решти позовних вимог за первісним позовом відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою відмовити.

Додатковим рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 6 грудня 2018 року постановлено стягнути з Піддубцівської сільської ради Луцького району Волинської області, ОСОБА_3 користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1653,60 грн по 826,80 грн з кожного.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати з підстав неправильної оцінки судом доказів по справі, порушення норм процесуального права і неправильного застосування норм матеріального права та ухвалити нове рішення яким у позові ОСОБА_1 до Піддубцівської сільської ради Луцького району Волинської області, ОСОБА_3 про скасування рішень та визнання свідоцтва про право власності недійсним відмовити, а зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою задовольнити.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 просить суд апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що в порушення вимог закону відповідач Піддубцівська сільська рада передала у власність відповідачу ОСОБА_3 земельну ділянку, яка на той час вже належала позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності та не відносилась до земель комунальної власності. Відмовляючи в частині задоволення вимог первісного позову про скасування запису про державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно суд першої інстанції керувався тією обставиною, що рішення суду, яким скасоване свідоцтво є підставою для виключення такого запису про право власності.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 проводила будівельні роботи згідно будівельного паспорта на забудову земельної ділянки та повідомлення про початок будівельних робіт на земельній ділянці, яка належить їй на праві власності на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку.

Такі висновки суду першої інстанції є правильними та відповідають обставинам справи, випливають з положень матеріального права, які судом правильно застосовані.

Судом встановлено, що 18 грудня 2002 року ОСОБА_7 на підставі рішення Піддубцівської сільської ради Луцького району передано у власність земельну ділянку загальною площею 0,06 га для ведення садівництва, що розташована в с. Гаразджа Луцького району Волинської області (т. 1 а.с. 10).

6 грудня 2004 року ОСОБА_7 видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,06 га для ведення садівництва, що розташована в с. Гаразджа Луцького району Волинської області (т. 1 а.с. 23).

На підставі договору купівлі-продажу від 1 вересня 2011 року ОСОБА_7 передала у власність ОСОБА_1 вищевказану земельну ділянку (т. 1 а.с. 19-22).

7 листопада 2011 року на зазначену земельну ділянку ОСОБА_1 було видано державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_4, кадастровий номер НОМЕР_5 (т. 1 а.с. 24).

Також з матеріалів справи встановлено, що 30 травня 2014 року рішенням Піддубцівської сільської ради Луцького району Волинської області № 26/10 додаток № 1 п. 4 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості)» ОСОБА_3 надано дозвіл на виготовлення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 0,1200 га для ведення садівництва в с. Гаразджа (т. 1 а.с. 41).

25 вересня 2014 року рішенням Піддубцівської сільської ради Луцького району Волинської області № 29/10 «Про затвердження технічних документацій щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості)» ОСОБА_3 затверджено технічну документацію щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) переданої у власність загальною площею 0,1200 га, в тому числі для ведення садівництва 0,0600 га (кадастровий номер НОМЕР_1) та для ведення садівництва 0,0600 га (кадастровий номер НОМЕР_2), які розташовані в с. Гаразджа Піддубцівської сільської ради Луцького району Волинської області (т. 1 а.с. 42).

У подальшому ОСОБА_3 видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно НОМЕР_3 від 18 лютого 2015 року на земельну ділянку площею 0,0600 га для індивідуального садівництва, кадастровий номер № НОМЕР_1, що розташована в с. Гаразджа Піддубцівської сільської ради Луцького району Волинської області (т. 1 а.с. 161).

З висновку судової земельно-технічної експертизи № 8176 від 12 липня 2018 року встановлено, що земельні ділянки у власності ОСОБА_3 з кадастровим номером НОМЕР_1 та ОСОБА_1 з кадастровим номером НОМЕР_5 накладаються відповідно до каталогів координат поворотних точок. Площа накладки становить 599 м.кв. ОСОБА_3 у власності якого перебуває земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1 володіє такими поворотними точками Х: 5614269,9156, 5614250,1400, 5614245,6767, 5614265,3195; Y: 2230324,1696, 2230327,1565, 2230297,6066, 2230294,2844. ОСОБА_8 у власності якої перебуває земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_5 володіє такими поворотними точками Х: 5614269,92, 5614250,14, 5614245,85, 5614265,30, Y: 2230324,17, 2230327,18, 2230297,49, 2230294,16 (т. 1 а.с. 216-218).

Згідно висновку земельно-технічної експертизи № 714/5 від 30 листопада 2018 року, складеного по замовленню адвоката ОСОБА_4, накладання земельних ділянок кадастровий номер НОМЕР_5 (ОСОБА_1.) і кадастровий номер НОМЕР_1 (ОСОБА_3.) в с. Гаразджа Луцького району відсутнє.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Згідно зі ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Правильно встановивши обставини справи, зокрема те, що відповідач Піддубцівська сільська рада передала у власність відповідачу ОСОБА_3 земельну ділянку, яка на той час вже належала позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності та не відносилась до земель комунальної власності, суд першої інстанції застосував закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов належного висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1, скасувавши рішення Піддубцівської сільської ради Луцького району Волинської області та визнавши недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане відповідачу ОСОБА_3

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач у 2011 році набула права власності на земельну ділянку і саме тоді було сформовано відповідний об'єкт права власності, а суду не слід було досліджувати історію масиву є неспроможними.

Навпаки, лише всебічно дослідивши порядок розташування земельних ділянок та перехід прав на них, суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що сільська рада передала у власність ОСОБА_3 земельну ділянку, яка на той час вже належала позивачу ОСОБА_1

Так, усі ділянки дачного масиву на даному провулку є правильної форми, всього по лінії є шість ділянок, а спірна ділянка є четвертою від дороги (т. 1 а.с. 34, 239).

Спірна ділянка (№ 41) виділялася ОСОБА_9 (в подальшому приватизована його дружиною ОСОБА_7 В.), а третьою від дороги земельною ділянкою (№ 39) користувалася ОСОБА_10 (т. 1 а.с. 77).

Згідно Публічної кадастрової карти (режим доступу: https://map.land.gov.ua) земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_5 є третьою від дороги та згідно цих даних накладається на третю від дороги (№ 39) земельну ділянку ОСОБА_10 (т. 2 а.с. 42).

Саме цим пояснюються протилежні висновки земельно-технічних експертиз, що містяться в матеріалах цивільної справи, оскільки в одному випадку експерт брав до уваги поворотні точки ділянки позивача по факту (на місцевості), в іншому - згідно відомостей Публічної кадастрової карти.

Проте із ОСОБА_10 позивач не укладала цивільно-правових договорів і не могла придбати у ОСОБА_7 те, що їй не належало.

Обставини справи вказують на те, що позивач придбала у ОСОБА_7 четверту від дороги земельну ділянку (№ 41), а неправильне відображення місця розташування земельної ділянки у Публічній кадастровій карті не свідчить про переміщення земельної ділянки, як об'єкта цивільних прав, у просторі.

Виправлення помилок, допущених при веденні Державного земельного кадастру здійснюється відповідно до правил ст. 37 Закону України «Про Державний земельний кадастр».

Зміщення згідно кадастрових даних місця розташування дачної ділянки № 41 (т. 1 а.с. 86) спричинило ту обставину, що спірна ділянка була виділена ОСОБА_3, чим порушено право власності позивача на землю.

Обґрунтованим є висновок суду про відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3, оскільки суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ОСОБА_1 проводила будівельні роботи на земельній ділянці, яка належить їй на праві власності. Копія будівельного паспорта на забудову земельної ділянки та повідомлення про початок будівельних робіт міститься в матеріалах справи (т. 1 а.с. 236-250).

Доводи апеляційної скарги є такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції.

Судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовані обставини, що мають для значення для справи, висновки суду відповідають цим обставинам і здобутим доказам, характер правовідносин між сторонами судом визначений правильно.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 5 жовтня 2018 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 5 лютого 2019 року.

Головуючий

Судді