УХВАЛА

03 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 177/595/17-ц

провадження № 61-16250св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Сімоненко В. М.,

Штелик С. П.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Кристалбанк» на ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2017 року у складі судді Суботіної С. А. та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 травня 2017 року у складі колегії суддів: Зубакової В. П., Барильської А. П., Бондар Я. М.,

учасники справи:

заявник - начальник Криворізького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Приходько Тетяна Миколаївна,

заінтересована особа - керівник товариства з обмеженою відповідальністю «Біоекспорт» ОСОБА_5,

стягувач - публічне акціонерне товариство «Кристалбанк»,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

У вересні 2017 року начальник Криворізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (далі - Криворізький РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області) Приходько Т. М. (далі - начальник відділу

Приходько Т. М.) звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника товариства з обмеженою відповідальністю «Біоекспорт» (далі - ТОВ «Біоекспорт» ) ОСОБА_5

Подання мотивовано тим, що на виконанні Криворізького РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області перебуває зведене виконавче провадження

№ 52353674 про стягнення з ТОВ «Біоекспорт» на користь публічного акціонерного товариства «Кристалбанк» (далі - ПАТ «Кристалбанк») заборгованості у розмірі 964 015,51 грн та на користь Криворізької обласної державної податкової інспекції заборгованості по податковому боргу у загальному розмірі 151 346,99 грн. ОСОБА_5 згідно до витягу Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців є керівником ТОВ «Біоекспорт», однак добровільно рішення суду не виконує, кошти за постановою суду не сплачує. У ході проведення виконавчих дій виявлені обставини, які дають підстави вважати, що боржник, в особі керівника ТОВ «Біоекспорт» ОСОБА_5, може виїхати за межі України.

У зв'язку з викладеним начальник відділу Приходько Т. М. просила суд обмежити керівника боржникаТОВ «Біоекспорт» ОСОБА_5 у праві виїзду за межі України до моменту фактичного виконання нею зобов'язань за рішенням суду за зведеним виконавчим провадженням № 52353674.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВИХ РІШЕНЬ

Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від

29 березня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 травня 2017 року, у задоволенні подання відмовлено.

Судові рішення мотивовані тим, що начальником відділу Приходько Т. М. не доведено факту умисного ухилення ОСОБА_5, як керівника юридичної особи боржника, від виконання судового рішення, тому підстави для встановлення відносно неї тимчасового обмеження права виїзду за межі України відсутні.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

У червні 2017 року ПАТ «Кристалбанк» звернулося до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просило скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди першої та апеляційної інстанцій належним чином не встановили всіх обставин справи та дійшли неправильного висновку, що начальником відділу Приходько Т. М. не надано доказів, які б свідчили про умисне ухилення керівника ТОВ «Біоекспорт» ОСОБА_5 від виконання судового рішення.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Заперечення на касаційну скаргу до суду не надходили.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 червня 2017 року відкрито провадження за касаційною скаргою ПАТ «Кристалбанк» та витребувано матеріали цивільної справи з суду першої інстанції.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року

№ 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - ЦПК України) касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

27 березня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 21 березня 2019 року справу за поданням начальника Криворізького РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області

Приходько Т. М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника ТОВ «Біоекспорт» ОСОБА_5 призначено до судового розгляду.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційне провадження у справі підлягає закриттю з огляду на таке.

Реалізація права особи на судовий захист здійснюється, зокрема шляхом оскарження судових рішень у суді касаційної інстанції.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.

Конституційні гарантії захисту прав і свобод людини і громадянина в апеляційній та касаційній інстанціях конкретизовано у главах 1, 2 розділу V ЦПК України

2004 року, якими врегульовано порядок і підстави для апеляційного та касаційного оскарження рішень і ухвал суду в цивільному судочинстві.

Особливість касаційного провадження полягає перш за все у специфічних об'єктах оскарження.

Законом України від 04 листопада 2010 року № 2677-VІ «Про внесення змін до Закону України «Про виконавче провадження» та деяких інших законодавчих актів України щодо процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)», який набрав чинності 09 березня 2011 року, статтю 293 ЦПК України 2004 року доповнено пунктом 24-1, який передбачає можливість оскарження в апеляційному порядку окремо від рішення суду ухвали суду щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Особливістю судових рішень щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України є те, що вони ухвалюються на стадіях виконання судових рішень і оскаржити їх одночасно з рішенням суду неможливо.

Відповідно до вимог статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» ухилення громадянина від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), або дія на нього неврегульованих аліментів, договірних чи інших невиконаних зобов'язань є підставою для тимчасової відмови громадянину у виїзді за межі України.

Отже, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - це певного виду санкція, яка може застосовуватися у зв'язку з ухиленням особи від виконання зобов'язання, зокрема виконання судового рішення.

Згідно зі статтею 377-1 ЦПК України 2004 року питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Ухвала суду щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України може бути оскаржена в апеляційному порядку (пункт 24-1 частини першої статті 293 ЦПК України 2004 року).

Аналогічні положення закріплені в статті 353 ЦПК України в чинній редакції (пункт 31 частини першої статті 353 ЦПК України).

У справі, яка переглядається, ПАТ «Кристалбанк» відповідно до статті 293 ЦПК України 2004 року скористалося своїм правом на оскарження в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні подання начальника відділу Приходько Т. М. про тимчасове обмеження керівника ТОВ «Біоекспорт» ОСОБА_5 у праві виїзду за кордон.

Водночас стаття 324 ЦПК України 2004 року містить норму, що визначає перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку після їх перегляду в апеляційному порядку.

Аналогічні положення закріплені в частині першій статті 389 ЦПК України в чинній редакції, зокрема: учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Оскарження ухвал щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України у цій статті, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено, ні в чинній редакції ЦПК України, ні в редакції ЦПК України за 2004 рік.

Отже, оскарження ухвал щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України у цій статті, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено.

За таких обставин та з урахуванням наведених норм процесуального права ухвала Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2017 року та ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 травня 2017 року, якими відмовлено у задоволенні подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, не підлягають оскарженню у касаційному порядку, а касаційне провадження, відкрите за касаційною скаргою ПАТ «Кристалбанк», підлягає закриттю.

Керуючись пунктом 2 частини першою статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394, статтею 396 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Кристалбанк» на ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 травня 2017 року у справі за поданням начальника Криворізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Приходько ТетяниМиколаївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника товариства з обмеженою відповідальністю «Біоекспорт» ОСОБА_5 закрити.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Головуючий СуддіВ. С. Висоцька А. О. Лесько С. Ю. Мартєв В. М. Сімоненко С. П. Штелик