Провадження № 2/201/962/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

в складі : головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Іващенко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

05.11.2018р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу (а.с. № 3, 4).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 30.11.2018р. було відкрито провадження у справі та призначено проведення підготовчого засідання (а.с. № 24).

Підготовче засідання у справі проведено відповідно до ст. 197 та п.3 ч.2 ст.200 ЦПК України 19.12.2018р. (а.с.№ 33).

Ухвалою від 19.12.2018р. сторонам було надано строк на примирення - три місяці та провадження у справі було зупинене на цей час (а.с. № 34).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 20.03.2019р. провадження по справі було відновлено та призначено проведення судового засідання (а.с. № 36).

Позивач у позовній заяві в обґрунтування вимог посилався на те, що вони з відповідачкою зареєстрували шлюб 09.08.2003р. в відділі реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області під актовим записом № 130. Від даного шлюбу сторони мають двох дітей ОСОБА_3, 29.06.2005р. народження та ОСОБА_4, 01.08.2010р. народження. Шлюбно-сімейні відносини припинені з вересня 2018р. Причиною припинення шлюбних відносин стали протилежні погляди на сімейне життя та відсутність взаєморозуміння, що стали причиною постійних сварок у сімї, втрати почуття любові та взаємоповаги. Сторони не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету. Позивач вважає, що родина розпалася остаточно і не може бути відновлена. Майнових спорів між сторонами також не існує. Діти проживають разом з відповідачкою.

В наданій до суду заяві від 04.04.2019р. представник позивача ОСОБА_5 (діє на підставі ордеру ДП №118/000048 - а.с.№42) позовні вимоги підтримав, додатково зазначив, що наданий судом строк на примирення результатів не приніс. Сімейні відносини остаточно припинені з 16 вересня 2018р. Просив шлюб розірвати та винести рішення за його відсутності та без фіксування процесу технічними засобами. На стягнені судового збору з відповідачки не наполягав (а.с. №41).

Відповідачка в судове засідання не зявилася, до суду 04.04.2019р. надала нотаріально завірену заяву від 03.04.2019р. про проведення судового засідання 04.04.2019р. без її участі. В цій заяві відповідачка просила шлюб розірвати, у звязку з тим, що відсутні підстави вважати, що шлюб може бути збереженим (а.с.№40).

Раніше в своїй заяві від 19.12.2018р. відповідачка підтвердила той факт, що сімейні відносини припинені з 16 вересня 2018р. (а.с №31).

Таким чином, з урахуванням заяв представника позивача та відповідачки, суд розглянув справу 04.04.2019р. на підставі ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України за відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя.

Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Судом встановлено, що 09.08.2003р. сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області під актовим записом № 130 (а.с. №5).

Від даного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей ОСОБА_3, 29.06.2005р. народження та ОСОБА_4, 01.08.2010р. народження (а.с. № 6,7).

Ухвалою суду від 19.12.2018р. сторонам було надано строк на примирення - три місяці та провадження у справі було зупинене на цей час (а.с. №. 34).

Відповідно до абзацу 5 п.10 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті.

Судом встановлено, що позивач після спливу строку на примирення наполягає на задоволені позовних вимог, зазначає, що спільне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя та відсутність взаєморозуміння. З цих причин у подружжя виникали постійні сварки та зникли почуття любові та взаємоповаги. Сторони мають роздільний бюджет, спільне господарство не ведуть, не підтримують подружніх відносин та проживають окремо. Діти проживають разом з відповідачкою.

З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі припинені з 16 вересня 2018р., і з цього часу більше не відновлювалися, позивач від позову не відмовився, наданий судом сторонам строк для примирення 3 місяці результатів не приніс, відповідачка позовні вимоги визнає, зазначивши в заяві до суду від 03.04.2019р., що відсутні підстави вважати, що шлюб може бути збереженим, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлена бути не може, і шлюб підлягає розірванню.

При винесенні рішення суд також приймає до уваги положення ст. 82 ЦПК України, оскільки відповідачка визнала позовні вимоги та погодилась на розірвання шлюбу.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст. 141 ЦПК України, приймаючи до уваги, що представник позивача в заяві до суду від 04.04.2019р. зазначив, що позивач змінив свою думку щодо розподілу судових витрат та не наполягає на стягненні з відповідачки судових витрат, суд вважає за можливе віднести судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 грн. 80коп. на рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 112, ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, п.5 п.10 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 82, 89, 141, 223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд ,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 09.08.2003р. в відділі реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області під актовим записом № 130 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які мають двох малолітніх дітей ОСОБА_3, 29.06.2005р. народження та ОСОБА_4, 01.08.2010р. народження - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище відповідачки ОСОБА_2 залишити - «Удовиченко».

У відповідності до вимог ч. 2 ст.115 СК України копію рішення суду про розірвання шлюбу надіслати на адресу Соборного районного у м. Дніпрі відділу ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя : Ткаченко Н.В.