Справа № 182/8163/18
Провадження № 2/0182/662/2019
10.04.2019 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О.
секретар Іванова Т.С.
за участю представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3, який діє як законний представник батько в інтересах малолітнього ОСОБА_4, до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивачі звернулись до суду з позовною заявою до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, посилаючись на наступне.
Вона та її онук є власниками квартири АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі продажу від 19.09.2018 року. Квартира була продана їм ОСОБА_6, який діяв на підставі довіреності за ОСОБА_5 Відповідач залишився після укладення договору купівлі продажу квартири зареєстрований в ній, хоча протягом 6 років до продажу квартири там вже не проживав. Внаслідок того, що відповідач залишається зареєстрованим в їх квартирі, вони вимушені нести додаткові витрати по сплаті комунальних платежів і не можуть оформити субсидію. За таких обставин звернулись до суду.
В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали і суду пояснили, що під час укладення договору купівлі продажу квартири знали про реєстрацію в квартирі колишнього власника і знали, що їм буде необхідно звертатись до суду з позовом про зняття його з реєстрації.
Відповідач в судове засідання не прибув, повідомлявся про розгляд справи належним чином судовою повісткою з поштовим повідомленням, які повернулись за закінченням терміну зберігання. Тому повідомлявся на офіційному веб-порталі «Судової влади» оголошенням.
Відповідно до ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.
У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно зі ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Справа слухалась в порядку ст.131, 223, 280 ЦПК України у відсутність відповідача.
Вислухавши позивачів, свідків, вивчивши матеріали справи, перевіривши докази, надані позивачами, суд приходить до наступного.
Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.
Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року, відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97 ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Першого протоколу та протоколів № 2.4.7.11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності прав приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном.
Згідно зі ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені.
Згідно із ч.1 ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно п.34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням, відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71. 72, 116. 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення: про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.
Відповідно до ст.3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних реєстраційному органу.
Згідно з ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно зі статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Як встановлено в судовому засіданні, позивачі по справі є власниками квартири АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі продажу від 19.09.2018 року (а.с.5-6). Квартира була продана їм ОСОБА_6, який діяв на підставі довіреності за ОСОБА_5 Відповідач залишився після укладення договору купівлі продажу квартири зареєстрований в ній (а.с.7-8,11), хоча протягом 6 років до продажу квартири там вже не проживав (а.с.10). Внаслідок того, що відповідач залишається зареєстрованим в їх квартирі, позивачі несуть додаткові витрати по сплаті комунальних платежів і не можуть оформити субсидію.
Дані обставини в судовому засіданні підтвердили й свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8
Так, свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що вона сусідка позивачів з першого поверху. Добре знає їх родину. В квартирі завжди жив ОСОБА_3 (законний представник позивача ОСОБА_4О.) та позивачка Люда. Відповідач ОСОБА_5 брат ОСОБА_3, але вони його ніколи не бачили. В квартирі зараз живе Люда з онуком позивачі по справі.
Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що вона сусідка позивачів. В квартирі № 80 завжди проживав ОСОБА_3 з дружиною, а потім в них народився синок. ОСОБА_5 в їх квартирі ніколи не бачила. Зараз в квартирі живе Люда з онуком.
За таких підстав суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.2-5, 9-10, 12, 28, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3, який діє як законний представник батько в інтересах малолітнього ОСОБА_4, до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити в повному обсязі.
Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_2.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: ОСОБА_9