РІШЕННЯ

іменем України

07 травня 2019 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Попової О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Філіпенко А.С.,

представника позивача Селянського (фермерського) господарства «Слобожанське» - Лісечко О.С.,

представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сватове цивільну справу за позовом Селянського (фермерського) господарства «Слобожанське» до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутого майна,-

Встановив:

Позивач Селянське (фермерське) господарство «Слобожанське» в особі голови Холодкової Т. Ю. звернулася до суду з позовом та просить стягнути з ОСОБА_1 на користь СФГ «Слобожанське» безпідставно отримані грошові кошти в сумі 570974,00 грн. та проценти за користування безпідставно отриманими грошовими коштами в сумі 112853,91 грн. У підтвердження позовних вимог посилається на те, що засновником та власником СФГ «Слобожанське» був ОСОБА_3 Питання фінансово-господарської діяльності, представництво господарства в фінансових установах з правом підпису в банку тощо належало до виключних повноважень ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_3 помер. Після смерті ОСОБА_3 , господарством було видано нотаріально посвідчену довіреність від 10.11.2016 р., зареєстровану в реєстрі за № 485, ОСОБА_1 з правом представляти інтереси господарства у відповідних органах державної реєстрації суб`єктів підприємництва, органах державної податкової служби, у банківських установах, в т.ч. з правом одержувати кошти (надходження) з відкритих банківських рахунків СФГ «Слобожанське». Строк дії довіреності - до 10.11.2017 р. В результаті документального аналізу фінансово-господарської діяльності СФГ «Слобожанське» за період з січня 2016 року по червень 2017 року, було виявлене що в період часу з 14 листопада 2016 р. по 07 червня 2017 р. з поточного банківського рахунку СФГ «Слобожанське» були зняті готівкові грошові кошти на загальну суму в сумі 673000,00 грн., до каси господарства внесені тільки 102026,00 грн., сума не повернутих коштів складає 570974,00 грн., грошові кошти безпідставно набуті. Загальна сума процентів за безпідставне користування грошовими котами складає 112853,91 грн. Ухвалою судді від 22 червня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 30 січня 2019 року закрито підготовче засідання та справу призначено до розгляду по суті. Згідно ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Представник позивача Селянського (фермерського) господарства «Слобожанське» - адвокат Лісечко О.С. в судових засіданнях надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача та відповідач, як в письмовому відзиві, так і в судовому засіданні не заперечував той факт, що він дійсно знімав гроші з банківського рахунку позивача, але стверджує, що не пам`ятає, в якому розмірі, та після цього усі гроші віддавав ОСОБА_4 , при цьому в касу нічого не здавав. Згідно листу Ощадбанку (а.с. 30), на ім`я відповідача було заповнено тільки 4 чеки протягом 2017 року. Постановою Луганського апеляційного суду від 16.11.2018 р. з мотивувальної частини рішення Сватівського районного суду від 13.03.2018 р. виключено посилання суду на зняття ОСОБА_1 з банківського рахунку СФГ «Слобожанське» протягом з 01 січня 2016 р. по червень 2017 р. грошових коштів на загальну суму 673000 грн. та внесення ним до каси підприємства 102026 грн. Допитана в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_4 , яка є власником СФГ «Слобожанське» - позивача, пояснила, що каси та касиру у господарстві не було, був тільки бухгалтер. Тому здача грошів до каси підприємства була об`єктивно неможлива. Отже, належних доказів, підтверджуючих обставини,на які посилається позивач - а саме зняття ОСОБА_1 з банківського рахунку СФГ «Слобожанське» протягом з 01 січня 2016 р. по червень 2017 р. грошових коштів на загальну суму 673000 грн. та внесення ним до каси підприємства 102026 грн., - позивачем не надано. Позивачем відповідачу була видана нотаріально посвідчена довіреність від 10.11.2016 р. (а.с. 11), яка на підставі усного безоплатного договору доручення надавала відповідачу Грибінюку право підписувати документи фінансового та адміністративно-розпорядчого характеру, одержувати кошти (надходження) з відкритих банківських рахунків Господарства. Отже, між сторонами виникли договірні правовідносини, які витікали з договору доручення. Стаття 1212 ЦК України, на яку посилається позивач, регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків. Загальна умова ч.1 ст.1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Зазначена норма закону застосовується лише у тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень ч.1 ст.1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно або гроші потерпілому. Така позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26.06.2018 р. по справі № 910/9072/17 (провадження N 12-125гс18). Зокрема, в ній зазначене наступне. Аналіз статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали.

Оскільки між сторонами у справі існують договірні відносини, а кошти, які позивач просить стягнути як невикористаний аванс, набуті відповідачем за наявності правової підстави, їх не може бути витребувано відповідно до положень статті 1212 ЦК України як безпідставне збагачення. У цьому разі договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них положень частини першої статті 1212 ЦК України. Ураховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновками попередніх судових інстанцій про відсутність підстав для стягнення перерахованих позивачем грошових коштів відповідачу за Договором на підставі статті 1212 ЦК України, а також про відсутність підстав для стягнення з відповідача процентів за користування чужими грошовими коштами за порушення грошового зобов`язання, пені та штрафу, оскільки вказані вимоги є додатковими до вимоги про стягнення грошових коштів.

Аналогічні правові позиції викладені у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 р. по справі № 679/2231/15-ц (провадження № 61-3305св18), у постанові Верховного Суду від 18.04.2018 р. по справі № 668/7704/15-ц (провадження № 61-14244св18) та у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 р. по справі № 910/9072/17 (провадження № 12-125гс18).

Отже, позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки договірний характер правовідносин, що виникли між сторонами, виключає можливість застосування до них судом положень ч.1 ст.1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути гроші позивачу.

Разом з тим позивач не позбавлений можливості звернутися до суду на загальних підставах з позовом з інших підстав, відповідно до правовідносин, які виникли між сторонами.

На підставі ст.ст. 1212 ЦК України, керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 12, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

Ухвалив:

В задоволенні позовних вимог Селянського (фермерського) господарства «Слобожанське» до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутого майна - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Сватівський районний суд Луганської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено та підписано 16 травня 2019 року.

Суддя О.М. Попова