Справа № 524/8694/18
Провадження №2/524/664/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2019 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі
головуючого судді Кривич Ж.О.,
з участю секретаря судового засідання Коваль Т.М.,
розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
У жовтні 2018 року до суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, вказувала, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 25.12.2009 року. Від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Шлюбні відносини між ними припинені з липня 2018 року по причині різних характерів, поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, у зв'язку з чим в сім'ї виникали сварки, суперечки, внаслідок чого були втрачені почуття любові та поваги один до одного.
Позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, справу слухати без її участі.
Відповідач надав суду заяву, в якій не заперечував проти розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини з мамою, просив справу слухати без його участі.
Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.
Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Відповідач позовні вимоги визнав, про що особисто надав суду заяву від 04.02.2019 року.
Ухвалою судді від 05.12.2018 року відкрито провадження у справі.
Ухвалою суду від 13.12.2018 року здійснено виклик відповідача через оголошення на сайті судової влади України.
Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 25 грудня 2009 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 1134.
Від шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Шлюбні відносини сторони припинили з липня 2018 року по причині втрати почуття поваги та любові один до одного, внаслідок наявності різних характерів, неприязних стосунків, які виникли в результаті різних поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, що призводило до сварок. Примирення між сторонами неможливе. Сторони проживають окремо. Питання щодо поділу майна на даний час відсутнє.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.
Відповідно до частини 1 та 2 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.
Малолітня донька сторін проживає з мамою. Між сторонами немає спору щодо визначення місця проживання дитини.
На підставі встановлених фактів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача.
Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач при реєстрації шлюбу прізвище не змінювала.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею всі документально підтвердженні судові витрати.
Позивач у своїй заяві на імя суду від 04.02.2018 року відмовилася від стягнення судового збору з відповідача на її користь.
Керуючись викладеним, відповідно до статей 263-265 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Малолітня донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, після розірвання шлюбу залишається проживати з мамою.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя