АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/527/19Головуючий по 1 інстанції - Середа Л.В.
Категорія : скарга на ухвалу Доповідач в апеляційній інстанції - Нерушак Л.В.
УХВАЛА

07 травня 2019 року Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого Нерушак Л.В. (суддя-доповідач)
Суддів Бородійчука В.Г., Василенко Л.І.
За участі секретаря Винник І.М.

розглядаючи у судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання ОСОБА_1 про залишення апеляційної скарги ОСОБА_2 без розгляду на ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 29 січня 2019 року, постановлену під головуванням судді Середи Л.В., за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, -

в с т а н о в и в :

23 січні 2019 року ОСОБА_1 звернулася в Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області із позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову.

ОСОБА_1 в обґрунтування своїх вимог вказувала, що за час спільного проживання та перебування в шлюбі сторони по справі набули майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Заявник зазначає у заяві про забезпечення позову, що ОСОБА_3 , як фактичний володілець спірного майна може на свій розсуд ним розпоряджатися, в тому числі і відчужити його будь-яким способом третім особам до вирішення позовних вимог ОСОБА_1 в суді, що, в свою чергу, може завдати значної шкоди правам та інтересам заявника. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та ефективний захист прав позивача на частину у спільному майні подружжя, за захистом яких вона звернулася до суду.

ОСОБА_1 просила застосувати заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: житловий будинок садибного типу з господарсько-побутовими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 ; житловий будинок садибного типу з господарсько-побутовими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_2 ; квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Заборонити посадовим особам, що виконують функції державних реєстраторів речових прав на нерухоме майно, вчиняти дії щодо реєстрації переходу права власності у будь-якій формі та будь-який спосіб, вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно і вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо наступного майна: житловий будинок садибного типу з господарсько-побутовими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 ; житловий будинок садибного типу з господарсько-побутовими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_2 ; квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Заборонити ОСОБА_3 та іншим особам вчиняти будь-які дії щодо продажу, дарування, міни, реалізації, звернення стягнення та відчуження і зміни власника у будь-який спосіб щодо вищезазначеного майна.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 29 січня 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задоволено частково.

Накладено арешт на нерухоме майно, а саме: на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Заборонено посадовим особам, що виконують функції державних реєстраторів речових прав на нерухоме майно, вчиняти дії щодо реєстрації переходу права власності у будь-якій формі та будь-який спосіб, вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, і вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Заборонено ОСОБА_3 та іншим особам вчиняти будь-які дії щодо продажу, дарування, міни, реалізації, звернення стягнення та відчуження і зміни власника у будь-який спосіб щодо квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

У задоволенні решти вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 , яка не є особою, яка брала участь у розгляді справи, вважаючи порушеними її права, подала апеляційну скаргу.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що суд першої інстанції був введений в оману заявником стосовно обставин справи, а саме те, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 перебуває в іпотеці згідно договору іпотеки від 06 травня 2008 року, і на неї вже звернуто стягнення. Квартира була описана, арештована та передана на реалізацію в порядку примусового виконання рішення суду про стягнення боргу. На момент передачі вказаної квартири на електронні торги, були відсутні будь-які заборони щодо її примусового продажу та звернення стягнення на неї.

Про існування заборони на відчуження вищевказаної квартири за оскаржуваною ухвалою від 29 січня 2019 року, скаржник дізналась лише 21 лютого 2019 року після повного розрахунку за придбане майно та отримання Акту про реалізацію предмета іпотеки в процесі зняття приватним виконавцем арештів та заборон з придбаного нею нерухомого майна на електронних торгах, які відбулись 04 лютого 2019 року, де вона стала переможцем аукціону.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову судом першої інстанції не було взято до уваги інтереси інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

В зв`язку з чим ОСОБА_4 просить ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 29 січня 2019 року скасувати. Стягнути зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму понесених судових витрат.

11 березня 2019 року на адресу апеляційного суду Черкаської області від ОСОБА_2 надійшло доповнення до апеляційної скарги, в якому зазначається, що, придбавши з електронних торгів квартиру, та повністю оплативши її вартість, вона позбавлена можливості користування, володіння та розпорядження придбаним майном, не має можливості зареєструвати своє право власності та отримати правовстановлюючі документи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 29 січня 2019 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у застосуванні засобів забезпечення позову. Стягнути зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 05 березня 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 29 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

19 березня 2019 року на адресу апеляційного суду Черкаської області від ОСОБА_1 надійшло клопотання про залишення апеляційної скарги ОСОБА_2 без розгляду.

В обґрунтування даного клопотання ОСОБА_1 зазначає, що 28.02.2019 року ОСОБА_2 подала безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції від 29.01.2019 року про скасування заходів забезпечення позову. Вказує, що згідно нормами ч. 1 ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, проте на її думку, дана норма буде діяти в майбутньому і лише після початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, а тому вважає, що апеляційна скарга повинна була подаватися через суд першої інстанції, яким в даному випадку є Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області. ОСОБА_1 посилається на п.15. 5 Перехідних положень ЦПК України в чинній редакції та судову практику, надавши ухвали апеляційного суду за грудень 2017 року. Таким чином, ОСОБА_1 у заявленому клопотанні просить суд залишити без розгляду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 29.01.2019 року.

Апеляційний суд, заслухавши думку учасників судового процесу, які з`явилися в судове засідання з приводу заявленого клопотання, дослідивши матеріали справи та доводи клопотання, вважає, що клопотання ОСОБА_1 , підтримане її представниками - адвокатами у суді апеляційної інстанції про залишення апеляційної скарги ОСОБА_2 без розгляду не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Згідно до підпункту 15.5 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини також звертає увагу на те, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Отже, особа, яка подає скаргу, вправі очікувати застосування норм процесуального законодавства (статті 355 ЦПК України, підпункту 15.5 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України), які надають їй право як безпосереднього подання апеляційної скарги до апеляційного суду, так і подання апеляційної скарги через місцевий суд. Протилежне тлумачення норм процесуального законодавства (статті 355 ЦПК України, підпункту 15.5 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України) матиме наслідком порушення судами статті 6 Конвенції ЄСПЛ в контексті «права на справедливий суд».

Відсутність на даний час Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи жодним чином не створює перешкоди учасникам провадження та апеляційному суду в поданні та прийнятті апеляційних скарг у паперовій формі безпосередньо до апеляційних судів.

Вищезазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 514/134/17, провадження № 61-12112сво18.

Відповідно до статті 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права та застосовує засади судочинства, серед яких забезпечення права на апеляційний перегляд справи, розумні строки розгляду справи судом. Також згідно з частинами 2, 3 статті 2 ЦПК України, суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема: верховенство права, пропорційність, забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Застосування принципу пропорційності при здійсненні судочинства вимагає такого тлумачення підпункту 15.5 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України, що б гарантувало особі право на безпосереднє звернення із апеляційною скаргою до апеляційного суду, яке визначене статтею 355 ЦПК України, оскільки держава не вправі обмежувати права особи без певної мети для захисту якогось суспільного інтересу.

Таким чином, взявши до уваги вищевикладені обставини справи, доводи заявленого клопотання та вищезазначені норми права, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що клопотання ОСОБА_1 про залишення апеляційної скарги ОСОБА_2 без розгляду, поданої на ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 29.01.2019 року не підлягає до задоволення, оскільки суперечить нормам права та висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 20 червня 2018 року у справі № 514/134/17, провадження № 61-12112сво18.

Керуючись ст. ст. 368, 381, п.15.5 п.1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, апеляційний суд ,-

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про залишення апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 29 січня 2019 року без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту ухвали, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 14 травня 2019 року.

Головуючий Судді Нерушак Л.В. Бородійчук В.Г. Василенко Л.І.