Справа № 700/988/19
Номер провадження 2-н/700/32/19
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

16 вересня 2019 року Суддя Лисянського районного суду Черкаської області Бесараб Н.В., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» до боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 1530,78 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

16.09.2019 року заявник звернувся до суду з вказаною заявою та просить суд видати судовий наказ про солідарне стягнення з боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 1530,78 грн. та витрати по сплаті судового збору за подання даної заяви в розмірі 192,10 грн.

Дослідивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, вважаю необхідним відмовити у видачі судового наказу з таких підстав.

У відповідності до ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.161 цього Кодексу.

Згідно з п.3 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно п.п. 1, 8 ч. 1ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу, а також у випадку, коли із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Вимоги до форми і змісту заяви про видачу судового наказу встановлені в ст. 163 ЦПК України.

Так, у відповідності до положень пунктів 3, 4 частини 3 статті 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, а також інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Як вбачається зі змісту поданої до суду заяви, як на підставу заявлених вимог заявник посилається на те, що договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг розміщено на офіційному сайті ТОВ «Черкасиенергозбут». У зв`язку з невиконанням боржниками положень даного договору виникла прострочена заборгованість в сумі 1530,78 грн.

Проте договір доданий до заяви не містить номера, дати, особи, з якою нібито укладений договір та підписи сторін. Даний факт свідчить про те, що такий договір не є укладеним в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги до боржників про стягнення грошової заборгованості за надання послуг із енергопостачання.

За таких обставин, вказаний документ не може регулювати правовідносини з постачання та споживання електроенергії, про стягнення якої заявник пред`являє вимоги, а відтак - не є належною правовою підставою стягнення з боржників вказаної в заяві заборгованості, тому як доказ судом розцінюється критично.

В той же час, 11.06.2017 року що набрав чинності Закон України «Про ринок електричної енергії», за змістом ч. 1 ст. 4 якого учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 року (далі Постанова НКРЕ № 312 від 14.03.2018 року) було затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії, що набрали чинності 19.04.2018 року (за винятком окремих положень) (далі Правила), якими врегульовано взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії.

Так, з аналізу змісту п.п. 3.1.1, 3.1.8 Правил вбачається, що постачання (продаж) електричної енергії споживачу здійснюється за договором про постачання електричної енергії споживачу, що передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії за певним об`єктом у певний період часу одним електропостачальником відповідно до обраної споживачем комерційної пропозиції.

При цьому, як визначено п. 2 вказаної Постанови НКРЕ № 312 від 14.03.2018 року, укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови

Разом з тим, заява про видачу судового наказу не містить жодних вказівок та до матеріалів справи не долучено жодних належних та допустимих доказів укладення із вказаними у заяві боржниками, відповідного договору про постачання електричної енергії на умовах, визначених Правилами, в період з часу набрання відповідними положеннями чинності 19.04.2018 року.

Заявником не доведено чи був дотриманий порядок приєднання боржників до умов Типового договору постачання електроенергії споживачам (не зазначено доказів направлення боржникам заяви-приєднання разом із супровідним листом та які дії були вчинені споживачем на приєднання до умов договору), тобто не підтверджено факт укладання Типового договору постачання електроенергії.

Таким чином, суду не надано документів, які підтверджують договірні відносини між ТОВ «Черкасиенергозбут» та боржниками ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та доказів того, що договір про приєднання був доведений до відома споживачів. Крім того суду не надано доказів, що у заявника виникло право вимоги до боржників.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу. Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу, що передбачено ч.2 ст. 165 ЦПК України.

Відтак, проаналізувавши подану заявником заяву про видачу судового наказу, приходжу до висновку про те, що вона подана з порушеннями вимог статті 163ЦПК України, а додані до заяви про видачу судового наказу письмові документи не можуть підтвердити наведені в заяві доводи, а відтак, слугувати доказом виникнення та порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Враховуючи вказане, у видачі судового наказу необхідно відмовити на підставі п. 1, 8 ч. 1ст. 165 ЦПК України.

Щодо вимоги заявника про стягнення з боржника на його користь суми сплаченого судового збору у розмірі 192,10 грн., суд зазначає, що у відповідності до положень ч. 2 ст. 164 ЦПК України, які є спеціальними нормами, що регулюють питання сплати судового збору за подання заяви про видачу судового наказу, у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.163,165,166,260,261,353 ЦПК України, суддя -,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» у видачі судового наказу про стягнення з боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 1530,78 грн.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Заявник має право звернутися в суд з тими самими вимогами у позовному провадженні.

У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Апеляційну скаргу на дану ухвалу може бути подано до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н. В. Бесараб