ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 року м. Херсон

справа № 658/1267/16

провадження № 22-ц/819/661/19

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач)Пузанової Л.В.,
суддів:Склярської І.В.,
Чорної Т.Г.,
секретарПавловська Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області у складі судді Терещенка О.Є. від 08 листопада 2016 року в справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Виконавчий комітет Каховської міської ради Херсонської області та Генічеська районна державна адміністрація Херсонської області як органи опіки та піклування, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення порядку спілкування з нею,

встановив:

У квітні 2016 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 , третя особа - Виконавчий комітет Каховської міської ради як орган опіки та піклування, про усунення перешкод у спілкуванні з онуком та визначення порядку спілкування з ним.

У серпні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , третя особа - Виконавчий комітет Каховської міської ради як орган опіки та піклування, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення порядку спілкування з нею.

В обґрунтування заявлених вимог позивачі вказали, що після припинення сімейних відносин та розірвання шлюбу батьками малолітнього ОСОБА_5 , він залишився проживати з матір`ю, яка перешкоджає батькові, бабі та прадідові спілкуватися з ним і брати участь у вихованні дитини.

З огляду на це кожен із позивачів звернувся до органу опіки та піклування із відповідною заявою про усунення перешкод у спілкуванні з ОСОБА_6 , запропонувавши способи участі у вихованні хлопчика.

За результатами розгляду вказаних звернень виконавчим комітетом Каховської міської ради зроблено висновки № 02-11/1444 від 04.04.2016року та № 02-11/2059 від 04.05.2016 року, якими визначено способи їх участі у вихованні дитини без врахування запропонованих ними способів щодо періодичності побачень, можливості спільного відпочинку, відвідування дитиною їхнього місця проживання.

Для баби та частково для батька побачення з дитиною обумовлено присутністю матері.

Заяву ОСОБА_2 (прадіда) взагалі не було розглянуто органом опіки та піклування, йому рекомендовано звернутися до суду.

Посилаючись на те, що висновки органу опіки та піклування є упередженими, зроблені без врахування дійсних обставин, які відповідно до сімейного законодавства підлягають врахуванню при визначенні способів участі одного з батьків, баби та прадіда у вихованні дитини, порушують їх права на спілкування з дитиною та не відповідають інтересам самої дитини, а також на те, що відповідач перешкоджає виконанню навіть таких рішень органу опіки та піклування та чинить їм перешкоди у спілкуванні з ОСОБА_6 , позивачі з врахуванням уточнених в процесі розгляду справи судом позовних вимог, просили суд визначити їм способи участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, а саме:

щомісяця батько дитини ОСОБА_3 або бабуся ОСОБА_1 , або інші члени їх родини самостійно забирають дитину ОСОБА_7 з місця адресної реєстрації кожні непарні вихідні і попередню їм п`ятницю о 13:00 годині та повертають дитину о 18:00 годині неділі, з можливістю проживання дитини у цей період за місцем реєстрації/проживання батька або бабусі без присутності матері та інших членів її родини;

на всі офіційні державні свята (кожного парного року) та релігійні свята (кожного непарного року) батько дитини ОСОБА_3 або бабуся ОСОБА_1 , або інші члени їх родини самостійно забирають дитину з місця адресної реєстрації, з можливістю проживання дитини у цей період не менш ніж на 24 години за місцем реєстрації/проживання батька або бабусі без присутності матері та інших членів її родини;

щороку у день народження дитини (17 липня), або наступні за цією датою, вихідні дні батько ОСОБА_3 або бабуся ОСОБА_1 , або інші члени їх родини самостійно забирають дитину з місця адресної реєстрації, з можливістю проживання дитини у цей період не менш ніж 24 години за місцем реєстрації/проживання батька або бабусі без присутності матері та інших членів її родини;

щороку батько дитини ОСОБА_3 або бабуся ОСОБА_1 або інші члени їх родини самостійно забирають дитину з місця адресної реєстрації у день народження батька ОСОБА_3 (02 грудня), бабусі ОСОБА_1 (08 ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_2 (22 ІНФОРМАЦІЯ_1 ) або наступні за цими датами вихідні дні з можливістю проживання дитини у цей період не менш ніж 24 години за місцем реєстрації/проживання батька або бабусі без присутності матері та інших членів її родини;

щороку батько дитини ОСОБА_3 або бабуся ОСОБА_1 або інші члени їх родини самостійно забирають дитину з місця адресної реєстрації з можливістю проживання дитини другу половину періоду усіх канікул в навчальних закладах (літніх, осінніх, зимових, весняних) за місцем реєстрації/проживання батька або бабусі, або виїзду на відпочинок у межах України без присутності матері та інших членів її родини;

зобов`язати відповідачку ОСОБА_4 у разі проживання дитини не за місцем адресної реєстрації, письмово повідомляти позивачів та органи опіки територіального підпорядкування про підтверджене місце проживання дитини із зазначенням адреси, не пізніше ніж за 15 днів до дати зустрічей;

зобов`язати відповідачку ОСОБА_4 у разі перебування дитини в призначені для спілкування дні в іншому місці (не за місцем адресної реєстрації чи проживання), письмово повідомляти позивачів про місце перебування дитини із зазначенням адреси, не пізніше ніж за 48 годин до дати зустрічей;

зобов`язати відповідачку ОСОБА_4 у разі обставин, які унеможливлюють проживання дитини у визначені дні за місцем проживання позивачів, не перешкоджати перебуванню дитини з батьком та членами його родини на території міста/населеного пункту фактичного проживання/перебування дитини на весь визначений термін без присутності матері та інших членів родини;

зобов`язати відповідачку ОСОБА_4 у разі обставин (фактично підтверджених), які зачіпають інтереси дитини, чи хвороби (підтвердженої медичною довідкою), які унеможливлюють спілкування батька та членів його родини в призначені дні, повідомляти позивачів не пізніше ніж за 48 годин до дати зустрічей. Дні зустрічей переносяться в повному обсязі на найближчі вихідні дні;

зобов`язати відповідачку не перешкоджати батьку та членам його родини відвідувати дитину у разі її хвороби за місцем проживання/перебування дитини;

зобов`язати відповідачку ОСОБА_4 не перешкоджати позивачам спілкуванню з дитиною телефоном або за допомогою інтернет-ресурсів, та інформувати про номери засобів зв`язку, за якими можна спілкуватися з дитиною.

Ухвалою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 26 вересня 2016 року позови об`єднано в одне провадження.

Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 08 листопада 2016 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено частково.

Зобов`язано ОСОБА_4 не чинити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перешкод у спілкуванні з їх малолітнім онуком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визначено порядок спілкування ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з їх малолітнім онуком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом встановлення їх систематичних побачень з онуком кожної середи з 16:00 години до 19:00 години та кожної суботи з 09:00 години до 18:30 години, в присутності матері дитини ОСОБА_4 , за місцем реєстрації дитини: АДРЕСА_1 .

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відмовлено.

Позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Зобов`язано ОСОБА_4 не чинити ОСОБА_3 перешкод у спілкуванні з його малолітнім сином - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визначено порядок спілкування ОСОБА_3 з його малолітнім сином ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом встановлення систематичних побачень кожної середи з 16:00 години до 19:00 години та кожної суботи з 09:00 години до 18:30 години, в присутності матері дитини - ОСОБА_4 , за місцем реєстрації дитини: АДРЕСА_1 .

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційних скаргах ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 просять рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову відповідно до обраного ними способу захисту порушених прав.

Апеляційні скарги обґрунтовані тим, що висновки суду щодо визначених ним способів їхнього спілкування з дитиною зроблені без врахування тієї обставини, що з моменту народження і до 2015 року ОСОБА_9 постійно проживав з батьками в місті Херсоні та мав тісний духовний зв`язок з батьком і членами його родини, зокрема з бабою та прадідом, які приймали активну участь у його вихованні та розвитку.

Визначивши місце спілкування з дитиною фактично за місцем проживання батьків відповідача, суд не зважив, що у них склалися неприязні та напружені стосунки, що може негативно відобразитися на психоемоційному стані дитини. Крім того, вважають, що відвідування дитиною їхнього місця проживання, в тому числі спільний з ними відпочинок у літній період, за межами міста Каховка, буде сприяти поліпшенню здоров`я хлопчика та його розвитку.

Скаржники вказують на те, що обумовивши побачення з дитиною присутністю матері, суд належним чином рішення в цій частині не обґрунтував та проігнорував пояснення спеціаліста-практикуючого психолога в судовому засіданні і надані нею вичерпні рекомендації щодо спілкування дитини з позивачами без присутності матері, у зв`язку з глибоким конфліктом сторін.

Не врахована судом, на думку позивачів, і та обставина, що відповідач не проживає за місцем реєстрації, не повідомляє точну адресу місця перебування із дитиною та не надає жодної інформації стосовно здоров`я дитини.

У письмових запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_4 , від імені якої діє ОСОБА_10 , доводи апеляційної скарги не визнала, вважає обраний позивачами порядок спілкування із дитиною таким, що суперечить інтересам дитини.

Справа в апеляційному порядку переглядається вдруге.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, зробив висновок про те, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Рішення суду мотивоване тим, що для забезпечення інтересів дитини, з метою створення умов для виконання батьком, бабою та прадідом, які проживають окремо, участі у вихованні дитини та здійснення ними права на особисте спілкування з хлопчиком, враховуючи його вік, необхідно визначити час для їх спілкування, а саме: побачення двічі на тиждень-кожної середи з 16год. до 19год. та кожної суботи з 09.00год. до 18.30год. за місцем проживання дитини, за попереднім повідомленням ОСОБА_4 та у її присутності. При цьому суд не прийняв до уваги висновки органу опіки та піклування, зазначивши, що жодні обставини в обґрунтування порядку участі батька та баби у вихованні дитини у висновку не вказані, а сам висновок складений формально і не відповідає положенням сімейного законодавства та інтересам дитини.

В процесі розгляду справи суд встановив, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є бабою та прадідом ОСОБА_5 .

Із вересня 2015 року батьки хлопчика разом не проживають, з вказаного часу мати разом із сином виїхала на постійне місце проживання до м.Каховка Херсонської області.

Між сторонами виник спір щодо способу участі батька, баби та прадіда у вихованні дитини, у зв`язку з чим кожен із них звернувся до органу опіки та піклування за місцем проживання дитини із заявою про визначення способу участі у вихованні ОСОБА_11 .

Рішенням виконавчого комітету Каховської міської ради Херсонської області, оформленим як висновок, від 04 травня 2016 року за №02-11/2059, визначено позивачу ОСОБА_3 побачення із сином один день на місяць (субота) з 10.00години до 19.00 години у м.Каховка, у присутності матері, за попередньою домовленістю між батьками та один день на місяць з 10.00години суботи до 10.00 години неділі за місцем проживання батька, за попередньою домовленістю між батьками (т.1, а.с.238).

ОСОБА_1 для спілкування з онуком згідно із висновком виконавчого комітету Каховської міської ради Херсонської області від 04 квітня 2016 року №02-11/1444 визначено два дні (неділі) з 10.00 години до 16.00 години в присутності матері дитини, на території міста Каховка Херсонської області за попередньою домовленістю між матір`ю та бабою дитини (т.1, а.с.14).

Заява ОСОБА_2 від 04 березня 2016 року щодо визначення способу участі у спілкуванні із правнуком виконавчим комітетом Каховської міської ради залишена без розгляду, позивачу рекомендовано звернутися з позовом до суду (т.1, а.с.15, 29).

На час вирішення судом першої інстанції спору, що виник між сторонами, між ними існували неприязні стосунки. Відповідач ОСОБА_4 не виконувала рішення органу опіки та піклування щодо визначених батькові та бабі днів побачень із ОСОБА_6 ; із серпня 2016 року позивачі із дитиною не спілкувалися, оскільки відповідач відмовлялася повідомити про місце проживання (перебування) дитини, що неодноразово ставало підставою для звернень до правоохоронних органів, відділу у справах дітей, тощо.

Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991року (далі-Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно зі статтею 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Статтею 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до вимог статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Положеннями статей 141, 153 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини (стаття 157 СК України).

Статтею 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання.

Відповідно до статті 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд можу обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Згідно зі статтею 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.

Відповідно до частини четвертої статті 19 СК України, як в редакції, що діяла на час вирішення судом спору, так і на час перегляду справи в апеляційному порядку, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Частинами п`ятою та шостою наведеної норми матеріального права визначено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання судом спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

В порушення зазначених приписів закону суд першої інстанції, хоч і розглядав справу за участю органу опіки та піклування, однак передбачений частиною п`ятою статті 19 СК України письмовий висновок щодо розв`язання судом спору, в тому числі з врахуванням незгоди позивачів із визначеними органом опіки та піклування способами їх участі у вихованні дитини та спілкування з нею, не отримав, посилаючись при вирішенні спору лише на рішення цього органу, які були отримані позивачами при вирішенні спірного питання у позасудовому порядку.

В процесі нового розгляду справи судом апеляційної інстанції, зважаючи на висновки суду касаційної інстанції, викладені у постанові від 06 лютого 2019 року, та положення норм процесуального права щодо завдань та основних засад цивільного судочинства і повноважень суду апеляційної інстанції досліджувати докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї, а також виходити за межі доводів та вимог апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права, витребувано від органу опіки та піклування письмовий висновок щодо розв`язання спору.

При цьому апеляційним судом встановлено, що з 13 вересня 2016 року відповідач ОСОБА_4 є військовослужбовцем Азово-Чорноморського регіонального управління Державної прикордонної служби України та проходить службу в підрозділі Азово-Чорноморського регіонального управління за місцем дислокації- м.Генічеськ Херсонської області.

ОСОБА_4 надала суду інформацію про місце свого та сина проживання в м.Генічеську.

Генічеська районна державна адміністрація Херсонської області 21 травня 2019 року надіслала на адресу апеляційного суду письмовий висновок про усунення перешкод у спілкуванні та визначення способу участі у спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до якого орган опіки та піклування вирішив рекомендувати батьку ОСОБА_3 , бабусі ОСОБА_1 та прадіду ОСОБА_2 дні для спілкування з малолітньою дитиною, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: з 09.00 год. до 20.00год.суботи та з 09.00год. до 16.00год. неділі першого та третього тижня місяця, враховуючи стан здоров`я, погодні умови та бажання дитини щодо спілкування, за місцем проживання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

21 червня 2019 року Генічеська районна державна адміністрація надіслала на адресу апеляційного суду додатковий висновок, згідно із яким орган опіки та піклування дійшов висновку рекомендувати позивачам для спілкування з дитиною ОСОБА_8 у період канікулярних днів: з 18 липня по 07 серпня включно та половину зимових канікулярних днів, за домовленістю з матір`ю дитини.

Із змісту висновку органу опіки та піклування від 21.05.2019 року вбачається, що він зроблений на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання кожного із позивачів та дитини, наданих відповідачем ОСОБА_4 результатів обстеження дитини, проведених з 22 березня по 06 квітня 2019 року ОСОБА_12 , дитячим та підлітковим психологом, нейропсихологом, консультантом по дитячо-батьківських стосунках, гештальт-терапевтом, членом Української спілки психотерапевтів, відповідно до якого стан дитини стурбований, з матір`ю присутній стійкий рівень прив`язаності, ставлення до батька-позитивне. Зазначений спеціаліст рекомендувала, враховуючи нестійкий емоційний стан дитини, перебування ОСОБА_11 у звичному для нього середовищі, а зустрічі з батьком повинні бути передбачуваними та носити циклічний характер.

Відповідно до вимог статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї.

Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

Суд може постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси .

25 квітня 2019 року головним спеціалістом служби у справах дітей Генічеської районної державної адміністрації Малецьким Я.М. у присутності матері та практичного психолога НВК «Генічеська школа І-ІІІ ступенів №3-дошкільний навчальний заклад» Генічеської районної ради ОСОБА_13 О., проведена бесіда із ОСОБА_14 , під час якої хлопчик пояснив, що він хоче спілкуватися із батьком, бабою та прадідом, але бажає, щоб вони відвідували його за місцем проживання з мамою. У ході розмови спостерігався стан тривожності, коли йому пропонували спілкуватися з батьком, бабою та прадідом у місті Херсоні. ОСОБА_9 пояснював, що не хоче перебувати тривалий час без матері.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 підтвердили, що вони влітку спілкувалися з ОСОБА_6 у місті Генічеську та постійно спілкуються з ним за допомогою телефонного зв`язку. Хлопчик дійсно зараз не бажає відвідувати місце їхнього проживання. Вони поважають його бажання та не наполягають на тому, щоб наразі зустрічі з дитиною відбувалися в місті Херсоні, однак у них є надія, що в процесі систематичного спілкування думка Даниїла зміниться. Вважають, що така поведінка дитини пов`язана з позицією матері- ОСОБА_4 , яка протягом тривалого періоду часу перешкоджає їх спілкуванню.

Враховуючи, що ОСОБА_9 , якому на час перегляду справи в апеляційному порядку виповнилося 9 років, був вислуханий посадовими особами органу опіки та піклування та його думка і бажання почуті батьком та бабою, колегія суддів не вбачає підстав для того, щоб заслуховувати дитину в судовому засіданні та вважає, що бажання хлопчика має бути враховано при визначенні способів участі батька, баби і прадіда у вихованні дитини.

При цьому колегія суддів приймає до уваги доводи позивачів про те, що орган опіки та піклування, а також суд при вирішенні даного спору недостатньо дослідили питання про обставини, які призвели до такого емоційного та психологічного стану дитини та не визначили, яким чином сімейна ситуація, індивідуально-психологічні особливості кожної із сторін та особливості їх виховної поведінки вплинули і впливають на емоційний, психологічний стан, розвиток та відчуття благополуччя ОСОБА_11 та які позначилися на його волевиявленні стосовно спілкування з позивачами.

Разом з тим, зазначені обставини на стадії перегляду справи в апеляційному порядку, зважаючи на предмет та підстави позову, що вирішений судом, не підлягають встановленню як такі, що не мають правового значення для вирішення спору щодо участі батька, баби, прадіда у вихованні дитини, однак емоційний та психологічний стан дитини на час вирішення судом спору підлягає врахуванню при визначенні способів такої участі та свідчить про те, що кожна із сторін має докласти необхідних зусиль для врегулювання своїх негативних емоцій та конфліктних ситуацій і максимально враховувати інтереси та бажання дитини для її гармонійного розвитку.

Для досягнення наведеної мети кожна із сторін має можливість звернутися до відповідних спеціалістів, в тому числі до психолога та отримати відповідні рекомендації щодо поліпшення психологічного стану дитини.

Таким чином, враховуючи, що рішення суду в частині визначення порядку спілкування з дитиною ухвалено з порушенням норм матеріального права стосовно подання органом опіки та піклування письмового висновку щодо розв`язання спору, який в даній категорії справ є обов`язковим, а також зважаючи на те, що рішення ухвалювалося судом в 2016 році, коли ОСОБА_15 виповнилося шість років, а на час повторного апеляційного перегляду справи дев`ятирічний ОСОБА_9 може висловлювати і висловив свою думку у спорі щодо його виховання і ця думка має бути врахована судом, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду у наведеній частині підлягає зміні та вважає, що способи участі батька ОСОБА_3 , баби ОСОБА_1 та прадіда ОСОБА_2 у вихованні малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 слід визначити шляхом їх систематичних побачень з дитиною кожної суботи та неділі першого та третього тижня кожного місяця з 9.00години суботи до 16.00 години неділі за місцем проживання ОСОБА_11 або з відвідуванням ним місця проживання батька, баби, прадіда залежно від бажання дитини.

Визначити період спільного відпочинку батька, баби та прадіда з ОСОБА_6 у період канікулярних днів: кожного літа з 18 липня по 18 серпня (або будь-який інший календарний місяць за домовленістю з матір`ю дитини) та половину осінніх, зимових, весняних канікулярних днів за домовленістю з матір`ю дитини стосовно конкретних дат у визначених періодах та з урахуванням бажання ОСОБА_11 .

З метою забезпечення визначених способів участі позивачів у вихованні дитини кожна із сторін зобов`язана повідомляти іншу сторону про зміну свого місця проживання та місця проживання дитини.

Визначення для позивачів одного і того ж періоду для спілкування з дитиною обумовлено їх бажанням, а також віддаленістю місця їхнього проживання.

Колегія суддів частково відступила від наданих органом опіки та піклування письмових висновків щодо розв`язання спору, оскільки вважає недоцільним обмежувати місце та час спілкування позивачів з хлопчиком лише місцем його проживання, оскільки з часом його бажання може змінитися та встановлені у висновку обмеження стануть перешкодою для реалізації права на спілкування.

Що стосується спільного відпочинку позивачів та дитини у період шкільних канікул, то колегія суддів вважає, що позивачі із трьохмісячного періоду літніх канікул вправі претендувати на спільний з дитиною відпочинок в межах одного місяця та не погоджується з висновком органу опіки та піклування про те, що цей період має обмежуватися з 18 липня по 07 серпня. Із змісту додаткового висновку органу опіки та піклування від 21.06.2019 року вбачається, що він ґрунтується лише на думці матері хлопчика та не містить будь-якого мотивування.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне залишити сторонам можливість діяти в цій частині на свій розсуд з врахуванням життєвих обставин та обирати за спільною домовленістю будь-який інший календарний місяць у період літніх шкільних канікул для спілкування дитини з позивачами.

Орган опіки та піклування не включив у свій висновок рекомендації щодо осінніх та весняних канікул. Відповідач ОСОБА_4 в суді апеляційної інстанції пояснила, що це пов`язано з тим, що наразі в школі, у якій навчається ОСОБА_9 , відсутні канікули у цей період.

Однак такі канікули передбачені діючим в Україні законодавством, тому колегія суддів вважає за необхідне включити їх у період спілкування дитини з позивачами на випадок, якщо обмеження з цього питання навчально-освітнім закладом не будуть встановлені.

В іншій частині рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Зокрема, вимоги позивачів, викладені як в позовних заявах, так і в апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , щодо визначення судом як способу їх участі у вихованні дитини святкових днів (державних та релігійних) та днів народження дитини і кожного із позивачів, колегія суддів вважає вкрай обтяжливими для дитини, зважаючи на вік хлопчика та віддаленість місця його проживання від місця проживання позивачів.

Питання щодо перенесення днів спілкування з дитиною на випадок хвороби дитини на інші дні з такою самою тривалістю та зобов`язання відповідача повідомляти позивачів про хворобу хлопчика не менш як за 24 години до побачення і про номери засобів зв`язку, за якими можна спілкуватися з дитиною, рівно як і не перешкоджати позивачам спілкуватися з ОСОБА_6 телефоном або за допомогою інтернет-ресурсів, не підлягають вирішенню судом та не є способами участі одного з батьків, баби, прадіда у вихованні дитини, які визначаються органом опіки та піклування чи судом.

В суді апеляційної інстанції позивачі пояснили, що наразі батько придбав ОСОБА_15 телефон і вони усі безперешкодно спілкуються за допомогою цього засобу зв`язку.

На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 374, 375, 376 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 частково задовольнити.

Рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 08 листопада 2016 року в частині визначення порядку спілкування з дитиною змінити.

Визначити способи участі батька ОСОБА_3 , баби ОСОБА_1 , прадіда ОСОБА_2 у вихованні малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом їх систематичних побачень з дитиною кожної суботи та неділі першого та третього тижня кожного місяця з 9.00 години суботи до 16.00 години неділі за місцем проживання ОСОБА_11 або з відвідуванням ним місця проживання батька, баби чи прадіда залежно від бажання дитини.

Визначити період спільного відпочинку батька ОСОБА_3 , баби ОСОБА_1 , прадіда ОСОБА_2 з малолітнім ОСОБА_14 у період канікулярних днів: кожного літа з 18 липня по 18 серпня (або будь-який інший календарний місяць за домовленістю з матір`ю дитини ОСОБА_4 ) та половину осінніх, зимових, весняних канікулярних днів за домовленістю з матір`ю дитини ОСОБА_4 стосовно конкретних дат у визначених періодах та з урахуванням бажання ОСОБА_11 .

З метою забезпечення визначених способів участі позивачів у вихованні дитини кожна із сторін зобов`язана повідомляти іншу сторону про зміну місця свого проживання та місця проживання дитини.

В решті частині це ж рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л.В. Пузанова

Судді: І.В. Склярська

Т.Г. Чорна

Повний текст постанови складено 20 вересня 2019 року

Суддя Л.В. Пузанова