КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_________________________
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа № 753/18302/18 Головуючий у 1-й інстанції суддя: Сирбул О.Ф.

08 квітня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Саліхова В.В.

суддів: Вербової І.М., Шахової О.В.

розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК Українив м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 05 лютого 2019 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 та просила стягнути із відповідача пеню у розмірі 98 728,04 грн.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 05 лютого 2019 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 пеню у розмірі 98 728,04 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 987,28 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог. Посилається на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування своїх доводів вказує, що відповідач регулярно сплачував аліменти, а заборгованість виникла внаслідок помилки у визначені їх розміру та вжито заходів для повного погашення, тому умислу на порушення виконання зобов'язання не було й відсутня підстава для покладення майнової відповідальності.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що рішення суду відповідач належним чином не виконує та має борг по аліментам.

З таким висновком суду першої інстанції повністю не може погодитись колегія суддів.

При розгляді справи в суді апеляційної інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 народилась дочка ОСОБА_3 відповідно до свідоцтва про народження (а. с. 6).

№ апеляційного провадження: 22-ц/824/5641/2019
Рішенням від 12.11.2004 ухваленого Дарницьким районним судом м. Києва з відповідача на користь позивача стягнено аліменти на утримання їх малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше неоподатковуваного мінімуму доходів громадян і до її повноліття, починаючи з 15.09.2004 (а. с. 4-5).

Відповідно до довідки про розрахунок заборгованості, складеної державним виконавцем Оболонського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, заборгованість відповідача перед позивачем зі сплати аліментів за період з 01.01.2013 по 01.08.2018 складає 98 728,04 грн.

ОСОБА_2 зазначила, що відповідач останні кілька років відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, усі витрати несе позивач.

Враховуючи наведене, позивач звернулася до суду із відповідним позовом про стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

Конвенція ООН про права дитини проголосила забезпечення інтересів останньої основоположним принципом дій державних чи приватних установ, судів, адміністративних чи законодавчих органів. Відповідно до ст. 3 Конвенції держави-учасниці зобов'язалися забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, і з цією метою вживати всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

При цьому, як зазначено в ст. 27 Міжнародного договору, саме батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку такої особи.

Це положення також відображене в ст. 180 Сімейного кодексу, згідно з якою батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття.

Із норм чинного сімейного законодавства вбачається, що в разі недосягнення згоди між батьками стосовно порядку чи розміру аліментів кошти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України(в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Статтею 180 СК України встановлений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов'язання боржником. Після порушення боржником свого обов'язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов'язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Встановлено, щоОСОБА_1 належним чином рішення Дарницького районного суду м. Києва від 12.11.2004, яким стягнуто з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання їх малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше неоподатковуваного мінімуму доходів громадян і до її повноліття, починаючи з 15.09.2004, не виконує.

Суд першої інстанції погодився із розрахунком пені, який було надано позивачем, перевіривши останній, колегія суддів вважає його вірним.

Встановлено, що розмір пені у зв'язку з невиконанням рішення суду складає 790 797,58 грн. (а. с. 8-21).

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України розмір пені, що підлягає стягненню на користь одержувача аліментів не може перевищувати 100% заборгованості.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню пеня у розмірі заборгованості по аліментам - 98 728,04 грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог правильними.

На думку колегії суддів, безпідставним є посилання в апеляційній скарзі на недоведеність в суді вини відповідача в несплаті аліментів, внаслідок чого не повинна стягуватися пеня.

Колегія суддів приймає до уваги те, що законодавець дійсно пов'язує сплату відповідної пені за наявності вини особи, на яку покладено обов'язок сплачувати аліменти на дитину.

Разом з тим, факт такої несплати підтверджується розрахунком заборгованості від 14.09.2018, складеним державним виконавцем Оболонського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Поліщук В.В. за період з 01.01.2013 по 01.08.2018 в розмірі 98 728,04 грн.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Обґрунтовуючи своє рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Враховуючи наведені обставини та вимоги ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367-368, 371, 374-375, 381-384, 389-390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 05 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: І.М. Вербова

О.В.Шахова