справа № 207/2038/18
№ провадження 2/208/1452/19
РІШЕННЯ

Іменем України

25 березня 2019 р. м. Кам'янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді Ізотова В.М., за участю секретаря судового засідання Шаповал І.В., розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

В червні 2018 року до Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська звернувся представник Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» з позовною заявою до ОСОБА_2, про стягнення заборгованості.

Ухвалою Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська справу за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 передано на розгляд за підсудністю до Заводського районного суду м.Дніпродзержинська.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_2 була підписана анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг б/н від 19.04.2010 року, відповідно до якої відповідачка отримала кредит у розмірі 4000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку;», складає між ним та Банком Договір приєднання, що підтверджується підписом у заяві. Копії Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою додаються до позовної заяви. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», що підтверджується п. 5.5 «Правил користування платіжною карткою». ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за Договором та угодою викопав в повному обсязі, а відповідачка не надала своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості, в звязку з чим станом на 30.04.2018 рік утворилась заборгованість в розмірі 59384,66 грн., яка складається з 3974,52 грн. заборгованість за кредитом; 48704,11 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3402,00 грн. заборгованість за пенею; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 2804,03 грн. штраф (процентна складова).

Тому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором та судові витрати.

12 грудня 2018 року представником відповідача було надано суду відзив на позовну заяву, в якій представник просила повністю відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав пропуску позивачем строку позовної давності. Зазначила, що останній платіж відповідачкою в рахунок погашення заборгованості було здійснено через її чоловіка 25.02.2015р. у розмірі 300,00грн. Після зазначеної дати жодних дій щодо сплати заборгованості за тілом кредиту, відсотками, пенею та штрафами, відповідач не вчиняла. Строк дії картки закінчився в квітні 2014р., пере випущених карток відповідач не отримувала. Також у відзиві представник зазначила, що нараховуючи відсотки, позивач порушив умови кредитного договору, збільшивши суму нарахованих відсотків більше, ніж у 9 разів. Підкреслила, що при нарахуванні пені позивачем також було порушено спеціальний строк позовної давності в один рік, який застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). А тому просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

23.01.2019р. представником позивача надано суду відповідь на відзив, в якій він не погодився з позицією представника відповідача. Зазначив, що договірні стосунки між Банком та відповідачем ОСОБА_2 виникли шляхом приєднання відповідача до Умов і Правил надання банком послуг. Пояснив, що відповідач, згідно кредитного договору б/н від 19.04.2010р. отримала картки №080802, 346252, остання з яких мала термін дії до вересня 2017 року. Зазначив, що відповідач зверталась до банку із заявою про перевипуск карти, тобто надання карти з новим строком дії. Вважає, що факт здійснення погашення заборгованості 25.03.2014р. підтверджує отримання перевипущеної карти відповідачкою. Також на підтвердження обізнаності відповідачки з наявністю карти з новим строком дії свідчить те, що для активації карти необхідно пройти авторизацію, яка проводиться шляхом відправки коду авторизації на телефон клієнта. На підтвердження правильності нарахування відсотків представник позивача навів розрахунок відсотків за формулами, які діяли до 04.2014р. та після 04.2014р. Також надав копію фотографії відповідача з кредитною картою в руках. Представник позивача зазначає, що фото клієнта, користування карткою, періодичні погашення заборгованості, у тому числі після останнього перевипуску картки підтверджує той факт, що відповідач знав про наявність заборгованості, що утворилася та усвідомлював характер і наслідки невиконання договірних зобовязань. Стосовно нарахування пені та відсотків пояснив, що нарахування проводились згідно Умов та правил надання банківських послуг. Також представник заперечував проти застосування до спірних правовідносин строку позовної давності, оскільки, за його твердженнями, строк дії кредитної карти скінчився в вересні 2017р., а позивач звернувся до суду 12.06.2018р., тобто до спливу строку позовної давності. А тому просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

25.03.2019р. представник відповідача надала суду заперечення на відповідь на відзив, в яких частково визнала позовні вимоги. Зазначила, що відповідачка згодна з сумою заборгованості за кредитом у розмірі 3974,52грн., але щодо інших позовних вимог просила врахувати її розрахунок стосовно відсотків за користування кредитом та застосувати спеціальну позовну давність до заборгованості за пенею.

Представник позивача надав суду заяву, в якій просить суд розглядати справу за відсутністю представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача 25.03.2019р. також надала суду заяву, в якій просила розглянути справу у відсутність відповідача та її представника на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Просила частково задовольнити позовні вимоги з урахуванням позиції, викладеній представником відповідача у запереченнях на відповідь на відзив.

В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України.

Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання маються виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлені строки.

ОСОБА_3 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Так, ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмірі процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 була підписана анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг б/н від 19.04.2010 року (а.с.9), відповідно до якої надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.11-34), боржник зобовязується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором.

Відповідач порушує строки повернення заборгованості за кредитом, та строки сплати нарахованих відсотків, таким чином порушення строків повернення кредиту за договором та відсотків за його користування є істотним порушенням договору.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором, наданим позивачем (а.с.5-8), станом на 30.04.2018 рік утворилась заборгованість в розмірі 59384,66 грн., яка складається з 3974,52 грн. заборгованість за кредитом; 48704,11 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3402,00 грн. заборгованість за пенею; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 2804,03 грн. штраф (процентна складова).

ОСОБА_3 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до наданого позивачем ОСОБА_4 з Тарифів (а.с.10), які не підписані відповідачем та введені в дію, виходячи з тексту даного ОСОБА_3, не раніше 2014 року, передбачений розмір відсоткової ставки: базова процентна ставка складає 30% на рік (2,5% в місяць), з 01.09.2014 р. 34,8% на рік (2,9% на місяць), а з 01.04.2015 р. 43,2% на рік (3,6% на місяць).

Відповідно до п.1.1.3.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг, Банк має право проводити зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк зобовязаний не пізніше ніж за сім днів до введення змін проінформувати клієнта. В порушення вимог ст.652 ЦК України та п.1.1.3.2.3 Умов та Правил, банк в односторонньому порядку змінив умови договору, а саме: з 01.09.2014 р. збільшив процентну ставку за кредитним договором до 34,8% на рік (2,9% на місяць), а з 01.04.2015 р. до 43,2% на рік (3,6% на місяць), а також при виникненні прострочених зобовязань вдвічі збільшив розмір процентів на всю заборгованість згідно наказу банку № СП-2014-6635230 від 02.04.2014 р., не повідомивши про це відповідача, не надав до суду докази про вручення ОСОБА_2 листа про зміну умов кредитного договору, про отримання від неї згоди, з позовною заявою щодо зміни умов договору до суду не звертався.

ОСОБА_3 «Узагальнення судової практики цивільних справ, які виникають з кредитних правовідносин (2009-2010 рр.)», проценти, сплачувані позичальником за користування кредитом, за своїм характером є встановленою договором платою за користування грошовими коштами, а не неустойкою, яка є не тільки способом забезпечення виконання зобовязань, а також і однією з форм цивільно-правової відповідальності.

Нарахування процентів на проценти не дозволяється, тому що проценти не є чужими коштами, тобто такими, якими користується позичальник згідно умовам кредитного договору, а є платою за користування тілом кредиту.

А згідно ч. 2 статті 550 ЦК України також заборонено нарахування процентів і на неустойку.

Судом встановлено, що всуперечь вищезазначеному, з квітня 2014 року змінилися формули нарахування процентів, а саме: нарахування процентів здійснюється на всю суму заборгованості (поточне тіло кредиту, нараховані відсотки та санкції); збільшено вдвічі процентів, нарахованих за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості (при виході кредиту на прострочку). Тобто, наразі відбувається нарахування відсотків на всю суму заборгованості, яка включає заборгованість за тілом кредиту, відсотками та пеню.

Так, відповідно до формули нарахування процентів на поточну та прострочену заборгованість, яка міститься у відповіді на відзив, до 04.2014р. діяли наступні нарахування процентів:

-нарахування на поточну заборгованість: N*M/365*Y=Z, де N поточне тіло кредиту, М- процента ставка, 365 кількість днів у році, Y кількість днів, за які здійснюється нарахування, Z сума процентів.

-нарахування на прострочену заборгованість: N*M/365*Y=Z, де N прострочене тіло кредиту, М- процента ставка, 365 кількість днів у році, Y кількість днів, за які здійснюється нарахування, Z сума процентів.

А з квітня 2014р. нарахування процентів на поточну заборгованість здійснювалось за наступною формулою: N*M/365*(2 або 1)*Y=Z, де N заборгованість за кредитом (поточне тіло кредиту, нараховані відсотки та санкції (в попередньому місяці), М- процента ставка, 365 кількість днів у році, 2 або 1 коефіцієнт процентної ставки (1 застосовується у разі належного виконання зобовязань, 2 підвищення процентної ставки за несвоєчасне погашення заборгованості),Y кількість днів, за які здійснюється нарахування, Z сума процентів.

Наданий відповідачем розрахунок, з яким погоджується суд, показав наступне:

-постійна прострочена заборгованість за кредитним договором утворилась 31.03.2015 р. у розмірі 70,14 грн. Крім того, з 28.04.2015 р. загальна заборгованість за тілом кредиту, яка складається з сукупності сальдо поточної заборгованості за кредитом та сальдо простроченої заборгованості за кредитом, не змінювалася і дорівнює 3974,52 грн. Саме цей розмір заборгованості за тілом кредиту Позивач просить стягнути з Відповідача, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Пунктом 2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що за користування кредитом і овердрафтом Банк нараховує проценти в розмірі, встановленому Тарифами банку, з розрахунку 360 календарних днів у році, якщо інше не передбачено п.2.1.1.12.13.

Формула розрахунку відсотків є наступна:

«Тіло кредиту* Процентна ставка / 100 / Кількість днів у році * Кількість днів, за які здійснюється нарахування»

Нараховані відсотки згідно вищезазначеної формули складають:

1)з 01.04.2015 р по 19.04.2015 р.: 3985,91*30/100/360*19 = 63,11 грн.;

2)з 20.04.2015 р. по 27.04.2015 р.: 3979,65*30/100/360*8 = 26,53 грн.;

3)з 28.04.2015 р. по 31.12.2015 р.: 3974,52*30/100/360*248 (квітень 3 днів, травень 31 днів, червень 30 днів, липень 31 днів, серпень 31 днів, вересень 30 днів, жовтень 31 днів, листопад 30 днів, грудень 31 днів) = 821,40 грн.;

4)з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р.: 3974,52*30/100/360*366 = 1212,23 грн.;

5)з 01.01.2017 р. по 30.04.2018 р.: 3974,52*30/100/360*485 (2017 р. 365 днів, січень 31 днів, лютий 28 днів, березень 31 днів, квітень 30 днів) = 1606,37 грн.,

на загальну суму 3729,64 грн.

З аналізу розрахунку заборгованості, наданого представником позивача, стало відомо, що за вищезазначений період було погашено відсотків: 10.04.2015 р. 126,86 грн., 20.04.2015 р. 0,10 грн., на загальну суму 126,96 грн.

Крім того, станом на 31.03.2015 р. заборгованість за процентами (накопичувальним підсумком), становить 238,59 грн.

Таким чином, загальна заборгованість за відсотками за період з 19.04.2010 р. по 30.04.2018 р. складає: 3729,64 126,96 + 238,59 = 3841,27 грн.

Стосовно вимоги позивача про стягнення заборгованості за пенею та комісією у розмірі 3402,00 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 3 статті 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Поняття спеціальної позовної давності викладене в ст.258 ЦК України, яка застосовується до окремих видів вимог. Так, спеціальна позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до частин 3,4 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

ОСОБА_3 з Тарифів (а.с.10), пеня = 0,24% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення за кредитом) + 100 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше.

У звязку з тим, що за період з 01.05.2017 р. по 30.04.2018 р. Позивач щомісячно нараховував пеню у розмірі 100 грн., заборгованість за пенею за 12 місяців склала 1200 грн.

Щодо вимог про стягнення з відповідача штрафів, відповідно до Умов надання банківських послуг п.2.1.1.7.6 у розмірі 500 грн. штраф (фіксована частина) та 2804 гривні 03 копійок штраф (процентна складова), то такі вимоги суд вважає безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).

За положеннями ст.61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, від 11 жовтня 2017 року № 6-1374цс17.

Тому, з метою недопущення застосування накладення на позичальника подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те ж саме порушення, суд вважає, що у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача на користь Банку штрафів, нарахованих у розмірі 500 гривень 00 копійок (фіксована частина) та 2804 гривні 03 копійок (процентна складова) слід відмовити.

У звязку із частковим задоволенням позовних вимог, на підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме 278,74грн. (9015,79 грн. х 100% : 59384,66 грн. х 1762,00 грн.)

На підстав вищевикладеного, керуючись ст. ст. 509, 526, 553, 554, 610, 625, 1050 ЦК України, ст. ст. 7, 19, 41, 81, 175, 268, 272, 273, 274, 354, 355 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (01001 м. Київ, вулиця Грушевського, буд.1Д, МФО 305299, ) до ОСОБА_1, (місце реєстрації: 51900, місто Камянське, вул..Ялтинська, буд.38) про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», заборгованість за кредитним договором № б/н від 19.04.2010 р. станом на 30.04.2018 р. у розмірі 9015,79 грн., яка складається з наступного:

-3974,52 грн. заборгованість за кредитом;

-3841,27 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;

-1200,00 грн. заборгованість за пенею.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» 278,74 грн. витрат по сплаті судового збору.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м.Дніпродзержинська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ізотов В. М.