Номер провадження 2-о/754/206/19
Справа №754/4905/19
РІШЕННЯ

Іменем України

06 травня 2019 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Панченко О.М.

при секретарі - Табачук Д.О.

за участі представника заявника - ОСОБА_1

свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_4 , заінтересована особа: Дев`ята Київська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім`єю, -

ВСТАНОВИВ:

01.04.2019 р. до Деснянського районного суду м. Києва звернувся із заявою ОСОБА_4 , в уточненнях до якої просить встановити факт його постійного проживання однією сім`єю у період з квітня 2012 року з ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5.

Обгрунтовуючи заяву тим, що у 2012 році він забрав проживати до себе свого дядька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та тітку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , так як після смерті їх сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_6 їм було дуже важко доглядати за собою. Його дядько ОСОБА_8 є рідним братом його батька ОСОБА_9 Батько помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Їх батько помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після смерті сина дядька та тітки ОСОБА_10 , він особисто їздив забирав його тіло у Шепетівську виправну колонію Хмельницької області і здійснював його поховання, оскільки він не був одружений і не мав дітей. Поховання дядька ОСОБА_11 , а потім і тітки ОСОБА_12 здійснював також він. Після смерті спадкодавця -тітки ОСОБА_12 відкрилась спадщина. На день смерті Спадкодавця , тобто на день відкриття спадщини, він постійно проживав разом із Спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 і з квітня 2012 року. Приймаючи спадщину після смерті тітки, він звернувся до Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори з відповідною заявою у визначений законом строк, проте нотаріус видав йому постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії 07.03.2019 року.

Свою відмову приватний нотаріус мотивував тим, що заявник не міг підтвердити свої родинні відносини з померлою. Тому заявник вимушений звернутися до суду, просить встановити факт його постійного проживання зі спадкодавцем - тіткою ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , однією сім`єю у період з квітня 2012 року по день її смерті, а саме по ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Ухвалою суду від 02.04.2019 року відкрито провадження у даній цивільній справі, призначено її розгляд.

В судовому засіданні представник заявника заяву підтримала та просила про її задоволення в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, просив суд проводити розгляд заяви без його участі.

Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представника заявника, допитавши свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви з наступних підстав.

Відповідно до ст. 16 ЦК Україна кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулась до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Тобто, закон покладає обов`язок доказування на сторони у справі.

В судовому засіданні було встановлено, що у 2012 році заявник у справі ОСОБА_4 забрав проживати до себе в квартиру АДРЕСА_2 свого дядька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та тітку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , так як після смерті їх сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області 14.03.2012 року, їм було дуже важко доглядати за собою.

Дядько заявника ОСОБА_8 є рідним братом батька заявника - ОСОБА_9 Батько заявника помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

Їх батько ОСОБА_14 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Після смерті сина дядька та тітки ОСОБА_10 , заявник особисто їздив забирав його тіло у Шепетівську виправну колонію Хмельницької області і здійснював його поховання, оскільки він не був одружений і не мав дітей. Поховання дядька ОСОБА_11 , а потім і тітки ОСОБА_12 здійснював також він. Вказані обставини підтверджуються відповідними договорами - замовленнями надання додаткових ритуальних послуг від 13.03.2012 року, від 10.02.2017 року, від 09.02.2017 року, копії яких наявні в матеріалах справи.

Після смерті спадкодавця -тітки ОСОБА_12 відкрилась спадщина. На день смерті Спадкодавця , тобто на день відкриття спадщини, заявник постійно проживав разом із Спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 і з квітня 2012 року. Приймаючи спадщину після смерті тітки, він звернувся до Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори з відповідною заявою у визначений законом строк, проте нотаріус видав йому постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії 07.03.2019 року.

Свою відмову приватний нотаріус мотивував тим, що заявник не міг підтвердити свої родинні відносини з померлою. Тому заявник вимушений звернутися до суду, просить встановити факт його постійного проживання зі спадкодавцем - тіткою ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , однією сім`єю у період з квітня 2012 року по день її смерті, а саме по ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з ч.ч. 2,4 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31.03.1995 року встановлено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішення спору про право.

Згідно з пунктів 2 та 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову в справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини., прийняття спадщини, яка відкрилася до 01.01.2014 року тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Згідно з п. 9 узагальнення судової практики від 3 березня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» ВССУ, щодо встановлення факту прийняття спадщини, то, враховуючи положення статей 1268, 1269 ЦК, мова може йти лише про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо спадкові правовідносин виникли після набрання чинності ЦК (після 1 січня 2004 року).

Згідно з ч. 1 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 та ч. 1 ст. 1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У той же час ч. 3 ст. ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Встановлення факту постійного проживання Заявника зі Спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідно йому для реалізації законного права і отримання відповідного свідоцтва про право на спадщину за законом.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Заявлений факт встановлюється з метою оформлення належним чином спадщини.

Вирішуючи дану заяву по суті, суд враховує всі обставини і оцінює всі отримані докази з точки зору справедливості, добросовісності закріплених в ст.3 ч.1 п.п.5,6 ЦК України та неприпустимості позбавлення особи права на судовий захист, відповідно до вимог ст. 293 ЦПК України шляхом підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі зазначеного, суд вважає доведеним факт постійного проживання заявника з спадкоємицею однією сім`єю у період з квітня 2012 року по день її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_5, а тому заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 4, 76-80, 90, 95, 258, 259, 263-265, 273, 293-294, 315-319, 352-355 ЦПК України, ст. ст. 3, 1216, 1218, 1264 ЦК України, Конституцією України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_4 - задовольнити в повному обсязі.

Встановити юридичний факт проживання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7 із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 , однією сім`єю у період з квітня 2012 року по день її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_5.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ