Справа № 740/4321/19
Провадження № 2/740/1325/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2019 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої - судді Ковальової Т.Г.,

за участю секретаря - Кононяко С.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні справу за позовом заступника керівника Ніжинської місцевої прокуратури Марушко І. в інтересах держави в особі Лосинівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області до ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог, - Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Ніжинської місцевої прокуратури Марушко І. звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить зобов*язати ОСОБА_1 . звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 3,0 га, що знаходиться в межах земельної ділянки історико-культурного призначення комунальної форми власності, кадастровий номер :14:001:0115, та повернути її у володіння та користування Лосинівської селищної ради з приведенням її у придатний для використання стан та стягнути витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що в ході проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства встановлено факт самовільного зайняття ОСОБА_1 (використання без будь-яких правовстановлюючих документів) земельної ділянки історико-культурного призначення площею 3,0 га, що розташована в межах земельної ділянки з кадастровим номером :14:001:0115, про що складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом-земельної ділянки №261-ДК/293/АП/09/01/-19 від 15.07.2019 та акт обстеження земельної ділянки №261-ДК/149/АО/10/01/-19 від 15.07.2019.

Встановлено, що земельна ділянка комунальної власності площею 37,0934 га на території Лосинівської селищної об`єднаної територіальної громади Ніжинського району Чернігівської області, кадастровий номер :14:001:0115, частково використовується під посівом озимої пшениці.

У ході перевірки на місцевості (в натурі) 12.07.2019 встановлено, що ОСОБА_1 із загального масиву земельної ділянки площею 37,0934 га самовільно зайняв частину земельної ділянки площею 3,0 га та використовує для вирощування сільськогосподарських культур.

На вищевказаній земельній ділянці розташовані пам`ятки археології - (кургани) поселення «Лосинівка-3», взяте під охорону рішенням Чернігівського облвиконкому №75 від 19 лютого 1985 року та має паспорт і значиться як земля історико-культурного призначення площею 37,0934 га.

За наслідками перевірки на ОСОБА_1 15.07.2019 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.53-1 КУпАП та в цей же день винесено постанову про закриття справи та направлення матеріалів до Ніжинської місцевої прокуратури у зв`язку з наявністю ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст.197-1 КК України.

15.07.2019 ОСОБА_1 вручено припис №261-ДК/0175Пр/03/01/-19 щодо усунення виявленого порушення земельного законодавства з терміном його виконання до 15.08.2019.

Проте, виявлені порушення та вимоги зазначені у приписі, виконані не були, самовільно зайняту земельну ділянку відповідач не звільнив.

Заступник керівника Ніжинської місцевої прокуратури Марушко І. подав до суду письмову заяву про підтримку позову з підстав, зазначених в позовній заяві, та розгляд справи за його відсутності.

Представник позивача - Лосинівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області - в судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника та про підтримку позовних вимог.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позову в повному обсязі.

Представник третьої особи без самосиійних вимог - головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області - в судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника та про визнання позовних вимог обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Статтею 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Право звернення прокурора або його заступника до суду в інтересах держави передбачено ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до вимог п. 1, 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави у випадках та порядку, встановлених законом.

Судом встановлено, що в ході проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства встановлено факт самовільного зайняття, тобто використання без будь-яких правовстановлюючих документів, ОСОБА_1 земельної ділянки історико-культурного призначення площею 3,0 га, що розташована в межах земельної ділянки з кадастровим номером :14:001:0115, про що складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом-земельної ділянки №261-ДК/293/АП/09/01/-19 від 15.07.2019 та акт обстеження земельної ділянки №261-ДК/149/АО/10/01/-19 від 15.07.2019.

Встановлено, що земельна ділянка комунальної власності площею 37,0934 га на території Лосинівської селищної об`єднаної територіальної громади Ніжинського району Чернігівської області, кадастровий номер :14:001:0115, частково використовується під посівом озимої пшениці.

У ході перевірки на місцевості в натурі 12.07.2019 встановлено, що ОСОБА_1 із загального масиву земельної ділянки площею 37,0934 га самовільно зайняв частину земельної ділянки площею 3,0 га та використовує її для вирощування сільськогосподарських культур.

Відповідно до інформації, наданої Департаментом культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської ОДА від 05.07.19 №15-2372/8 на вищевказаній земельній ділянці розташовані пам`ятки археології - (кургани) поселення «Лосинівка-3», взяте під охорону рішенням Чернігівського облвиконкому №75 від 19 лютого 1985 року та має паспорт.

Згідно інформації, наданої Міськрайонним управлінням у Ніжинському районі та м.Ніжині Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, згідно проектно-технічної документації із землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) та складання державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам за рахунок земель КГ «АФ «Лосинівська» Лосинівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області вищевказана земельна ділянка зазначається як землі історико-культурного призначення площею 37,0934 га, має охоронну зону навколо трьох курганів та була виключена із розпаювання і у власність чи в оренду не надавалася.

Враховуючи зазначені порушення вимог ст.125, 126 Земельного кодексу України, вчинені ОСОБА_1 , на останнього 15.07.2019 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.53-1 КУпАП та в цей же день винесено постанову про закриття справи та направлення матеріалів до Ніжинської місцевої прокуратури у зв`язку з наявністю ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст.197-1 КК України.

15.07.2019 ОСОБА_1 вручено припис №261-ДК/0175Пр/03/01/-19 щодо усунення виявленого порушення земельного законодавства із терміном його виконання до 15.08.2019.

Виявлені порушення та вимоги, зазначені у приписі виконані не були, самовільно зайняту земельну ділянку відповідач не звільнив.

Згідно зі ст.14 Конституції України та ст.1 Земельного кодексу України земля є основним національним багатством, яке перебуває під особливою охороною держави, та об`єктом права власності Українського народу. Від імені народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України повноваження по передачі земельних ділянок комунальної власності у власність і користування належать сільським, селищним, міським радам із земель відповідних територіальних громад.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу чи договору купівлі-продажу, права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу, права оренди земельної ділянки.

Згідно ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, користування або її оренди виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності, право постійного користування або оренди та його державної реєстрації.

Статтею 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» визначено, що самовільне зайняття земельної ділянки - це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

За приписами ст. 211 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи за самовільне зайняття земельних ділянок несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства.

За приписами ст. 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню за рішенням суду власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що земельна ділянка, площею 3,0 га, що знаходиться в межах земельної ділянки історико-культурного призначення комунальної форми власності, кадастровий номер :14:001:0115, самовільно зайнята відповідачем, а тому ОСОБА_1 повинен повернути її у володіння та користування Лосинівської селищної ради.

Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Згідно ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Також відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь держави.

Керуючись ст. 84, 116, 122, 124, 152, 212 Земельного кодексу, ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», ст. 141, 200, 206, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Зобов`язати ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 3,0 га, що знаходиться в межах земельної ділянки історико-культурного призначення комунальної форми власності, кадастровий номер :14:001:0115, та повернути її у володіння та користування Лосинівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області з приведенням її у придатний для використання стан.

Зобов`язати фінансовий орган - Ніжинське управління Державної казначейської служби України Чернігівської області повернути прокуратурі Чернігівської області (р/р 6008, МФО 820172, , банк ДКСУ м.Київ) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого 18 січня 2019 року згідно платіжного доручення №2028 судовий збір у сумі 960 (дев`ятсот шістдесят) грн 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави витрати по сплаті судового збору у сумі 960 (дев`ятсот шістдесят) грн 50 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п.15 п.п.15.5 перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду подається учасниками справи через суд першої інстанції - Ніжинський міськрайонний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча суддя Т.Г. Ковальова