Справа №173/233/19
Провадження №2/173/529/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої судді Петрюк Т.М.

При секретарі Рудовій Л.В.

За участю: позивача ОСОБА_1Ю

відповідача ОСОБА_2О

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

30.01.2019 року до суду звернулась позивач ОСОБА_1, з позовом про стягнення аліментів до відповідача ОСОБА_2

25.02.2019 року отримана адресна довідка про місце реєстрації проживання відповідача.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2019 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 04 квітня 2019 року.

Учасникам розгляду справи роз'яснені права та обов'язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України.

04 квітня 2019 року в судовому засідання оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Згідно заявлених позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі 2500 грн., але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 26 листопада 2010 року був укладений шлюб між нею та відповідачем, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області . Актовий запис № 122

В період шлюбу у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З серпня 2018 вона з відповідачем припинила спільне проживання. Дитина проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні .

Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що й стало причиною звернення до суду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, уточнивши, що вона просить стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі 2500 грн., та давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Також пояснила, що відповідач надавав матеріальну допомогу на утримання дитини як коштами та і купував речі, дарував поду ранки на день народження. Але вона бажає бути впевненою, що й в подальшому отримуватиме матеріальну допомогу на утримання дитини. також в неї на утриманні є ще одне неповнолітня дитина від першого шлюбу.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Згоден сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 2000 грн., пояснив, що він буде в змозі сплачувати аліменти в такій сумі. А якщо матиме більший прибуток то буде добровільно надавати кошти на утримання дитини в більшому розмірі.

Відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено в судовому засіданні сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26 листопада 2010 року. Шлюб між сторонами був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровської області. Актовий запис № 122, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб.

В період шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження, в якому батьком дитини записаний ОСОБА_4

Відповідно до свідоцтва про зміну імені відповідач 17 липня 2017 року змінив прізвище з «Кременчуцький» на «Шиков», що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені. Таким чином відповідач ОСОБА_2, є батьком дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З пояснень сторін судом встановлено, що на даний час, сторони спільно не проживають з серпня місяця 2018 року, але шлюб між ними не розірваний. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини в добровільному порядку надає, але позивач бажає отримувати аліменти та в подальшому бути впевнено, що буде отримувати матеріальну допомогу на дитину. З чого суд приходить до висновку, що існують підстави для захисту прав позивачки відповідно до визначеного нею способу захисту прав, який передбачений нормами Сімейного кодексу України у виді стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України - розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1. 2 ст. 182 СК України - При визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів

4) інші обставини, що мають істотне значення.

2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1, ст. 183 СК України - Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 184 СК України - Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Відповідно до ч.1,2 ст. 27 Конвенціїї ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ради України № 789 ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя необхідний для фізичного , розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки та інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя. необхідних для розвитку дитини.

Так як позивач підтвердила, що вона просить стягнути аліменти в твердій грошовій сумі, а спосіб стягнення аліментів визначається саме позивачем, суд приходить до висновку, що аліменти підлягають стягненню з відповідача саме у такий спосіб. Проте положеннями ст. 184 СК України не передбачено визначення мінімального розміру аліментів при стягненні їх у твердій грошовій сумі, а передбачено щорічну індексацію. Таким чином судом при ухваленні рішення не визначається мінімальний розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача.

Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з того, що відповідач на даний час офіційно працює та отримує прибуток в середньому близько 2300 грн., на місяць, що підтверджується наданою суду довідкою. Інших неповнолітніх дітей відповідач на своєму утриманні не має. Позивач має на утриманні дитину від іншого шлюбу, але відповідач не є батьком цієї дитини. За даних обставин суд приходить до висновку про стягнення аліментів в сумі 2000 грн., щомісячно, так як відповідач підтвердив що має можливість сплачувати аліментів в даній сумі. Крім того згідно наданої відповідачем довідки про заробітну плату суд не може стягнути аліменти в більшій сумі, так як в даному разі стягувані аліменти перевищать прибуток відповідача. В свою чергу позивач не надала доказів про те, що відповідач отримує прибуток у більшому розмірі ніж у наданій суду довідці, тому доводи позивача про те, що даний заробіток не є заробітком відповідача суд вважає безпідставними. Крім того стягнення аліментів в даній сумі з урахування обов'язку матері матеріально утримувати дитину на думку суду буде необхідною та достатньою для гармонійного розвитку дитини даного віку

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову.

Відповідно до реєстраційного номеру позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів 30.01.2019 року. Тому аліменти на утримання дитини суд вважає за потрібне стягнути саме з цієї дати, так як відповідачем не надано відомостей про надання коштів на утримання за попередній період

Відповідно п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України - Суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

За даних обставин суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення суду про стягнення з відповідача аліментів в межах платежу за один місяць

Відповідно до ст. 140 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в суму 768.40 грн. так як позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до ЗУ «Про судовий збір».

На основі ст. 180, 181, 182, 183, 184 СК України. керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 , 430 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на ім'я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі 2000 (дві тисячі) грн., з наступною індексацією відповідно до закону, щомісячно, починаючи стягнення з 30 січня 2019 року і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 судовий збір на користь держави в сумі 768.40.00 грн.

Рішення допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду

Повний текст рішення виготовлений 12.04.2019 року.

Суддя Петрюк Т.М.

Зареєстроване: 12.04.2019 року

Оприлюднене: 12.04.2019 року

Дата набрання законної сили: 14.05.2019 року