Ухвала

Іменем України

03 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 757/55445/18-ц

провадження № 61-4785ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: ЧервинськоїМ. Є. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Курило В. П.,

розглянув касаційну скаргу Національного медичного університету ім. О. О. Богомольця на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 19 листопада 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 31 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Національного медичного університету ім. О. О. Богомольця, ОСОБА_5, Міністерства охорони здоров'я України про визнання незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2019 року до касаційного суду надійшла касаційна скарга Національного медичного університету ім. О. О. Богомольця на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 19 листопада 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 31 січня 2019 року з пропуском строку на касаційне оскарження, встановленого частиною першою статті 390 ЦПК України.

У клопотанні, доданому до касаційної скарги, Національний медичний університет ім. О. О. Богомольця просить поновити строк на касаційне оскарження, посилаючись на отримання університетом повного тексту оскаржуваної постанови лише 07 лютого 2019 року, у підтвердження чого надано копію конверта апеляційного суду.

Частиною другою статті 390 ЦПК України передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, оскільки без своєчасного отримання копії оскаржуваного судового рішення заявник позбавлений можливості як визначення необхідності подання касаційної скарги, так і її мотивування, що є обов'язковим елементом касаційної скарги згідно з вимогами статті 392 ЦПК України, він підлягає поновленню.

У листопаді 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Національного медичного університету ім. О. О. Богомольця, ОСОБА_5, Міністерства охорони здоров'я України, про визнання незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19 листопада 2018 року прийнято вказану позовну заяву.

Постановлено про розгляд справи за правилами позовного (спрощеного) провадження та призначено судове засідання.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою з підстав порушення правил підсудності, Національний медичний університет ім. О. О. Богомольця подав апеляційну скаргу.

Постановою Київського апеляційного суду від 31 січня 2019 року апеляційну скаргу Національного медичного університету ім. О. О. Богомольця залишено без задоволення, ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 19 листопада 2018 року без змін.

У касаційній скарзі Національний медичний університет ім. О. О. Богомольця просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційного суду і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Частиною другої статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України передбачено, що у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною другою статті 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Виняток з вказаного правила становить альтернативна підсудність (стаття 28 ЦПК України) та виключна підсудність (стаття 30 ЦПК України).

Частиною першою статті 28 ЦПК України встановлено, позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Частиною п'ятнадцятою статті 28 ЦПК України встановлено, позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред'являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Вказана стаття встановлює випадки альтернативної підсудності, за якої позов за вибором позивача може бути пред'явлений в одному з двох і більше судів.

Суд апеляційної інстанції, залишаючи без змін ухвалу місцевого суду, виходив з того, що місце проживання позивача та місцезнаходженням Міністерства охорони здоров'я України, яке одним з відповідачів, знаходяться в територіальній юрисдикції Печерського районного суду м. Києва, у зв'язку з чим дійшов обґрунтованого висновку про правильність відкриття Печерським районним судом м. Києва позовного провадження відповідно до приписів частин першої, п'ятнадцятої статті 28 ЦПК України.

Із оскаржуваних судових рішень, доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд у порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись статтею 390, пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та п'ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

Клопотання Національного медичного університету ім. О. О. Богомольця про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити Національному медичному університету ім. О. О. Богомольця строк на касаційне оскарження ухвали Печерського районного суду м. Києва від 19 листопада 2018 року та постанови Київського апеляційного суду від 31 січня 2019 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Національного медичного університету ім. О. О. Богомольця на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 19 листопада 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 31 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Національного медичного університету ім. О. О. Богомольця, ОСОБА_5, Міністерства охорони здоров'я України про визнання незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:М. Є. Червинська
В. М. Коротун
В. П. Курило