Справа № 182/966/19
Провадження № 2/0182/1439/2019
11.04.2019 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Багрової А.Г.
сторони по справі:
розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІЗІ ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
Представник позивача ОСОБА_3 за довіреністю №334-03 від 18.10.2018 року (а.с.13).
Заяви по суті справи:
Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, а також судові витрати (а.с.1-2).
Представник позивача в позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.1-2).
Відповідач відзив на позов до суду не подав.
Інших заяв та клопотань учасниками справи не подавалось.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 25.02.2019 року відкрито провадження, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження та відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України роз'яснено учасникам справи про розгляд справи без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, також було надано строк для подання відповідачем відзиву на позов.
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.04.2019 року вирішено питання про розгляд справи на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановити заочне рішення).
Судом встановлено.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно розрахунку позивача, судом встановлено, відповідач зобовязання за вказаним вище кредитним договором у встановлений строк належним чином не виконав, внаслідок чого, станом на 30.01.2019 року утворилася заборгованість, яка складається з наступного:
- Неоплачена основна сума кредиту (тіло ОСОБА_1) - 9139,62 грн.,
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
На день розгляду справи заборгованість відповідачем перед ТОВ «ІЗІ ОСОБА_1» у добровільному порядку не сплачена, а тому підлягає примусовому стягненню.
Враховуючи вище викладене, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «ІЗІ ОСОБА_1» підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягають також стягненню на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 1921,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11,16, 526, 610, 612, 1046, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 13, 19, 76-81, 141, 263-268, 274, 280-289, 354 ЦПК України,
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ІЗІ ОСОБА_1»до ОСОБА_2про стягнення боргу задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення.
На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його повного складення.
Повне рішення складено 11.04.2019 року.
Суддя: ОСОБА_5