ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 672/896/15-ц
Провадження № 22-ц/4820/912/19
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.

секретар судового засідання Гриньова А.М.

за участю: прокурора Параскевича О.Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 672/896/15-ц за апеляційною скаргою заступника прокурора Хмельницької області на рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 21 червня 2016 року (суддя Сакенов Ю.К.) у цивільній справі за позовом Городоцької місцевої прокуратури Хмельницької області в інтересах держави в особі Сатанівської селищної ради об`єднаної територіальної громади до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Городоцька районна державна адміністрація Хмельницької області, про визнання незаконними та скасування наказів про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність, скасування запису про право власності № 5229593 від 01.04.2014 року.
Заслухавши доповідача, пояснення учасника справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У червні 2015 року прокурор Городоцького району в інтересах держави в особі Іванковецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області звернувся до суду з позовом до Головного управління Держземагентства в Хмельницькій області, ОСОБА_1 , третьої особи на стороні відповідача Реєстраційної служби Городоцького РУЮ, про визнання незаконними та скасування наказів про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність, скасування запису про право власності № 5229593 від 01.04.2014 року.
В обґрунтування позову зазначав, що наказом Головного управління Держземагентства у Хмельницькій області від 08 січня 2014 року ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки на території Іванковецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області за межами населених пунктів, площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства.
Вказував, що наказом Головного управління Держземагентства у Хмельницькій області від 21 лютого 2014 року затверджено проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки у власність із земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства площею 2 га на території Іванковецької сільської ради Городоцького району та надано їй у власність вказану земельну ділянку. 01 квітня 2014 року Реєстраційною службою Городоцького районного управління юстиції за ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на цю земельну ділянку.

Зазначає, що передача у власність земельної ділянки відбулась з порушенням вимог Земельного кодексу України та Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям». Так, спірна земельна ділянка знаходиться за межами сіл Іванківці та Кринцілів Городоцького району, належить до земель сільськогосподарського призначення та була включена до земель резервного фонду. Згідно з інформацією Іванковецької сільської ради від 11 червня 2015 року ОСОБА_1 членом колективних сільськогосподарських товариств на території сільської ради не була, не зайнята у соціальній сфері сіл Іванківці та Кринцілів та не проживає на території сільської ради. Крім того, на території зазначеної сільської ради проживають громадяни, які мають право на отримання земельних ділянок з резервного фонду, проте ще не реалізували це право.

Ухвалою Городоцького районного суду Хмельницької області від 29.07.2015 до участі у справі в якості співвідповідача залучено Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області.
Ухвалою Городоцького районного суду Хмельницької області від 03.12.2015 залучено до участі у справі правонаступника Іванковецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області Сатанівську селищну раду об`єднаної територіальної громади Городоцького району Хмельницької області.
Ухвалою Городоцького районного суду Хмельницької області від 07.06.2016 залучено до участі у справі правонаступника Городоцької районної прокуратури Городоцьку місцеву прокуратуру Хмельницької області та правонаступника Реєстраційної служби Городоцького районного управління юстиції Городоцьку районну державну адміністрацію.
Рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 21 червня 2016 року в задоволенні позову Городоцької місцевої прокуратури Хмельницької області до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування наказів Головного управління Держземагентства у Хмельницькій області від 08.01.2014 № ХМ/:03:014/00000005, від 21.02.2014 № ХМ/:03:014/00000695 про виготовлення технічної документації щодо відведення земельної ділянки у власність і затвердження документації із землеустрою та передачу у приватну власність земельної ділянки та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку, реєстраційний запис № 5229593 від 01.04.2014 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, заступник прокурора Хмельницької області подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. При цьому, посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Апелянт не погоджується із висновком суду про те, що позивачем не було доведено належності спірної земельної ділянки до земель резервного фонду. Вказує, що суд не взяв до уваги, як докази належності земельної ділянки ОСОБА_1 до земель резервного фонду, картографічні матеріали, рішення Іванковецької сільської ради № 2 від 11 лютого 2003 року, інформацію Держземагентства у Городоцькому районі, інформацію виконавчого комітету Іванковецької сільської ради Городоцького району від 10 квітня 2015 року. Зазначає, що судом не враховано, що згідно з п. 7 Указу Президента України № 720/95 від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та ст. 118 Земельного кодексу України створений резервний фонд земель призначається для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням переважно громадянам, зайнятим у соціальній сфері на селі, а також іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання. Посилається, що на час видачі оскаржених наказів ОСОБА_1 не була працівником соціальної сфери села, не проживала та не проживає у ньому, а набуття нею у власність земельної ділянки резервного фонду порушує права та суперечить інтересам інших громадян, які відповідно до закону наділені правом набути землі зазначеної категорії першочергово. На думку апелянта, висновок суду про неможливість скасування реєстраційного запису у зв`язку із нескасованим рішенням державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на землю не ґрунтується на нормах чинного законодавства.
Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 20 липня 2016 року апеляційну скаргу заступника прокурора Хмельницької області відхилено. Рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 21 червня 2016 року залишено без змін.

Постановою Верховного суду від 06 лютого 2019 року касаційну скаргу заступника прокурора Хмельницької області задоволено частково. Ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 20 липня 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
В судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримав апеляційну скаргу.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, місце і час слухання справи повідомлені згідно з вимогами цивільного процесуального законодавства.
Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України передбачено що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення в повній мірі не відповідає.
Встановлено, що рішенням 4 сесії Іванковецької сільської ради народних депутатів Городоцького району від 24.03.1995 № 16 передано в колективну власність КСП ім. Ватутіна землі, закріплені за підприємством, площею 2688,8 га, згідно з планово-картографічними матеріалами на 1995 рік (а.с. 241 т. 1).

На підставі зазначеного рішення Іванковецької сільської ради, КСП ім. Ватутіна було видано Державний акт про право колективної власності на землю серії ХМ № 0033 (а.с. 238-239 т. 1).

Наказом Головного управління Держземагентства у Хмельницькій області № ХМ/:03:014/00000005 від 8 січня 2014 року надано дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність на території Іванковецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області, площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства (а.с. 8 т. 1).
Наказом Головного управління Держземагентства у Хмельницькій області № ХМ/:03:014/00000695 від 21 лютого 2014 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність із земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 , яка розташована за межами населених пунктів Іванковецької сільської ради Городоцького району; надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер :03:014:0007) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована за межами населених пунктів Іванковецької сільської ради Городоцького району (а.с. 9 т. 1).
01 квітня 2014 року Реєстраційною службою Городоцького районного управління юстиції Хмельницької області на підставі рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень було внесено запис 5229593 про право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :03:014:0007, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства (а.с. 27 т. 1).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 78 ЗК України, право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.
Частиною 1 статті 33 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що громадяни України можуть мати на праві власності та орендувати земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства.
Згідно з ч. 1 ст. 116 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.
Відповідно до ч.ч. 6, 7, 9 ст. 118 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.
Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.
Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.
Відповідно до ч.ч. 1, 4, 9, 10 ст. 25 ЗК України, при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров`я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю).
Площа земель, що передаються у приватну власність, становить різницю між загальною площею земель, що перебували у постійному користуванні сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, і площею земель, які залишаються у державній чи комунальній власності (лісогосподарське призначення, водний фонд, резервний фонд).

Органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у процесі приватизації створюють резервний фонд земель за погодженням його місця розташування з особами, зазначеними в частині першій цієї статті у розмірі 15 відсотків площі усіх сільськогосподарських угідь, які були у постійному користуванні відповідних підприємств, установ та організацій.

Резервний фонд земель перебуває у державній або комунальній власності і призначається для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням.

Порядок формування земель резервного фонду в ході передачі земель, що перебували у постійному користуванні господарств, врегульовувався статтею 5 Земельного Кодексу України від 18 грудня 1990 року.

Відповідно до частини 6 цієї статті площа земель, що передаються у колективну власність, становить різницю між загальною площею земель, що знаходяться у віданні відповідної Ради, і площею земель, які залишаються у державній власності (землі запасу, лісовий фонд, водний фонд, резервний фонд тощо) і у власності громадян.

Сільські і селищні Ради народних депутатів створюють на своїй території резервний фонд земель за погодженням місця розташування з землекористувачем у розмірі до 15 процентів площі усіх сільськогосподарських угідь, включаючи угіддя в межах відповідних населених пунктів. Резервний фонд земель перебуває у державній власності і призначається для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням (ч.ч. 13, 15 ст. 5 ЗК України 1990 року).

Пунктом 7 Указу № 720/95 установлено, що створюваний під час передачі земель у колективну власність резервний фонд використовується для передачі у приватну власність або надання у користування земельних ділянок переважно громадянам, зайнятим у соціальній сфері на селі, а також іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання.
Згідно зі ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Апеляційним судом встановлено також, що рішенням Іванковецької сільської ради № 2 від 11 лютого 2003 року «Про розмежування земель державної та комунальної власності та території Іванковецької сільської ради, до земель державної власності віднесено землі резервного фонду площею 205,3 га (а.с. 44 т. 2).

За повідомленням відділу Держземагентства у Городоцькому районі Хмельницької області від 10.04.2015, у власність ОСОБА_1 передана земельна ділянка :03:014:0007 за рахунок земель резервного фонду (а.с. 21 т. 1).
Відповідно до довідки Іванковецької сільської ради від 10.04.2015 № /02-25/54/15, земельна ділянка :03:014:0007 передана у приватну власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 до моменту передачі у власність останньої належала до земель сільськогосподарського призначення та була включена до земель резервного фонду сільської ради (а.с. 24 т. 1).
Крім того, згідно з даними публічно-кадастрової карти та картографічних матеріалів встановлено, що земельна ділянка, передана у власність відповідачці, відносилась до земель резервного фонду (а.с. 189-190 т. 1).

Отже, оцінюючи належність та допустимість вказаних доказів, а також їх достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, колегія суддів визнає доведеним факт, що спірна земельна ділянка виділена ОСОБА_1 за рахунок земель резервного фонду.

Відповідно до інформаційної довідки Іванковецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області № 02-25/104/15 від 11.06.2015, ОСОБА_1 не була членом колективного сільськогосподарського товариства на території сільської ради, у соціальній сфері сіл Іванківці та Кринцілів Городоцького району Хмельницької області не зайнята, на території сільської ради не проживала і не проживає (а.с. 25 т. 1).

Також за інформаційною довідкою архівного відділу Городоцької районної державної адміністрації №01-25/106 від 11.06.2015 року, в документах фонду КСП ім. Ватутіна с. Іванківці відсутні записи щодо членства в сільськогосподарському підприємстві ОСОБА_1 (а.с. 30 т. 1).

У списку громадян, які мають право на отримання земельних ділянок з резервного фонду по Іванковецькій сільській раді значиться 25 осіб (а.с. 26 т. 1).

За змістом вказаних норм права, зокрема п. 7 Указу № 720/95, слід дійти висновку, що право на отримання у власність земельних ділянок із резервного фонду, який створюється в процесі приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, у першу чергу має лише певна категорія осіб, які пов`язані з даною сільською місцевістю роботою або постійним проживанням, однак, не мають права на паювання землі цих підприємств, установ та організацій.
Передача земельних ділянок резервного фонду іншим особам, які не зайняті у соціальній сфері на селі, не є членами сільськогосподарських підприємств і не переселені у сільську місцевість для постійного проживання, не відповідає вимогам закону.
А тому, особи, зазначені у Списку (а.с. 26 т. 1), користувались переважним правом перед відповідачем ОСОБА_1 на отримання у власність земельних ділянок із земель резервного фонду. І саме цими обставинами прокурор обґрунтовував позовні вимоги та підставність подачі позову прокурором.
З огляду на викладене, відповідач ОСОБА_1 незаконно набула земельну ділянку у власність, тому позов прокурора в частині визнання незаконними наказів Головного управління Держземагентства у Хмельницькій області підлягає задоволенню.
Не врахувавши вказаних обставин і норм чинного законодавства, не давши належної оцінки дослідженим доказам, суд першої інстанції помилково виходив з того, що позов прокурора в цій частині є недоведеним.
З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання незаконними та скасування наказів підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового судового рішення в цій частині про задоволення позовних вимог.

Разом з тим, відмовляючи в задоволенні позовних вимог про скасування запису про право власності, суд першої інстанції правильно виходив з того, що скасування запису про реєстрацію права власності можливе лише у випадку скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності, проте такі вимоги прокуратурою не заявлялись. Такий висновок суду першої інстанції відповідає положенням ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Доводи апеляційної скарги в цій частині висновку суду не спростовують.
Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь Прокуратури Хмельницької області підлягає стягненню судовий збір в розмірі по 267 грн. 96 коп. з кожного пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Хмельницької області задовольнити частково.
Рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 21 червня 2016 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання незаконними та скасування наказів скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.
Визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держземагентства у Хмельницькій області № ХМ/:03:014/00000005 від 08 січня 2014 року «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою».
Визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держземагентства у Хмельницькій області № ХМ/:03:014/00000695 від 21.02.2014 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність».
В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (місцезнаходження: 29016, Хмельницька обл., м. Хмельницький, вул. Інститутська, буд. 4/1; ідентифікаційний код в ) та ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Прокуратури Хмельницької області (місцезнаходження: 29000, Хмельницька обл., м. Хмельницький, пров. Військоматський, буд. 3, ідентифікаційний код в ) по 267 грн. 96 коп. судового збору з кожного.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 травня 2019 року.

Суддя-доповідач /підпис/ І.В. П`єнта

Судді: /підпис/ А.П. Корніюк

/підпис/ О.І. Талалай

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду І.В. П`єнта

________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції Сакенов Ю.К. Провадження № 22-ц/4820/912/19

Доповідач П`єнта І.В. Категорія № 47