ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

13 вересня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 742/1989/19

Головуючий у першій інстанції - Павлов В. Г.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1118/19

Чернігівський апеляційний суд у складі:

голови судового засідання - судді Кузюри Л.В.,

суддів: Вінгаль В.М., Губар В.С.,

за участю секретаря судового засідання: Шапко В.М.

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідач: Публічне акціонерне товариство «Укртелеком»;

особа, яка подала скаргу: ОСОБА_1 ;

оскаржується рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 27 червня 2019 року у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» про захист прав споживачів,

прізвище судді: Павлов В. Г.; місце ухвалення рішення: м. Прилуки, дата складання повного тексту рішення: 01 липня 2019 року,

У С Т А Н О В И В:

У червні 2019 року позивач звернувся з позовом до ПАТ «Укртелеком» в якому після уточнення просив визнати дії відповідача щодо безпідставного стягнення коштів за завідомо ненадану послугу, не надання вибору кількості переданої (отриманої) з мережі Інтернет інформації та по-секундної тарифікації місцевого телефонного зв`язку недійсними, зобов`язавши забезпечити надавати такий вибір та можливість здійснювати оплату за фактично отримані послуги.

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 27 червня 2019 року у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, які призвели до постановлення незаконного рішення.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального права, оскільки не взяв до уваги положень Закону України «Про захист споживачів», який є спеціальним та підлягав застосуванню, оскільки саме на нормах вказаного закону було викладено позицію позивача.

Вказував, що відповідно до ч. 6 ст. 55

Конституції він має право захищати свої права від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законами засобами, відтак висновок суду про вірне застосування відповідачем п. 54 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №295 від 11.04.2012 року суперечить ст.. 36 Закону України «Про телекомунікацію».

Крім того, позивач посилався на те, що судом першої інстанції не було в належному порядку встановлено відсутності у позивача добровільного вибору в питанні отримання щосекундної тарифікації телефонного зв`язку та фіксованої тарифікації Інтернету з подальшою оплатою виключно за отримані послуги.

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ «Укртелеком» просило залишити рішення першої інстанції без зміни посилаючись на те що, судом першої інстанції вірно застосовано норми матеріального права та досліджено в повній мірі обставини справи.

Положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Датою ухвалення такого рішення, за правилом ч.5 ст. 268 ЦПК України, є дата складення повного судового рішення.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду та дослідивши матеріали справи за правилами спрощеного провадження, апеляційний суд дійшов висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступного.

За приписами ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є споживачем телекомунікаційних послуг ПАТ «Укртелеком», зокрема, послуг телефонії та мережі Інтернет.

Положеннями п. 72 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг передбачено, що у разі здійснення розрахунків за отримані послуги на умовах наступної оплати, абонент має оплачувати послуги після закінчення розрахункового періоду, але не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, якщо інше не встановлено договором. Споживачам, які порушують правила надання та отримання телекомунікаційних послуг, відповідно до положень п. 8 ч.1 ст. 38 Закону України «Про телекомунікації» оператор, провайдер телекомунікацій вправі скоротити перелік або здійснити припинення телекомунікаційних послуг.

З матеріалів справи встановлено, що станом на 21 лютого 2019 року позивач мав заборгованість за лютий 2019 року за послуги Інтернет в сумі 29,59 грн, відповідно до повноважень, встановлених законом, починаючи з 27 березня 2019 року йому тимчасово було припинено надання послуг мережі Інтернет та з 14.05.2019 року припинено надання послуг місцевого телефонного зв`язку через несплату рахунку за березень станом на 20 березня 2019 року. Після надходження 30 травня 2019 року від позивача оплати за посли зв`язку, відновлення надання всіх послуг відбулось в той же день.

За час ненадання позивачеві послуг через наявність у нього заборгованості абонплата була нарахована у повному обсязі відповідно до положень п. 54 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №295 від 11.04.2012 року, відповідно до частини першої статті 33 Закону України "Про телекомунікації". Зазначені Правила, зокрема, деталізують обов`язки споживачів телекомунікаційних послуг та їх відповідальність, по своїй суті не суперечать положенням ст.. 36 Закону України "Про телекомунікації".

Відповідно, аналізуючи докази у справі, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що вимоги позивача в частині стягнення ПАТ «Укртелеком» коштів за період ненадання послуг Інтернет з його вини, через несплату заборгованості (з 27.03.2019 року по 30.05.2019 року) задоволенню не підлягають.

Доводи апеляційної скарги про те, що спеціальним законом в даному спорі є Закон України «Про захист прав споживачі», не можуть бути врахованими, оскільки Правила надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України №295 від 11.04.2012 року, були розроблені відповідно до Законів України "Про телекомунікації", "Про телебачення і радіомовлення", "Про радіочастотний ресурс України", "Про захист прав споживачів", "Про захист персональних даних", вони встановлюють загальний порядок надання та отримання телекомунікаційних послуг та є спеціальними нормами, які детально регулюють та встановлюють певні особливості у зазначених сферах споживання послуг.

Відносно вимог ОСОБА_1 про визнання непредставлення відповідачем йому, як споживачу, вибору між посекундною тарифікацією місцевого телефонного зв`язку та безлімітною незаконним та зобов`язання відповідача забезпечити такій вибір для стаціонарного телефону позивача, висновки суду першої інстанції про їх безпідставність відповідають обставинам справи та приписам закону.

За затвердженими тарифними планами на послуги фіксованого телефонного зв`язку для абонентів місцевої телефонної мережі ПАТ «Укртелеком» облік та тарифікація телефонних розмов здійснюється відповідачем посекундно, а тому отримання ОСОБА_1 послуг за тими тарифними планами, що попередньо йому були запропоновані ПАТ «Укртелеком», було його волевиявленням, при цьому порушення прав позивача судом не було встановлено, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду щодо суті спору, рішення суду першої інстанції підягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 27 червня 2019 року без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в касаційному порядку протягом тридцяти днів, починаючи з дня складення повного судового рішення.

Голова судового засідання: Судді: