Справа № 647/2967/18
№ провадження 2/647/53/2019
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
11.02.2019 року Бериславський районний суд Херсонської області у складі:
головуючого судді: Миргород В.С.
при секретарі: Татаровській І.В.,0
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Берислав Херсонської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №647/2967/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини яка продовжує навчання,
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2018 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що він є студентом другого курсу Державного вищого навчального закладу «Херсонський державний аграрний університет» з 01.09.2017 року на денній формі навчання, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батька. Відповідач добровільно брати участь в утриманні ОСОБА_1 відмовляється. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до закінчення навчання.
Ухвалою суду від 07.11.2018 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
В судове засідання позивач не з`явився, згідно поданої заяви просив розглянути справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягав.(заочне)
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину своєї неявки не повідомив, відзив не надав, в якому просив відкласти розгляд справи у зв`язку з його відрядженням.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Відповідно до п.п. 3,4 п. 5 ст. 12 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє захисту їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України.
Положення ст.ст. 5, 10 ЦПК України, ст. 15 ЦК Україні, а також положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантують кожній особі право на захист її порушених, оспорюваних чи невизнаних прав а також охоронюваних законом інтересів судом.
Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов`язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині надання доказів на підтвердження позовних вимог.
З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 , матір`ю ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 3.12.2013 року (а.с.5).
З довідки №75-05/857 від 14.09.2018 року Державним вищим навчальним закладом «Херсонський державний аграрний університет», ОСОБА_1 є здобувачем вищої освіти першого «бакалаврського» рівня другого року навчання агрономічного факультету денної форми навчання ДВНЗ «ХДАУ», навчається з 01.09.2017 року до 30.06.2021 року на бюджетній основі. Зарахований на 1 курс наказом № 311/4 від 07.08.2017 року (а.с.6).
Згідно довідки ЛКК від 12.06.2018 року № 109/811759 ОСОБА_1 має захворювання : арахноідальна кіста задньої черепної ямки з генералізованими судорожними припадками, звільнений від занять фізичним вихованням, проходження літньої трудової практики, довготривале перебування на ногах.(а.с.7). Даний діагноз підтверджується протоколом обстеження МРТ головного мозку від 04.10.2012 року. (а.с.14).
Згідно довідки Бериславського районного військогового комісаріату від 24.07.2017 року № 165, ОСОБА_1 переданий в запас Бериславським РВК Херсонської області 19.01.2017 року згідно гр..1 ст. 22б Наказу МО України № 402 від 2008 року. (а.с.9).
Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Мати позивача, ОСОБА_3 працює в КЗ «Центральна міська лікарня міста Нова Каховка» на посаді медичної сестри, середньомісячна зарплата складає 4130,12 грн. (а.с. 10).
Згідно довідки Веселівської сільської ради від 12.09.2018 року № 2147, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 та має склад сім`ї : ОСОБА_3 мати.(а.с.11).
З копії посвідчення про відрядження виданого сержанту за контрактом ОСОБА_2 , останній має посаду командира зенітного артилерійського відділення взводу охорони 4 підрозділу в військовій частині НОМЕР_2 , Код НОМЕР_3 (а.с.29-30, 31).
Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини.
Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину, до досягнення повноліття.
Згідно ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.
Згідно ст. 199 СК України: 1. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; 2. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання; 3. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Тобто, якщо дитина яка досягла повноліття вирішила продовжити навчання по закінченні загальноосвітнього навчального закладу, і якщо обов`язок по утриманню батьками не виконується добровільно, стягнення аліментів на дочку, сина, які досягли повноліття, з підстав, передбачених статтями 198, 199 СК України здійснюється у судовому порядку.
Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Право на утримання виникає за умови продовження навчання. Закон не передбачає жодних особливостей залежно від форми навчання (денна, вечірня, заочна тощо). Тому можна зробити висновок, що право на утримання виникає за умови продовження навчання у будь-якій формі.
Згідно ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
В постанові Верховного Суду України від 24.12.2014 року №6-186ц14, яка згідно із ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для судів, викладена правова позиція щодо стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання, відповідно до якої правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199,200,201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.
Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи, що ОСОБА_1 досяг повноліття, але продовжує навчатися, має захворювання, яке обмежує його можливості у працевлаштуванні, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач зобов`язаний утримувати сина до закінчення ним навчання (але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років), незалежно від працевлаштування, наявності постійного заробітку чи розміру доходів, але такої допомоги не надає, не може бути визнаний неспроможним сплачувати аліменти, оскільки за станом здоров`я та віком є працездатним, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 може надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дитині.
При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує матеріальне становище позивача, який не працює, оскільки навчається на денній формі навчання, витрати, придбання продуктів харчування, матеріальне становище відповідача, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, а саме з ОСОБА_2 з урахуванням ч. 1 ст. 182 СК України, на користь позивача підлягають стягненню аліменти на його утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), щомісячно до закінчення навчання, тобто до 30.06.2021 року.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України із відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704, 80 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 137, 141, 263-265, 279, 280 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Суханово Бериславського району Херсонської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , РНКОПП НОМЕР_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП НОМЕР_5 аліменти на його утримання, у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 06.11.2018 року до закінчення навчання, тобто до 30.06.2021 року.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 704, 80 грн..
Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Повне рішення складено 11.02.2019 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги, із врахуванням п. 15.5 розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, до Херсонського апеляційного суду через Бериславський районний суд Херсонської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_5 .

Відповідач ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНКОПП НОМЕР_4

Суддя В. С. Миргород