Справа № 136/233/19
провадження № 2/136/93/19
РІШЕННЯ

іменем України

"10" квітня 2019 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Кривенка Д.Т.

за участі секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вахнівської сільської ради Липовецького району Вінницької області про визнання права власності на майно в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідача, обґрунтовуючи підставність позову тим, що 12.06.2003 померла мати позивача ОСОБА_2. Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом вчиненим 04.05.2000, відповідно до якого вона на випадок своєї смерті вчинила особисте розпорядження та усе своє майно заповіла позивачеві. Позивач спадщину прийняв шляхом звернення до нотаріуса із заявою відповідного змісту за місцем відкриття спадщини, утім у видачі нотаріального акту на його імя на житловий будинок, що розташований по вул.. Юності, 65 в с. Вахнівка, Липовецького району, Вінницької області, було відмовлено, оскільки на нього відсутній правовстановлюючий документ на підтвердження належності майна спадкодавцеві, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом.

У визначений судом строк відповідач відзиву до суду не направив, однак сільський голова надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечував щодо задоволення позову, а розгляд справи просив проводити за відсутності представника сільської ради.

Ухвалою суду від 11.02.2019 було витребувано за клопотанням позивача матеріали спадкової справи до майна померлої 12.06.2003 ОСОБА_2.

У судове засідання позивач та його представник не зявились, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце цього засідання, однак надали до суду заяву, у якій вимоги позову підтримали, просили задовольнити, а розгляд справи проводити за їх відсутності.

З огляду на викладене, суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи суд проводить в даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраним у справі доказами, встановив, що 12.06.2003 померла ОСОБА_2, на що вказує свідоцтво про смерть серія 1-АМ №20812. Після її смерті відкрилась спадщина.

З матеріалів спадкової справи, що була витребувана судом встановлено, що спадщина відкрилась за заповітом вчиненим ОСОБА_2 04.05.2000 та посвідченого заступником завідуючої Першої Вінницької державної нотаріальної контори 04.05.2000 і зареєстрованим в реєстрі за №3-1078. Відповідно до вказаного правочину спадкодавець розпорядилась усім належним їй майном заповівши його позивачеві ОСОБА_1 Заповіт не було змінено чи скасовано спадкодавцем за життя згідно відмітки на ньому. Позивач подав заяву до нотаріальної контори в межах визначеного законодавцем строку. Інший спадкоємець дочка ОСОБА_3, маючи право на обовязкову частку у спадщині від неї відмовилась, висловивши це у своїй заяві.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що позивач являється єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2, спадщину прийняв.

11.01.2019 державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори було винесено постанову, відповідно до якої позивачеві було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та видачі на його імя свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 на житловий будинок, що розташований по вул.. Юності, 65 в с. Вахнівка, Липовецького району, Вінницької області, оскільки заявником не було представлено правовстановлюючого документа на підтвердження належності спадкодавцеві вказаного майна.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування" роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно довідки виданої Вахнівською сільською радою 21.01.2019 за №58 встановлено, що ОСОБА_2 була власником житлового будинку, що розташований по вул.. Юності (бувша Пролетарська), 65 в с. Вахнівка, Липовецького району, Вінницької області, згідно записів по господарських книг сільської ради, які долучені до довідки (особовий рахунок №264).

Згідно технічного паспорту виготовленого КП «Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» 25.12.2018 житловий будинок, що розташований по вул.. Юності, 65 в с. Вахнівка, Липовецького району, Вінницької області, збудований в 1950 році.

Згідно з абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на новостворене нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР). В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності (Лист, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування").

Зібрані у справі докази підтверджують належність майна спадкодавцеві як власнику, позивач є єдиним спадкоємцем, який спадщину після смерті спадкодавця прийняв, отож вона йому належить, іншого майна на території сільської ради яке б належало спадкодавцеві не встановлено, отож обєкт нерухомості конкретизовано, підтвердженням чого є довідки видані органом місцевого самоврядування, однак реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку позивач позбавлений можливості.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність порушених прав позивача, що є очевидним, а обраний ним спосіб захисту порушених прав є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, що було встановлено в ході судового розгляду, отож суд дійшов висновку, що позов обґрунтований.

Крім цього, відповідач надала суду заяву про визнання позову.

Ураховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення.

Керуючись ст. 200, 206, 259, 263, 265 - 269 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП - НОМЕР_1) до Вахнівської сільської ради Липовецького району (місцезнаходження: с. Вахнівка, Липовецького району, Вінницька обл., 22524, ЄДРПОУ - 04328973) про визнання права власності на майно в порядку спадкування, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на житловий будинок, а саме: житловий будинок А, загальною площею 73,9 кв.м., житловою площею 28,8 кв.м. з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по вул.. Юності (бувша Пролетарська), 65 в с. Вахнівка, Липовецького району, Вінницької області, у порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, яка померла 12.06.2003.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів учасниками справи до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Т. Кривенко