Роздільнянський районний суд Одеської області
Справа № 511/799/19
Номер провадження: 2/511/414/19
05 вересня 2019 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді: Бобровська І. В.,
за участю секретаря судового засідання - Захарової О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Теренчук Євген Миколайович до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Роздільнянська міська рада Одеської області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,
02.05.2019 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла вищевказана позовна заява.
Свої вимоги представник позивача - адвокат Теренчук Є.М. мотивує тим, що ОСОБА_1 , 1952 р.н. відповідно до свідоцтва про реєстрацію права власності на нерухоме майно, серії НОМЕР_1 від 09.08.2006 року є власником будинку АДРЕСА_1 . Відповідно до позовної заяви ОСОБА_3 не проживає за місцем реєстрації 21 рік, а відповідач ОСОБА_4 більше року. У зв`язку з тим що вищевказані особи за місцем реєстрації не проживають, їх речі в будинку відсутні, благоустроїм будинку вони не займаються та на даний час позивач має намір продати вказаний будинок, позивач ОСОБА_2 просить суд визнати ОСОБА_2 , 1960 р.н. та ОСОБА_3 , 1975 р.н. такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме будинком за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою суду від 20.05.2019 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження. (а.с.34-35)
14.06.2019 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла заява представника позивача - адвоката Теренчук Є.М. відповідно до якої він уточнив позовні вимоги та просив суд визнати ОСОБА_2 , 1960 р.н. та ОСОБА_3 , 1975 р.н. такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме будинком за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с48)
Ухвалою суду від 18.06.2019 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду справи по суті. (а.с.50-51)
Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Теренчук Є.М. в судове засідання не з`явились, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити, не заперечують проти винесення заочного рішення по справі. (а.с.74)
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про дату час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, однак за місцем реєстрації не проживає, що підтверджується поштовим повідомлення, яке надійшло на адресу суду з позначкою «адресат відсутній». Виклик відповідача в судове засідання додатково здійснювався шляхом публікації оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України.(а.с.61, 72).
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про дату час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, за місцем реєстрації не проживає, що підтверджується поштовим повідомлення, яке надійшло на адресу суду з позначкою «адресат відсутній». Додатково позивачка ОСОБА_2 повідомлялась про дату та час слухання справи шляхом направлення телефонограми, відзив на позовну заяву не надала, в судове засідання не з`явилась.
Представник третьої особи - Роздільнянської міської ради Одеської області в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, надав на адресу суду заяву відповідно до якої просить вказану цивільну справу розглянути за відсутності представника сільської ради, не заперечує проти задоволення позовної заяви ( а.с.39)
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з неявкою в судове засідання відповідачів та не повідомленням ними про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 223 ЦПК України, не наданням на адресу суду відзиву на позовні вимоги, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain).
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).
Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.
Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 09.08.2006 року №11484196, відповідно до якого встановлено, що підстава виникнення права власності - свідоцтво про право власності №39 від 22.06.1993 року, видане виконкомом Роздільнянської міської ради. (а.с.8)
Відповідно до довідки секретаря міської ради виконавчого комітету Роздільнянської міської ради від 24.04.2019 року №976 встановлено, що в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 зареєстровані ОСОБА_2 , 1960 р.н., ОСОБА_3 , 1975 р.н., які фактично не мешкають за вищевказаною адресою. (а.с.20)
На підставі акту про не проживання осіб за місцем реєстрації від 09.04.2019 року, складеного виконавчим комітетом Роздільнянської міської ради Одеської області, встановлено, що під час виїзду та обстеження житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані особи відповідно до домової книги, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у зазначеному будинку не проживають, їх особистих речей на час обстеження не виявлено. (а.с.19)
Відповідно до письмових показів свідків ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 не проживають 1 рік та 21 рік відповідно. (а.с.12-17)
Суд визнає покази свідків достовірними і приймає їх в якості доказів, оскільки їх пояснення підтверджуються іншими доказами, які наявні в матеріалах справи.
З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи - відсутні, їх письмові пояснення об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.
Судом також встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 співвласниками спірного житлового будинку не являються, в зазначеному житловому будинку не проживають і не користується ним.
Позивач заперечує проти реєстрації відповідачів за вказаною адресою, так як дані обставини перешкоджають йому в реалізації права володіння та користування належним йому на праві власності майном.
Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до статей 316-317 Цивільного кодексу України право власності є правом особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежного від волі інших осіб. Власнику надається право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст.321 ЦК України).
Згідно ст. 383 ЦК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей, і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Так, відповідно до ст.391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та положеннями Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Таким чином судом достовірно встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не проживає за місцем реєстрації більше року, а відповідач ОСОБА_3 більше 21 року, а тому втратили право на проживання в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , так як не використовують будинок для проживання більше одного року без поважних причин, витрат по його утриманню не несуть і їх реєстрація створює позивачу перешкоди у користуванні, розпорядженні своєю власністю.
Доказів створення відповідачам перешкод для проживання в будинку з боку позивача суду не надано.
Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що в даному випадку вимоги ОСОБА_1 як власника житлового будинку, законні та обґрунтовані, оскільки реєстрація відповідачів в належному йому житловому будинку, порушує його право власності, створює перешкоди в користуванні власністю
На підставі ст.391,405 Цивільного кодексу України, керуючись ст. 81, 259, 263-265, 268, 280-282, 288, 289 ЦПК України, суд-
Позов ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Теренчук Євген Миколайович до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Роздільнянська міська рада Одеської області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН: НОМЕР_2 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визнати ОСОБА_3 , 1975 року народження, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30-ти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 13 вересня 2019 року.

Суддя І. В. Бобровська