233 № 233/6692/18
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
07 травня 2019 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Мартиненко В. С.
за участю секретаря судового засідання Ліман С.М.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області із вказаним позовом звернувся ОСОБА_1 , в якому просив визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що позивач є власником вказаної квартири на підставі договору купівлі - продажу, укладеного з ОСОБА_2 У вказаному житловому приміщені відповідачі не проживали з 2010 року, особисті речі відповідачів у квартирі відсутні, через що позивач несе додаткові витрати на утримання житла та комунальні послуги, що є підставою для визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з`явились, про дату, час і місце його проведення повідомлялись належним чином, про причини неявки не повідомили, клопотання про розгляд справи за їх відсутності та відзив на позов не надали.
Ухвалою Костянтинівського мiськрайонного суду Донецької області від 0 травня 2019 року постановлено провести заочний розгляд справи.
З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 03 грудня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу Донецької області Разумовою Т.П., позивач ОСОБА_1 придбав квартиру АДРЕСА_1 у попереднього власника квартири - ОСОБА_2 , від імені якого на підставі довіреності, посвідченої нотаріусом Балашихинського нотаріального округу Московської області Киселевим О.В. 20 листопада 2018 року, реєстр. № 34/190-н/50-2018-1-776, діяла ОСОБА_4 Однією з умов вказаного договору було, зокрема, зобов`язання продавця звільнити квартиру від речей, вилучити ключі від квартири в осіб, які їх мали та передати квартиру покупцю до 03.12.2018 року, знятися з реєстрації до 04.12.2018 року.
Відповідно до повідомлень відділу реєстрації Костянтинівської міської ради від 18.01.2019 р. за № 121/09, № 112/09, акту від 10 грудня 2018 року, складеного комісією КП «СЄЗ № 7», ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та його син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мають зареєстроване місце проживання за адресою: квартира АДРЕСА_1 .
За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст. 655 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно із ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 , оскільки ним було відчужено право власності на спірне житлове приміщення, до складу якого входить, зокрема, право користуватися ним.
Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
За статтею 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням (ч.1). За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї (ч.2).
Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
У постанові Верховного Суду України від 05.11.2014 року у справі №6-158цс14 було викладено висновок про те, що право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї.
Оскільки судом встановлено, що право власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 припинилось внаслідок укладання договору купівлі - продажу, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_3 , як член сім`ї власника, також втратив право користування вищевказаною квартирою.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача про визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 підлягають задоволенню.
Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А отже, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений ним при подачі позову до суду, що підтверджено відповідними квитанціями в матеріалах справи, в розмірі 704,80 грн. з кожного.
Керуючись ст.ст. 141, 259, 264-265, 273, 280-282, 354, п.п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 704 (семисот чотирьох) гривень 80 копійок з кожного.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Дата складання повного тексту рішення - 17 травня 2019 року.
Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , відповідачі: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Суддя