справа № 166/11/19
провадження № 2/166/45/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15 квітня 2019 року смт.Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області в складі головуючого судді Фазан О.З.,

за участю секретаря - Приймачук О.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача -ОСОБА_2,

представника відповідача- Іваницької Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції із Дубенським міськрайонним судом Рівненської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів та стягнення (неустойки) пені за прострочення сплати аліментів ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаною позовною заявою.

В обгрунтування позову зазначила , що вона є матір'ю та законним представником малолітньої ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1,батьком якої ОСОБА_3 . Дочка постійно проживає з нею, відповідач не бере участі у її вихованні та матеріальному забезпеченні.

На цей час розмір аліментів у сумі 800 гривень,присуджених судом в 2017 році,не задовільняє потреби дитини,а тому просить змінити розмір аліментів та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання ОСОБА_4 у розмірі 1626 грн.,але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.Зазначає, що дитина підросла ,буде відвідувати садочок ,а тому потребує додаткових затрат, збільшився розмір прожиткового мінімуму для дитини до шести років. В свою чергу відповідач може сплачувати аліменти,є особою працездатного віку, не хворіє,має нерегулярний , мінливий дохід - виїжджає на сезонні роботи до ОСОБА_5. Крім того, одноразово сплатив заборгованість в сумі 10000 гривень.

Крім цього, просить стягнути з ОСОБА_3 пеню, за прострочення сплати аліментів на дитину ОСОБА_4,в сумі 20624,19 грн. відповідно до поданого розрахунку . Зазначає ,що відповідач згідно розрахунку виконавця станом на 01.10.2018 року мав заборгованість 10053,33 гривень.

Ухвалою суду від 30.01.2019 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 25 лютого 2019 року.

25.02.2019 року відкладено підготовче судове засідання в зв'язку з неякою позивачки, її представника,який не долучив посвідчення адвоката на підтвердження своїх повноважень на ведення справи.

25.02.2019 року надійшов до суду відзив на позовну заяву представника відповідача, яка просить позовні вимоги задовольнити частково, стягувати аліменти в розмірі 813 гривень,але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття. У позовній вимозі щодо стягнення пені за прострочення сплати аліментів в сумі 20624,19 гривень відмовити повністю за необгрунтованістю та безпідставністю . В обгрунтування зазначила, що позивачем не додано доказів, що відповідач працює в республіці ОСОБА_5, як і припущення, що дочка буде відвідувати садочок. Крім того, відповідач сплачує аліменти на іншу дитину від першого шлюбу в розмірі 700 гривень. Також позивачем не надано доказів про покращення матеріального становища відповідача чи погіршення матеріального становища позивачки. Стверджує, що відповідач ніде офіційно непрацює,має дійсно мінливий, не постійний та нерегулярний дохід, його матеріальне становище не змінилося в кращу сторону з листопада 2017 року. Вказує, що з позивачкою була домовленість, що після працевлаштування в ОСОБА_5 одразу виплатить аліменти. Вважає, що відсутні підстави для стягнення пені , оскільки добровільно погасив усю заборгованість по виплаті аліментів. Разом з тим, вказує, що розмір пені не може перевищувати 10053,33 грн..

04.03.2019 року представник позивача надав суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що відповідач перебував у ОСОБА_5 з 20.01.2019 року по 20.02.2019 року , що стверджено копією закордонного паспорту. Крім того, посилається на загальновідомий факт зростання цін на продукти харчування, комунальні послуги, дитина відвідує садочок, що визнав відповідач у відзиві. Також дочка періодично хворіє, індексація нараховується згідно закону, відповідач не надає матеріальної допомоги продуктами , не було ніякої домовленості між сторонами щодо сплати аліментів. Позивачка поїхала на заробітки, так як відповідач не сплачував аліментів на утримання дитини. Просить викликати у судове засідання свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7.

14.03.2019 року ухвалою суду відкладено підготовче судове засідання та задоволено клопотання представника відповідача проводити підготовче судове засідання в режимі відеоконференції з Дубенським міськрайонним судом Рівненської області.

27.03.2019 року представник відповідача звернулася із письмовим клопотанням про долучення квитанції про сплату аліментів відповідачем в розмірі 3400 гривень.

Ухвалою суду від 28.03.2019 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

05.04.2019 року судове засідання відкладено за клопотанням представника відповідача.

У судовому засіданні позивач, її представник підтримали позовні вимоги, просять їх задовольнити. Додатково пояснили, що заборгованість по сплаті аліментів виникла з 13 вересня 2017 року по 01.10.2018 року. Визнали, що пеня стягується у розмірі не більше 100 відсотків заборгованості, тобто підтримують стягнення пені в сумі 10053,33 гривні. Ствердила, що неможливо утримувати дитину за 800 гривень при умові, що вона немає можливості офіційно працювати; дочка відвідує садок, за відвідування сплачує до 300 гривень на місяць та додаткові витрати на продукти харчування. Зазначила, що їздила на заробітки на три місяці, так як відповідач не сплачував аліменти на утримання дитини. Відмовилися від клопотання про допит свідків у судовому засіданні.

Представник відповідача підтримала відзив. Ствердила, що заборгованості по сплаті аліментів відповідач немає. Відсутні правові підстави для збільшення розміру аліментів та стягнення пені .

Суд, заслухавши позивачку, представників сторін,дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

У відповідності до ст. 192 ч.1 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 51 Конституції України, ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7, 8 ст.7 СК України, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Згідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Заочним рішенням Ратнівського районного суду Волинської області від 13.11.2017 року, яке набрало законної сили 29.11.2017 року, стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання їх дочки в твердій грошовій сумі 800 гривень з 13.09.2017 року і до досягнення повноліття дитини ( а. с. 8-9).

На виконання зазначеного рішення суду видано виконавчий лист, який звернуто до примусового виконання. ( а. с. 10).

Згідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по АСВП № 55647910,яка становить на 30.10.2018 року - 10053,33 гривні, з яких 10000 боржником сплачено одноразово у жовтні 2018 року відповідно квитанції Приватбанку від 19.10.2018 року.( а. с. 12).

З паспорта громадянина України для виїзду за кордон FT542966 ОСОБА_3 ,виданого 13.12.2018 року , слідує, що останній 20.01.2019 року в'їхав до республіки ОСОБА_5 та 20.02.2019 року виїхав.

Із копії медичної картки ОСОБА_4 вбачається, що вона періодично хворіє.

Довідкою комунального закладу дошкільної освіти "Якушівський дитячий садок" Забродівської сільської ради Ратнівського району Волинської області № 1 від 27.02.2019 року стверджено, що ОСОБА_4 є вихованкою різновікової групи.

З довідки Забродівської сільської ради Ратнівського району Волинської області № 242 від 01.03.2019 року слідує, що позивачка спільно із дочкою ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована та проживає в будинку батька , власного житла та майна на території сільської ради немає.

З довідки Дубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби № 4453 від 28.02.19 року вбачається, що на виконанні перебуває виконавчий лист № 559/604/14-ц про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 700 гривень щомісяця, починаючи з 20.02.2014 року і до досягнення ним повноліття, тобто останній сплачує аліменти на дитину від першого шлюбу, що визнано сторонами у судовому засіданні.

З квитанції Укрпошти від 22.03.2019 року слідує, що ОСОБА_4 отримала в рахунок аліментів кошти в сумі 3400,25 грн., що визнали сторони у справі.

За нормами ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів .

Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 182 СК України,розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати,що слідує із ч. 3 ст. 182 СК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Отже, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що, оскільки з моменту постановлення судового рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини витрати на утримання збільшилися - почала відвідувати садочок, покращився матеріальний стан відповідача одноразово сплатив аліменти в розмірі 10000 гривень, не пояснив їх походження,виїзджає за кордон , має право на керування транспортним засобом відповідно до Інформації з Єдиного реєстру боржників від 27.12.2018 року, погіршився стан здоровя дочки ОСОБА_10 згідно до медичної карти Ратнівської ЦРЛ , вимоги позивача щодо збільшення розміру стягуваних аліментів знаходить підставними та такими, що підлягають частковому задоволенню.

При цьому, суд враховує,що ст. 7 Закону України " Про Державний бюджет України на 2019 рік," установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі для основних соціальних і демографічних груп населення дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень.

Крім того, суд враховує ті обставини, що в державі постійно відбувається ріст цін як на продукти харчування, так і на побутові речі, одяг, взуття, що суд визнає загальновідомим фактом, а тому таким, що додаткового доказування не потребує. В зв'язку з чим, даний факт також розцінює як обставину збільшення витрат, які несе позивач на утримання малолітньої дитини.

А тому, при ухваленні рішення, суд приходить до висновку, що в даному випадку розмір стягуваних з відповідача аліментів з врахуванням всіх обставини справи,враховуючи сплату аліментів на іншу дитину, слід визначити у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, але не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дати набрання рішенням законної сили.

В силу вимог ст. 430 ч.1 п. 1 ЦПК України,рішення суду допускається до негайного виконання у межах суми розміру аліментів за один місяць.

За нормами ч.2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Таким чином, розмір аліментів,визначений судом у твердій грошовій сумі щорічно підлягає індексації відповідно до закону.

Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів в сумі 20624,19 гривень за період з 13.09.2017 року по 30.09.2018 року, то слід зазначити наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 196 СК України,у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Сторони визнали , що відповідач заборгував по сплаті аліментів за період з 13.09.2017 року по 01.10.2018 року суму 10053,33 гривні, що також підтверджено розрахунком заборгованості зі сплати аліментів по АС ВП № 55647910. Разом з тим, згідно Квитанції Приватбанку від 19.10.2018 року, зазначеного розрахунку погасив борг одноразовою сплатою на суму 10000 гривень.

Отже, позивач має право стягнути неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення.

Відповідно до розрахунку пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань щодо сплати аліментів відповідачем розмір пені становить 20624,19 гривень, який проведено із врахуванням правової позиції , викладеної у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі № 572/1762/15-ц ,провадження № 14-37цс18.

Беручи до уваги, вимоги ч.1 ст. 196 СК України,розмір пені не може бути більше 100 відсотків заборгованості.

Таким чином, з відповідача на користь позивачки слід стягнути розмір пені за прострочення сплати аліментів у сумі 10053,33 гривні, тобто розміру заборгованості, яку підтримала у судовому засіданні позивачка.

Судові витрати , оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, на підставі ч. 6 ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача в доход держави в розмірі 1536.8 гривень(768.4 ( мінімальний розмір судового збору за одну позовну вимогу)х2 (позовні вимоги) =1536.8) . Інших доказів про розмір судових витрат сторони не надали і не зробили заяви про наявність їх.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 89,141,263-265, 430, ЦПК України, ст.ст.141, 180- 184,192,196 СК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів,які стягуються з ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_4, місце реєстрації с.Берег, вул.Шкільна,12 Дубенського району Рівненської області,ідентифікаційний код НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_5,місце проживання 44162 ,вул.Набережна,41,с.Якушів,Ратнівського району Волинської області,ідентифікаційний код НОМЕР_2, на утримання дочки ОСОБА_4,24.11.2015 народження,згідно рішення Ратнівського районного суду Волинської області від 13.11.2017 року у цивільній справі №166/1057/17

та стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1000( одна тисяча ) гривень,щомісячно,але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досянення дитиною повноліття.

Розмір аліментів підлягає щорічній індексації відповідно до закону .

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу розміру аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 в сумі 10053 ( десять тисяч п'ятдесят три ) гривні 33 копійки.

Стягнути з ОСОБА_3 до Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1536 ( одна тисяча п'ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відповідно до ст. 354 ч.1 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення складено 16 квітня 2019 року

Головуючий Фазан О.З.