КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 758/6203/18 Головуючий у І інстанції Васильченко О.В.
Провадження №22-ц/824/2768/2019 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 лютого 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: Таргоній Д.О., Приходька К.П., Журби С.О., розглянув в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2018 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, апеляційний суд, -

У С Т А Н О В И В :

у травні 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору за № б/н від 20 червня 2011 року ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 2000 гривень. Відповідач зобов'язався повертати кредит та сплачувати відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

Відповідно до змісту позовної заяви, договір складається з анкети - заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Відповідно до умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Банк зазначає, що відповідач не виконує належним чином зобов'язання щодо своєчасного повернення грошових коштів для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість, яка станом на 28 лютого 2017 року складає 17 232,41 грн., тому позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь дану заборгованість за кредитним договором № Б/Н від 20 червня 2011 року та судові витрати в розмірі 1600,00 грн. судового збору.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2018 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 20 червня 2011 року в розмірі 17232,41 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судовий збір в розмірі 1600 грн.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати у зв'язку з порушенням судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не враховано, що позивач не довів належними та допустимими доказами, що між сторонами було укладено договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписаною заявою відповідача від 20 червня 2011 року, витягом з Умов та правил надання банківських послуг та витягом з Тарифів банку.

Також в апеляційній скарзі зазначено, що Умови та правила надання банківських послуг та витяг з Тарифів банку не містять підпису відповідача і для ознайомлення при підписанні анкети-заяви не надавались, тому у відповідності до ст. 207 ЦК України правочин не може вважатися таким, що вчинений у письмовій формі, що є обов'язковою умовою його укладення між фізичною та юридичною особою.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам закону відповідає не в повному обсязі.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно анкети - заяви від 20 червня 2011 року ОСОБА_1 виявив бажання оформити на своє ім`я кредитний ліміт по платіжній картці та погодив, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» договір про надання банківських послуг. Він ознайомлений з договором про надання банківських послуг та згоден з його умовами. Він зобов'язався виконувати вимоги Умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно знайомитися з їх змінами на сайті ПАТ КБ «ПриватБанк».

Обґрунтовуючи позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначив, що ОСОБА_1 відповідно до підписаної ним заяви від 20 червня 2011 року отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Однак у порушення умов договору відповідач свої зобов'язання щодо своєчасного внесення платежів за договором не виконав, внаслідок чого станом на 28 лютого 2017 року утворилася заборгованість у розмірі 17232,41 грн., яка складається з: 1917,34 грн. - заборгованість за кредитом, 14018,29 грн. - заборгованість за процентами, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 796,78 грн. - штраф (процентна складова).

На підтвердження вказаних обставин позивачем надано суду власний розрахунок заборгованості (а.с.3), анкету - заяву позичальника про приєднання до Умови і правила надання банківських послуг від 20 червня 2011 року (а.с.4), витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с.5), витяг з Умов та правил надання банківських послуг (а.с.6-29) без підпису ОСОБА_1

Відповідно до положень ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст.1055 ЦК України).

За змістом ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України).

Факт виконання позивачем своїх зобов'язань за правочином та анкетою-заявою б/н від 20 червня 2011 року підтверджується, зокрема, поясненнями представника відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву, а також довідкою про зміну умов кредитування та випискою по рахунку відповідача (а.с. 76-78).

Встановлено, що в анкеті-заяві від 20 червня 2011 року містяться лише персональні дані відповідача, дата та його підпис. При цьому, у вказаній анкеті-заяві від 20 червня 2011 року відсутні дані про істотні умови кредитного договору, а саме: розмір кредитного ліміту, процентна ставка, номер кредитної картки, рахунок та строк її дії, цільове призначення кредиту, обов'язковість яких передбачено Умовами та правилами надання банківських послуг.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що позивачем доведено укладання з відповідачем 20 червня 2011 року договору про надання банківських послуг, в якому визначено умови надання кредиту та його погашення.

Тому судова колегія приходить до висновку, що відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України анкета-заява не є належним доказом, який підтверджував би факт укладання між сторонами кредитного договору, в якому чітко визначено умови надання кредиту та його погашення.

В анкеті-заяві від 20 червня року відповідач лише виявив бажання оформити на своє ім'я кредитний ліміт за платіжною карткою кредитка «Універсальна» та погодив, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомлений з договором про надання банківських послуг та згоден з його умовами. Він зобов'язався виконувати вимоги Умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно знайомитися з їх змінами на сайті ПАТ КБ «ПриватБанк».

Натомість зазначені Умови не містять підпису відповідача. При цьому позивачем не надано належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника, та відповідно, чи брав на себе зобов'язання відповідач зі сплати винагороди та неустойки в разі порушення зобов'язання з повернення кредиту.

Зазначена правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 14 грудня 2014 року (справа №6-2462цс16), від 22 березня 2017 року (справа № 6-2320цс16).

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем не доведено виникнення у відповідача зобов'язань за кредитним договором на умовах, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором у сумі 17232,41 грн. виходячи з такого.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 підписав анкету-заяву на отримання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, що свідчить про визнання ним факту отримання кредитних коштів, підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості, який не спростований відповідачем та наданою позивачем випискою про рух коштів, з якої вбачається, що ОСОБА_1 дійсно користувався коштами, наданими банком.

Із наданого розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами та, частково погашаючи заборгованість за кредитом, фактично визнавав факт отримання ним кредитних коштів.

Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Банком наданий розрахунок заборгованості за період з 20 червня 2011 року по 28 лютого 2017 року (а.с.3), відповідно до якого заборгованість за тілом наданого кредиту становить 1917,34 грн.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про розгляд даної справи у суді І інстанції, що підтверджується зворотніми повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с. 53), подав до суду відзив на позов, яким вважав позов банку необґрунтованим, безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.

Оскільки ОСОБА_1 фактично користувався наданими ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитними коштами, а умовами договору не встановлено розмір процентів за користування ними, то їх розмір підлягає визначенню на рівні облікової ставки Національного банку України відповідно до положень ст.1048 ЦК України, що узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 07 вересня 2016 року № 6-1412цс16 і висновок суду першої інстанції, що позивачем не надано відповідного розрахунку для визначення розрахунку заборгованості за процентами на рівні облікової ставки Національного банку України за користування кредитними коштами не відповідає дійсності.

Розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за процентами на рівні облікової ставки Національного банку України за користування кредитними коштами за вищевказаний період здійснюється за формулою:

Сума боргу] х [ Ставка (%)] /100% / 365 днів х [ Кількість днів ] =[Сума]

Дата початкуДата закінченняКількість днівСума боргуОблікова ставка НБУРозрахункова ставка (% у рік)Пеня
20.06.201122.03.7.007.757.75112.44
23.03.201209.06.7.007.57.5174.89
10.06.201312.08.2013641 917.007723.53
13.08.201314.04.7.006.56.583.64
15.04.201416.07.2014931 917.009.59.546.40
17.07.201412.11.7.0012.512.578.12
13.11.201405.02.2015851 917.00141462.50
06.02.201503.03.2015261 917.0019.519.526.63
04.03.201527.08.7.003030278.88
28.08.201524.09.2015281 917.00272739.71
25.09.201521.04.7.002222241.98
22.04.201626.05.2016351 917.00191934.83
27.05.201623.06.2016281 917.00181826.40
24.06.201628.07.2016351 917.0016.516.530.25
29.07.201615.09.2016491 917.0015.515.539.78
16.09.201627.10.2016421 917.00151533.00
28.10.201628.02.7.00141491.18
Всього: 1 424.16

Таким чином, розмір заборгованості ОСОБА_1 за процентами за користування кредитними коштами становить 1424,16 грн.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором від 20 червня 2011 року у розмірі 3341,50 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 1917,34 грн. та заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 1424,16 грн.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки у порушення вимог ст.263 ЦПК України суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позову в повному обсязі, що в силу ст.376 ЦПК України ці порушення є підставою для скасування рішення суду у повному обсязі та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позову ПАТ КБ «ПриватБанк» з наведених вище підстав.

Відповідно до ч.10 ст.141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов'язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов'язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

ПАТ КБ «ПриватБанк» при подачі позову сплатив судовий збір у розмірі 1 600 грн. Оскільки колегія суддів ухвалює нове рішення і частково задовольняє позов ПАТ КБ «ПриватБанк», то понесені позивачем витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 310,07 грн.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 20 червня 2011 року у розмірі 3341,50 грн. (три тисячі триста сорок одна гривня п'ятдесят копійок).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 310,07 грн. (триста десять гривень сім копійок).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ч.3 ст.389 ЦПК України.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: АДРЕСА_1, ІПН:НОМЕР_1.

АТ КБ «ПриватБанк», місце реєстрації: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, код. , рах. №3111 (для погашення заборгованості та судових витрат), МФО № 305299.

Судді: Д.О. Таргоній

К.П. Приходько

С.О. Журба