Провадження №2/523/1750/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2019 р.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Середи І.В.,

за участі секретаря -Щербан О.Д.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду №9 в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 15.11.2018р. звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 25.10.2018р. шлюб розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач матеріальної допомоги, необхідної для утримання доньки, своєчасно та в достатньому обсязі не надає. Відповідач працездатний, отримує дохід, може надавати матеріальну допомогу на утримання доньки. В звязку з вищезазначеним, позивач просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн., починаючи з дати подання позовної заяви до повноліття дитини.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, зазначених в позові.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначив, що позовні вимоги визнає, згоден сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі 3000 грн..

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході розгляду справи судом встановлено, що з 21.11.1992 року сторони знаходились в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 25.10.2018р., яке набрало законної сили 27.11.2018р., розірвано. Від шлюбу позивач та відповідач мають спільну неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження.

На даний час дитина знаходиться на утриманні позивача, а відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини своєчасно та в достатньому обсязі не надає.

Згідно з нормами ч.1 та 2 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття.

Згідно з вимогами ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Нормами ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів ; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з положеннями ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на території України з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Отже, починаючи з 01.01.2019р., законодавством визначено мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину, розмір якої на час розгляду справи дорівнює 2027,00 гривень.

Судом встановлено, що дитина виховуються позивачем і потребує матеріальної допомоги, відповідач працездатний, отримує дохід, у зв'язку з чим може надавати матеріальну допомогу на утримання доньки в розмірі 3000 грн..

Оцінивши надані докази в сукупності та з урахуванням того, що відповідач визнав позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 3000 грн., суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги про стягнення аліментів в розмірі 3000 грн. щомісячно, не будуть порушувати права дитини та батька, а тому підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Нормами ч.1 ст.430 ЦПК України визначено, що суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Таким чином враховуючи вказану норму суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає також стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 704,80 грн..

Керуючись ст.ст.12,13,76-81,141,258-259,263,265,268,273,353-355,430, пп.15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень розділу ХІІІ ЦПК України

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, Угорщина, інн:НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою:ІНФОРМАЦІЯ_4), на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, інн: НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою:м.Одеса, ОСОБА_4,17, кв.50), аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн., починаючи з 15.11.2018 року і до повноліття доньки, а саме до 08.08.2033 року.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, Угорщина, інн:НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою:ІНФОРМАЦІЯ_4) на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн..

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м.Одеси протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 01.02.2019р.

Суддя: