Справа № 529/240/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року Диканський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Гвоздика А. Є. у приміщенні Диканського районного суду в смт. Диканька, розглянувши без проведення судового засідання у порядку спрощеного позовного провадження за правилами письмового провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства ОСОБА_1 'ПриватБанк' до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідач на підставі заяви без номера від 10.03.2017 року отримав у позивача кредит в сумі 4 931 грн. 97 коп. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36 % в рік на суму залишку заборгованості, з можливістю зміни кредитного ліміту та кінцевого терміну повернення.

Вказуючи на те, що ОСОБА_2 не виконує своїх договірних зобов'язань в частині повернення кредитних коштів, внаслідок чого, станом на 03.02.2019 року виникла заборгованість на суму 14 040 грн. 00 коп., позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача вказаної заборгованості та судових витрат по справі.

Оскільки ціна позову по вказаній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, вказаний спір не підпадає під положення ч. 4 ст. 247 ЦПК України у якій передбаченні спори які не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного провадження, дана справа є малозначною, а тому відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 5 ст. 279 ЦПК України вона була розглянута без повідомлення сторін в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідач у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, повідомлений про розгляд справи шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було розміщене за десять днів до дати ухвалення цього рішення, однак у визначений йому строк відзиву на позов або інших клопотань суду не подав, що в свою чергу, як вважає суд, свідчить про байдуже ставлення відповідача як до вимог позивача, так і до розгляду справи стосовно нього.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10 березня 2017 року відповідач на підставі Заяви одержав у позивача кредит в сумі 4 931 грн. 97 коп. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36 % на рік за користування ним на суму залишку заборгованості. Відповідач зобов'язався погашати заборгованість по кредиту, відсотках, перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії, передбачені Договором. У випадку невиконання обов'язків по договору за вимогою Банку відповідач зобов'язався виконувати обов'язки по поверненню кредиту, в тому числі і простроченого Овердрафта. У випадку виникнення заборгованості Держателя по Картковому рахунку клієнт зобов'язаний погасити заборгованість протягом 30 днів з моменту її виникнення. Відповідно до п. 1.1.7.11 Умов та Правил договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення його дії, він автоматично продовжується на такий же термін.

З поданого до суду розрахунку заборгованості вбачається, відповідач здійснював періодичне та часткове їх повернення, однак недостатнє для погашення планових платежів, внаслідок чого утворилась заборгованість по сплаті кредиту, що в свою чергу призвело до нарахування пені за прострочене зобов'язання та за несвоєчасність сплати боргу, внаслідок цього, станом на 03.02.2019 року, його загальна заборгованість становить 14 040 грн. 00 коп. і складається з заборгованості по тілу кредиту в сумі 167 грн. 01 коп., заборгованості за простроченим тілом тілом кредита - в сумі 3 798 грн. 59 коп., заборгованості за пенею в сумі 7 786 грн. 14 коп., а також із штрафів в сумі 500 грн. - фіксована частина та 644 грн. 76 коп. - процентна складова. Однак, до цього часу жодна з сторін не звернулась до іншої з пропозицією про розірвання Кредитного договору.

Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору у встановлений договором строк.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Положення ст. 623 ЦК України вказують, що боржник, який прострочив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Згідно ст. ст. 1048 та 1050 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором в разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.

Ст. 631 ЦК України визначає, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати обов'язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За вказаних обстави суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по кредиту в сумі 14 040 гр. 00 коп. та судових витрат по справі у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 530, 543, 549, 611, 625, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст. ст. 7, 8, 81, 83, 89, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства ОСОБА_1 банку "ПриватБанк", який знаходиться по вул. Грушевського, 1 Д, в м. Київ, Код до ОСОБА_2, який зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, про стягнення заборгованості по кредитному договору, задоволити.

Стягти з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Акціонерного товариства ОСОБА_1 банк "ПриватБанк", на р/р 3111 МФО 305299, заборгованість за кредитним договором без номера від 10 березня 2017 року в сумі 14 040 /чотирнадцять тисяч сорок/ грн. 00 коп..

Стягти з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства ОСОБА_1 банк "ПриватБанк", р/р 3111, МФО 305299, судові витрати в сумі 1 921 /одна тисяча дев'ятсот двадцять одна/ грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили через 30 днів з дня його ухвалення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Головуючий: