Номер провадження: 22-ц/813/3443/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Черевко П. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Дрішлюка А.І., Драгомерецького М.М.,

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Приморського районного суду м.Одеси від 10 квітня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа Управління культури, національностей, релігій та охорони об'єктів культурної спадщини про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок пожежі та залиття квартири,

ВСТАНОВИВ:

04.07.2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з зазначеним позовом, в подальшому уточнивши його, просив стягнути з відповідача на його користь матеріальні збитки, завдані йому пожежею та залиттям квартири, в розмірі 484992 грн. та моральну шкоду в розмірі 3000 грн.

В обґрунтування заявлених вимог, посилався на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1 Зазначений будинок, на момент придбання вказаної квартири, за відповідною документацією, був і є наразі пам'яткою архітектури місцевого значення.

06.01.2017 року в будинку АДРЕСА_1 відбулась пожежа. Пожежа відбулась у квартирі НОМЕР_1 на другому поверсі будинку, яка розташована прямо над квартирою АДРЕСА_1 Згідно з Актот про пожежу від 06.01.2017 року, складеного комісією у складі головного інспектора Приморського РВ ГУ ДСНС України в Одеській області та інших осіб, місцем виникнення пожежі є комунальна квартира НОМЕР_1 Причини пожежі зазначені, як ймовірне недбале поводження з вогнем в кімнаті ОСОБА_2 До сил та засобів, що приймали участь у ліквідуванні пожежі, були залучені 4 бригади пожежних машин ГУ ДСНС України в Одеській області із застосуванням спецтехніки та спецзасобів гасіння (у тому числі великої кількості води).

Посилаючись на ці обставини, ОСОБА_3 просив задовольнити позов.

Заочним рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 10.04.2018 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа Управління культури, національностей, релігій та охорони об'єктів культурної спадщини про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок пожежі та залиття квартири, задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в якості відшкодування матеріальних збитків в розмірі 484992 грн. та моральну шкоду в розмірі 3000 грн.

Судом вирішено питання судових витрат.

Вважаючи рішення суду постановленим з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, порушенням норм матеріального і процесуального права, ОСОБА_2 звернулась до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати заочне рішення Приморського районного суду м.Одеси від 10.04.2018 року та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов ОСОБА_3, суд обґрунтовано дійшов зазначеного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу від 09.09.2013 року придбав у власність квартиру АДРЕСА_1 Зазначений будинок, на момент придбання вказаної квартири, за відповідною документацією, був і є наразі пам'яткою архітектури місцевого значення.

06.07.2015 року між ОСОБА_3 (далі - Власник) та Управлінням охорони об'єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації (далі - Управління) було укладено Охоронний договір на пам'ятку культурної спадщини, згідно з яким Власник бере на себе зобов'язання щодо охорони житлових приміщень квартири АДРЕСА_1 Термін дії даного охоронного договору встановлено на період дії права власності дійсного Власника.

На виконання умов п.10 Охоронного договору, а саме обов'язку Власника своєчасно проводити поточний та капітальний ремонт, виконувати реставраційні, ремонтні та інші роботи, ОСОБА_3 розпочав ремонт придбаного приміщення, у тому числі з метою зміцнення та зберігання частини пам'ятки.

06.01.2017 року в будинку АДРЕСА_1 відбулась пожежа, не з вини ОСОБА_3 Пожежа відбулась у квартирі НОМЕР_1 на другому поверсі будинку, яка розташована над квартирою АДРЕСА_1

Згідно з Актом про пожежу від 06 січня 2017 року, складеного комісією у складі головного інспектора Приморського РВ ГУ ДСНС України в Одеській області та інших осіб, місцем виникнення пожежі є комунальна квартира НОМЕР_1 Причини пожежі зазначені, як ймовірне недбале поводження з вогнем в кімнаті гр.ОСОБА_2 До сил та засобів, що приймали участь у ліквідуванні пожежі, були залучені 4 бригади пожежних машин ГУ ДСНС України в Одеській області із застосуванням спецтехніки та спецзасобів гасіння (у тому числі великої кількості води).

Згідно з двома актами комісії КП ЖКС «Порто-Франківський» від 12.01.2017 року (обидва), встановлено, що квартира АДРЕСА_1 та цокольне приміщення під нею залиті. Залиття відбулось внаслідок пожежі та несе сильні сліди пошкоджень. Оскільки зазначена квартира НОМЕР_2 (та цоколь) в будинку АДРЕСА_1 є під забороною у користуванні і опалення там відсутнє. Комісією було встановлене навіть обмерзання вхідних дверей. Також залиття стін та підлог, залиття газового котлу та проводки.

Одними з пунктів (9) вищезазначеного Охоронного Договору, що був укладений у 2015 році є зобов'язання Власника утримання частини пам'ятки в належному санітарному, протипожежному і технічному стані та негайного повідомлення про будь-яке руйнування, пошкодження, аварію чи іншу обставину, що заподіяла шкоду частині пам'ятки.

Враховуючи цей пункт Договору, 12.03.2017 року ОСОБА_3 повідомив Управління про руйнування та пошкодження частини пам'ятки архітектури, що розташована у будинку АДРЕСА_1 внаслідок пожежі та клопотав надати дозвіл на проведення відновлювальних робіт у приміщенні, що постраждало.

Далі, з метою вжиття хоча б яких-небудь дій по збереженню частки пам'ятки архітектури, з урахуванням того, що початок руйнування будинку з причин пожежі та залиття відбувся в зимовий період 2017 року у неопалювальному приміщенні квартири НОМЕР_2 (з цоколем) в будинку АДРЕСА_1, з ціллю, у тому числі, встановлення дійсної завданої шкоди несучим конструкціям будинку та за для уникнення подальшого звинувачення власника квартири АДРЕСА_1, на підставі порівняльного аналізу викладеного у Висновку від 2016 року, - в лютому 2017 року ОСОБА_3 за власний рахунок замовив нове експертне дослідження. Предметом вивчення цього дослідження є саме розрахунок завданих будинку в цілому та окремим часткам пам'ятки пошкоджень, що відбулись внаслідок пожежі та залиття.

Порівняльним експертним висновком від 2017 року було розраховано оцінку фізичного зносу обстежених приміщень у складі будівлі, а саме перелік дефектів та пошкоджень: рекомендовано повна заміна фундаментів, встановлено фізичний знос 80%; виявлені глибокі тріщини у стінах та передгороддях, часткове випадіння цегли, фізичний знос 61%; виявлені діагональні тріщини у перекритті, фізичний знос 80%; дах поражене цвіллю деревини несучих конструкцій даху, послаблено кріплення листів лати, фізичний знос 30%; стерта підлога, значна деформація, фізичний знос 60%; отвори та двері зі слідами вогкості, перекіс дверних коробок фізичний знос 60%.

Отже, загалом експертним висновком встановлено середньозваженого фізичного зносу у складі будівлі складає 58%. У цілому результати обстеження свідчать про технічний стан приміщень, як незадовільних, та рекомендується проведення капітального ремонту.

Також в цьому Висновку зазначено що, у зв'язку з тим що балки перекриття над 1 поверхом мокрі, вкриті грибком, рекомендовано демонтаж дощатої підшивки стелі, просушити балки та зчистити грибок. Рекомендовано посилити балки, які прогнулись внаслідок погашення пожежі. Рекомендовано демонтувати балки перекриття над цокольним поверхом.

Крім того в ході досліджень для складання Висновку було встановлено, що відмітка підошви фундаментів практично є відміткою підлоги цокольних приміщень. Зазвичай у будинках побудованих на початку минулого сторіччя, відмітка чистої підлоги цокольних та підвальних приміщень вище 400-700 мм. відмітки підошви фундаменту. Враховуючи те, що сейсмічність м.Одеси за даними інституту геофізики України складає 7 балів при вертикальних та горизонтальних поштовхах, є загроза обрушення всієї будівлі. Рекомендовано посилити фундаменти. Також, після пожежі грунт під стінами цокольного поверху сильно пропитався водою, що представляє велику загрозу завалення усього будинку.

Відповідно до ст.27 Закону України «Про охорону культурної спадщини» у разі, коли пам'ятці загрожує небезпека пошкодження, руйнування чи знищення, власник або уповноважений ним орган, особа, яка набула права володіння, користування чи управління, зобов'язані привести цю пам'ятку до належного стану (змінити вид або спосіб її використання, провести роботи з її консервації, реставрації, реабілітації, музеєфікації, ремонту та пристосування).

Отже, з огляду на обставини та факти, що відбулись навколо пам'ятки архітектури, в першу чергу загрози обвалу першого поверху будинку, ОСОБА_3 зобов'язаний усунути пошкодження, що відбулись внаслідок пожежі та залиття, пам'ятки архітектури, тому що у разі невжиття відповідних мір по охороні пам'ятки існує вірогідність можливого руйнування будинку в цілому та людських жертв внаслідок цього.

Згідно з розрахунком вартості відновлювальних робіт у вигляді Договірної ціни, що складена станом на 03 травня 2017 року та з врахуванням рекомендацій Експертного висновку від 2017 року остання складає 41695428 грн.

Згідно зі ст.ст. 11, 15 ЦК України цивільні права й обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений ст.16 ЦК України.

У відповідності до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі ст.79 Кодексу цивільного захисту України «проведення аварійно-рятувальних та інших невідкладних робіт....», матеріальні збитки, завдані внаслідок пошкодження майна під час проведення аварійно-рятувальних та інших невідкладних робіт з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації, органами управління та силами цивільного захисту не відшкодовуються.

Згідно з п.2 Постанови Пленуми Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до ст.10 ЖК України громадяни зобов'язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержуватися правил користування жилим приміщенням, економно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію. Жилі будинки і жилі приміщення не можуть використовуватися громадянами на шкоду інтересам суспільства.

Квартира АДРЕСА_2, в якій відбулась пожежа, є об'єктом спільної часткової власності. Однак в Акті про пожежу від 06.01.2017 року зазначено, що ймовірною причиною пожежі є необережне поводження з вогнем у кімнаті громадянки ОСОБА_2 Цей Акт ніким не оспорений та не спростований.

Стаття 322 Цивільного Кодексу України встановлює, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 355 ЦК України встановлює, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Стаття 357 ЦК України встановлює, що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Стаття 360 ЦК України встановлює, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до положень п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України за №6 від 27.03.1992р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовом про відшкодування шкоди», коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовується в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди.

Крім цього, відповідно до положень ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд визнає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психологічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин. Всі негативні моральні, психічні переживання і негативні емоції негативно впливають на стан здоров'я будь-якої людини, зокрема на стан здоров'я позивача.

Суд дійшов обґрунтованого висновку, що діями по затопленню квартири та бездіяльністю щодо відшкодування завданої шкоди відповідачем позивачеві була спричинена моральна шкода, яка проявилася у постійних переживаннях за належне йому на праві власності майно, порушилися його нормальні життєві зв'язки, оскільки він змушений був витрачати свій час і зусилля для визначення вартості спричинених йому збитків, змушений був тривалий час користуватися затопленою квартирою, дихати вологістю, прибирати сліди залиття, щоб зменшити негативні наслідки залиття.

Відповідач ОСОБА_2 добровільно не вжила ніяких заходів для вирішення питання про відшкодування завданої позивачу шкоди, проявила байдужість до стану будинку взагалі, чим змусила позивача звертатися до суду та захищати свої права в судовому порядку.

Внаслідок затоплення квартири позивача порушився його звичайний устрій життя, йому було заподіяло дискомфорт, що вимагало додаткових зусиль для організації життя. Всі ці обставини порушили його звичний спосіб життя та потребували від нього додаткових зусиль для організації своєї життєдіяльності.

У відповідності до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. за №572, з наступними змінами, власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний: дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил; використовувати приміщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання.

Відповідно до ст.319 ЦК України власність зобов'язує, тобто покладає не тільки права, але й обов'язки, в тому числі обов'язок належного утримання санітарно-технічних та інших приладів.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За таких обставин, суд вірно вважав доведеними заявлені вимоги ОСОБА_3 про стягнення на його користь з ОСОБА_2 матеріальних збитків та моральної шкоди у зазначених розмірах.

Такі висновки суду відповідають матеріалам справи та вимогам закону.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив обставини у справі, правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Посилання автора апеляційної скарги на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, а саме відсутністю ОСОБА_2 під час пожежі в квартирі; недоведеність обставин, що мають значення для справи, її (відповідача) вини в пожежі; порушення норм матеріального і процесуального права як на підстави для скасування оскаржуваного рішення є необґрунтованими, оскільки спростовані дослідженими судом обставинами, яким дана правильна правова оцінка.

Доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Заочне рішення Приморського районного суду м.Одеси від 10 квітня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 квітня 2019 року.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: А.І. Дрішлюк

М.М. Драгомерецький