Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/520/19
провадження № 2/650/232/19
УХВАЛА

17.05.2019 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області у складі: головуючого судді Коваля В.О.

за участю секретаря Пилипенко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Велика Олександрівка клопотання Херсонського обласного війскового комісаріату про закриття справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Херсонського обласного війскового комісаріату про стягнення середнього заробітку у зв`язку з затримкою розрахунку при звільненні,
в с т а н о в и в :
У квітні місяці 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Великоолександрівського районного суду Херсонської області з вказаним позовом.
15.05.2019 року від Херсонського обласного війскового комісаріату надійшло клопотання про закриття справи, мотивуючи вимогу тим, що позивач, у період з вересня 2016 року по 29.12.2018 року проходив військову службу та звільнився з посади молодшого спеціаліста служби захисту інформації ІНФОРМАЦІЯ_1 у військовому званні сержант, що підтверджується витягом з наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 № 154 від 29.12.2018 року та копією контракту на проходження військової служби.
Предметом судового розгляду, за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , є стягнення можливої заборгованості за затримку розрахунку при звільнені з військової служби.
Відповідно до п. 1 частини 1 статті 4 КАС України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
Таким чином враховуючи вимоги статті 19 ЦПК України, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, крім справ розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства, статті 19 КАС Українн яка встановлює, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори з приводу проходження та звільнення з публічної служби, а таюж імперативні вимоги пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України, тому заявник вважає, що провадження по справі має бути закрито з підстав наявності правовідносин які не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.
У судовому засіданні ОСОБА_1 суду пояснив, що не заперечує проти закриття провадження за його позовом з підстав неможливості його розгляду в порядку цивільного судочинства.
Представник Херсонського обласного війскового комісаріату на судовий розгляд не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.
Суд, вислухавши позивача, дослідивши клопотання про закриття, матеріали справи, та оцінивши вказані досліджені докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності, узгодженості між собою та взаємозв`язку прийшов до висновку.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Згідно з положеннями ст.ст. 2, 4 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів

фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень. Публічно-правовим спором є спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у звязку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій, субєкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.
Публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування (п. 17 ст. 4 КАС України).
Питання, пов`язані з прийняттям (обранням, призначенням) громадян на публічну службу, її проходженням та звільненням з публічної служби (припиненням) урегульовано як Законом України «Про державну службу», так і спеціальними законами, які були та/або є чинними на час виникнення відповідних спірних правовідносин.
Проходження публічної служби - це процес діяльності особи на посадах, які вона обіймає, починаючи від моменту призначення на відповідну посаду та завершуючи припиненням публічної служби, із сукупністю всіх обставин і фактів, які супроводжують таку діяльність. Оскільки така професійна діяльність нерозривно пов`язана з отриманням оплати (винагороди) за роботу, яку особа виконує на відповідній посаді, то правовідносини, пов`язані з нарахуваннями, виплатами, утриманнями, компенсаціями, перерахунками заробітної плати, компенсацій, грошової допомоги під час виконання такою особою своїх посадових обов`язків, є одним з елементів проходження публічної служби, а під час звільнення з публічної служби - одним з елементів припинення такої служби.
Оскільки публічна служба є різновидом трудової діяльності, відносини публічної служби як окремий різновид трудових відносин існують на стику двох галузей права - трудового та адміністративного, тому правовідносини, пов`язані з прийняттям на публічну службу, її проходженням та припиненням, регламентуються нормами як трудового, так і адміністративного законодавства, а спори, які виникають з таких правовідносин, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.
За змістом пункту 25 Методичних роз`яснень щодо застосування Класифікатора категорій адміністративних справ, затверджених рішенням Ради суддів адміністративних судів України від 31 жовтня 2013 року № 114, категорія справ зі спорів з відносин публічної служби включає, зокрема, спори щодо стягнення на користь особи несплачених коштів, які належало їй виплатити при звільненні зі служби (військової служби).
З аналізу наведених процесуальних норм убачається, що до адміністративної юрисдикції відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один з його учасників - суб`єкт владних повноважень, здійснює владні управлінські функції, в цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що спір у цій справі підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства окружним адміністративним судом, а відтак суд вважає необхідним закрити провадження по справі та розяснити позивачу про необхідність звернутися з цим спором в порядку адміністративного судочинства до окружного адміністративного суду.
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.
Ураховуючи викладене, даний спір не підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства, а підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такий, що пов`язаний з проходженням публічної служби, одним з різновидів якої є війскова служба, включаючи питання виплати заробітної плати, так і пов`язані зі звільненням з публічної служби, до яких належать і спори про стягнення середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні.
Водночас слід зазначити, що у межах цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі в силу приписів статті 19 КАС, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.
Аналогічний висновок сформульовано у постанові від 12 грудня 2018 року у справі № 804/285/16 (провадження № 11-669апп18), у якій особа Верховного Суду відступила від висновків, викладених у постановах від 14 березня 2018 року у справі № 461/5577/15-ц (провадження № 14-18цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 820/5761/15 (провадження № 11-750апп18) та інших постановах, що свідчить про усталену практику розгляду вказаної категорії спорів.
Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 липня 1950 року (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Європейський суд з прав людини у п. 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У п. 68 рішення у справі «Занд проти Австрії» (заява N 7360/76, доповідь Європейської комісії з прав людини від 12 жовтня 1978 року) висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з [...] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів [...]».
Відповідно до пункту першого частини першої та другої статті 255 ЦПК України суд ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, а при закритті провадження у справі суд вирішує питання повернення судового збору стороні.
У даній справі позивач звільнений від сплати судового збору і відповідно його не сплачував при зверненні до суду.
З урахуванням вищевикладеного та керуючись п. 1 ч. 1ст. 255, 256 ЦПК України, суд

постановив:

Клопотання Херсонського обласного війскового комісаріату про закриття справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Херсонського обласного війскового комісаріату про стягнення середнього заробітку у зв`язку з затримкою розрахунку при звільненні задовольнити.
Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Херсонського обласного війскового комісаріату про стягнення середнього заробітку у зв`язку з затримкою розрахунку при звільненні.
Роз`яснити позивачу, що позовні вимоги підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства та за предметною підсудністю відносяться до компетенції Херсонського окружного адміністративного суду.
На ухвалу може бути подано апеляцію до Херсонського апеляційного суду через місцевий суд протягом 15 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 20.05.2019 року.

Суддя В.О. Коваль