ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2019 року

м.Суми

Справа №577/3587/19

Номер провадження 22-ц/816/4607/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Левченко Т. А.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Конотопська районна державна адміністрація Сумської області,

третя особа - Конотопська міська державна нотаріальна контора,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області в складі судді Галяна С.В. від 02 серпня 2019 року, постановлену у м. Конотоп Сумської області,

в с т а н о в и в :

У серпні 2019 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Кондратенка М.М. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Конотопської районної державної адміністрації Сумської області про визнання недійсним договору користування земельною ділянкою, скасування рішення про державну реєстрацію.

Крім того, подав заяву про забезпечення цього позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку, що розташована за адресою: Сумська область , м . Конотоп, сільська рада Підлипненська , кадастровий номер: :06:005:0056 та заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо користування зазначеною земельною ділянкою.

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 02 серпня 2019 року з урахуванням виправлення, внесеного ухвалою цього ж суду від 08 серпня 2019 року, заява про забезпечення позову задоволена, накладено арешт на земельну ділянку площею 5,8965 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою: Сумська область, м. Конотоп, сільська рада Підлипенська , кадастровий номер: :06:005:0056. Заборонено ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо користування земельною ділянкою площею 5,8965 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою: Сумська область, м. Конотоп , с/ рада Підлипненська , кадастровий номер: :06:005:0056.

Ухвала мотивована тим, що заявлені позивачем підстави для забезпечення позову є обґрунтованими, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Не погоджуючись з судовим рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить судове рішення скасувати та прийняти постанову про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що постановляючи ухвалу, суд не урахував, що в заяві відсутнє достатнє обґрунтування необхідності забезпечення позову, посилання заявника на ту обставину, що земельна ділянка використовується фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 - є абсурдним, оскільки стороною у справі виступає фізична особа ОСОБА_2

Учасники справи відгуків на апеляційну скаргу не подали.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Кондратенка М.М., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_2 , яка підтримала доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною першою статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Проте оскаржуване судове рішення не відповідає цим вимогам у повній мірі з наступних підстав.

Частинами першою, другою статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, забороною вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (п.п. 1, 2 ч.1, ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що при вирішенні питання про застосування заходів забезпечення позову суд має перевірити, чи дійсно надані стороною докази свідчать про реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, при цьому врахувавши співмірність позовних вимог та виду забезпечення позову.

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду з позовною заявою позивач мотивував свої вимоги тим, що йому на праві власності належить земельна ділянка площею 5,8965 га для ведення сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Підлипенської сільради у м. Конотоп Сумської області.

У 2018 році йому стало відомо, що 13 травня 2017 року державним реєстратором було внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про інше речове право відносно земельної ділянки позивача, а саме - право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб на підставі договору про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), серія та номер 1, виданий 31 січня 2004 року, видавник ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 стверджує, що договору емфітевзису з ОСОБА_2 не укладав, довіреностей на такі дії від свого імені нікому не видавав. За фактом підробки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 договору до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про вчинене кримінальне правопорушення.

ОСОБА_2 продовжує незаконно користуватися та розпоряджатися земельною ділянкою, передала її в користування третім особам, такими своїми діями зменшує родючість землі, знижуючи цінність земельної ділянки, та отримує незаконні прибутки.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Апеляційний суд не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Забезпечення позову застосовується з метою гарантування виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено відповідно до заявлених позовних вимог.

Судом встановлено, що предметом судового розгляду є спір про визнання договору недійсним та скасування запису про інше речове право у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Тобто вимоги позивача не мають майнового характеру, сам позивач у заяві про забезпечення позову не зазначає яким саме чином накладення арешту на земельну ділянку та заборона користування нею може в подальшому гарантувати виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що факт користування ОСОБА_2 земельною ділянкою не містить загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про визнання недійсним договору емфітевзису та скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Права на відчуження земельної ділянки ні ОСОБА_2 , ні ОСОБА_3 не мають. Жодних належних допустимих доказів на підтвердження зворотного позивач суду не надав.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, про відсутність правових підстав для забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку та заборони користування нею, оскільки матеріали справи не містять доказів, які вказують на те, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду в разі задоволення позову, що є важливою умовою при вирішенні питання про забезпечення позову, крім того заявлені способи забезпечення позову не є співмірними з позовними вимогами.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу, скасувати ухвалу суду першої інстанції у зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи та порушенням норм процесуального права, та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, п.п. 3,4 ч.1 ст.376, ст.ст.381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 02 серпня 2019 року скасувати.

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - Кондратенка Максима Миколайовича про забезпечення позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 17 вересня 2019 року.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді : О.Ю. Кононенко

Т.А. Левченко