ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2019 року м. Чернівці

справа № 715/187/19

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Лисак І. Н.

суддів: Владичана А.І., Кулянди М.І.,

секретар: Герман Я.І.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

третя особа: Орган опіки та піклування Глибоцької РДА,

при розгляді справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3 від імені ОСОБА_2 на рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 29 травня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Григорчака Ю.П., дата виготовлення повного тексту рішення невідома, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року ОСОБА_4 від імені ОСОБА_1 подала до суду позов до ОСОБА_2 про визначення способу участі у вихованні дитини.

В позові посилається на те, що рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 14.09.2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано шлюб, під час якого ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_5 .

На початку квітня 2016 року відповідачка, забравши сина, виїхала із Франції в Україну до своїх батьків, залишила сина їм на виховання та повернулася до Франції на роботу.

Зазначає, що заочним рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 31.10.2016 року з нього на користь сина стягнуто аліменти.

Оскільки після розірвання шлюбу у сторін склалися вкрай неприязні відносини, при кожній спробі побачитись із дитиною між ними виникають конфлікти, останній з яких закінчився тим, що він був притягнутий до адміністративної відповідальності, а ОСОБА_2 повідомила його, що дозволить йому побачитись із сином тільки за рішенням суду, просив позов задовольнити, визначивши йому наступний спосіб участі у вихованні сина ОСОБА_6 : постійно на час відпустки, з урахуванням віку та стану здоров`я дитини, кожної неділі з 10.00 год. до 20.00 год. - спільний відпочинок та відвідування дитиною його місця проживання АДРЕСА_1 ; кожного вівторка, середи, п`ятниці з 16:00 год. до 20:00 год. - спільний відпочинок та відвідування дитячих закладів та майданчиків в м. Чернівці; зобов`язати ОСОБА_7 передавати йому сина - ОСОБА_6 для спілкування та виховання у визначені дні біля будинку АДРЕСА_2 та зобов`язати її не чинити йому перешкоди у спілкуванні та вихованні дитини.

Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 29 травня 2019 року позовні вимоги задоволено частково.

Визначено ОСОБА_1 наступні способи прийняття участі у вихованні та спілкуванні із сином ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та встановлено:

- кожної неділі з 10 години 00 хвилин по 20 годину 00 хвилин спільний відпочинок ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 з відвідуванням ОСОБА_8 місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- кожного вівторка та п`ятниці з 16 год. 00 хв по 20 год. 00 хв спільний відпочинок ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 з можливістю відвідування дитячих закладів і майданчиків м. Чернівців.

Зобов`язано ОСОБА_2 передавати батьку - ОСОБА_1 сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для спілкування та виховання у визначені дні біля будинку АДРЕСА_2 .

Зобов`язано ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкоди у спілкуванні та вихованні сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зобов`язано орган опіки та піклування Глибоцької РДА забезпечити участь представника органу опіки та піклування Глибоцької РДА при передачі дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідачкою ОСОБА_2 позивачу ОСОБА_1 на виконання даного рішення суду протягом перших трьох зустрічей.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ОСОБА_3 від імені ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку, просить рішення суду першої інстанції скасувати, провадження у справі закрити.

Посилається на те, що 29.05.2019 року суд ухвалив рішення про проведення розгляду справи за відсутності відповідача та її представників, однак останні не були повідомлені про розгляд справи на зазначену дату.

Крім того, наголошує на невідповідність наявних в матеріалах справи документів, які підтверджують повноваження представника позивача ОСОБА_4

Не згідний також із визначенням способу прийняття участі у вихованні та спілкуванні із сином, а саме кожної неділі з 10 год. 00 хв. по 20 год. 00 хв., оскільки, в свою чергу, відповідач позбавлена можливості спілкуватися з дитиною кожної неділі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи в межах її обґрунтувань та заявлених в суді першої інстанції вимог, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції керуючись ст.367 ЦПК України переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення суду першої інстанції таким вимогам закону не відповідає.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції прийняв до уваги висновок органу опіки та піклування Глибоцької РДА №01.12.-579 від 29.12.2018 року, формулювання позовних вимог ОСОБА_1 , проте вважав, що задоволення вимог позивача щодо спільного відпочинку та відвідування дитячих закладів і майданчиків щовівторка, щосереди та щоп`ятниці разом з спільним відпочинком батька та сина і впродовж всієї кожної неділі призведе до дисбалансу участі кожного з батьків в житті дитини. При таких обставинах, суд прийшов до висновку про достатність обмеження часу проведення сина з батьком вівторком, п`ятницею та неділею з метою не порушення прав матері на участь у вихованні дитини та недопущення розриву психологічного зв`язку матері і дитини в період відпустки позивача.

З наведеним висновком суду не погоджується колегія суддів, виходячи з наступного.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, яке згідно приписів п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

Так, в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення представників відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_9 про дату, час і місце судового засідання, яке було призначене на 29.05.2019 року відповідно до вимог ст.ст.128, 130 ЦПК України, доводи про що містяться в апеляційній скарзі, тому суд першої інстанції порушив права відповідача на представлення інтересів та не створив рівних можливостей учасникам процесу у доступі до суду і до реалізації та захисту їх прав, що є частиною гарантій справедливого правосуддя.

Також, судом першої інстанції вирішено зобов`язати орган опіки та піклування Глибоцької РДА забезпечити участь представника органу опіки та піклування Глибоцької РДА при передачі дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідачкою ОСОБА_2 позивачу ОСОБА_1 на виконання даного рішення суду протягом перших трьох зустрічей, що є виходом за межі вимог, які ставилися позивачем, та з покладенням обов`язку на орган, який не був залучений співвідповідачем у справі.

Оскільки наслідки порушення вказаних норм процесуального права є безумовною підставою для скасування судового рішення, та, зважаючи на те, що спір з правової точки зору судом першої інстанції в частині визначення рівноправності батьків в участі щодо виховання дитини вирішено також не правильно, суд апеляційної інстанції вислухавши пояснення сторін відносно способу та часу спілкування дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового про часткове задоволення позову ОСОБА_1 . виходячи з наступного.

Встановлено, що сторони з 08.05.2014 року перебували у шлюбі, який розірвано згідно рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 14.09.2016 року (а.с.11). Від шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_10 , що підтверджується копією актового запису про народження (а.с.7). Заочним рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 31.10.2016 року стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього ОСОБА_10 у розмірі 1000 грн (а.с.12).

Відповідно до облікової картки об`єкта по господарського обліку на 2016- 2020 роки ОСОБА_1 зареєстрований в господарстві ОСОБА_11 за адресою по АДРЕСА_1 .

Згідно довідки Станівецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області №1307 від 20.09.2018 ОСОБА_10 зареєстрований та проживає по АДРЕСА_2 (а.с.10).

Відповідно до довідок №1021 та №459 від 09.08.2018 року ОСОБА_1 на обліку у психіатра не знаходиться (а.с.13).

З характеристики, виданої Опришенською сільською Глибоцького району Чернівецької області, ОСОБА_1 характеризується із позитивної сторони (а.с.14).

Листом Глибоцької РДА №148-б від 23.08.2018 року та актом обстеження умов проживання підтверджується, що працівниками служби у справах дітей Глибоцької РДА 13.08.2018 року було здійснено виїзд в с. Станівці Глибоцького району Чернівецької області та було роз`яснено права та обов`язки батьків щодо виховання дитини, на що ОСОБА_12 (бабуся) пообіцяла не чинити перешкоди у спілкуванні батька із дитиною (а.с.15, 17).

Згідно висновку органу опіки та піклування Глибоцької РДА №01.12.-579 від 29.12.2018 року визначено доцільною участь батька ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , надавши йому право: другу і четверту неділю місяця відвідувати і забирати сина до місця свого проживання з 10 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв., та кожного вівторка і п`ятниці відвідувати й забирати сина до місць спільного відпочинку з 16 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. за згодою дитини (а.с.23-24).

З довідки Станівецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області №1800 від 22.12.2018 року вбачається, що до складу сім`ї ОСОБА_2 входить: ОСОБА_13 - син, ОСОБА_14 - батько, ОСОБА_12 - мати, ОСОБА_15 - брат, ОСОБА_16 - брат (а.с.50).

Також, з матеріалів справи вбачається, постановою Глибоцького районного суду від 18.01.2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, адміністративну справу закрито та звільнено ОСОБА_1 від адмінвідповідальності та оголошено йому усне зауваження, крім того постановою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 18.08.2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 102 грн (а.с.22, 56).

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи та сторонами не заперечуються.

Відповідно до ч.7 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч.2 ст.1 Конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 року, ратифікованої Законом України від 03 серпня 2006 № 69-V, предметом цієї Конвенції є - у найвищих інтересах дітей - підтримка їхніх прав, надання дітям процесуальних прав та сприяння здійсненню ними цих прав шляхом забезпечення становища, при якому діти особисто або через інших осіб чи органи поінформовані та допущені до участі в розгляді судовим органом справ, що їх стосуються.

Принципом 6 Декларації прав дитини, проголошеної Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, передбачено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю. На суспільство та органи публічної влади має бути покладений обов`язок щодо здійснення особливого піклування про дітей, які не мають сім`ї, та про дітей, які не мають достатніх засобів існування. Бажано, щоб багатодітним сім`ям надавалася державна або інша допомога на утримання дітей.

Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Конвенцією про права дитини закріплено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частиною 3 ст.9 Конвенції про права дитини передбачено, що дитина, яка розлучається з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

За ч.ч.2 і 3 ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

В силу ст.12 вказаного Закону, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Згідно з ч.1-3 ст.15 зазначеного Закону - дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

При вирішенні спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно зі ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (частини перша, друга статті 155 СК України).

Частинами 2,3 ст.157 СК України передбачено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ст.158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно зі ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до ч.4-6 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Разом з тим, доводи позовної заяви містять вимогу про визначення часу побачень дитини з батьком під час відпустки останнього без зазначення її періоду. Не спромоглася вказати період відпустки позивача його представник адвокат Герман Р.В.

Оскільки відсутність визначення періоду відпустки за таким змістом вимог передбачає перебування дитини з батьком щонеділі, про що зазначається в доводах апеляційної скарги, такий спосіб участі батька у спілкуванні та вихованні дитини порушує баланс рівності прав та обов`язків батьків щодо неї не на користь матері, що дозволяє апеляційному суду за відсутності заперечень сторін погодитися із запропонованим способом участі батька у вихованні сина згідно висновку органу опіки та піклування Глибоцької РДА №01.12.-579 від 29.12.2018 року.

Відносно доводів апеляційної скарги, які гуртуються на невідповідності наявних в матеріалах справи документів, які підтверджують повноваження представника позивача ОСОБА_4 , то такі є безпідставними, оскільки в матеріалах справи міститься договір про надання правничої допомоги.

Згідно із ч.1 ст.26 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ч.13 ст.141 ЦПК України визначено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В силу абз.2 п.36 Постанови №10 від 17.10.2014 року Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну.

Отже, при звернені з позовом до суду ОСОБА_1 сплатив 768,40 грн, а при зверненні до суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 сплатила 1152,60 грн, таким чином сторонам необхідно сплатити на корить одна одної по 960,50 грн, а в силу ч.10 ст.141 ЦПК України провести взаємозалік витрат та стягнути з позивача на користь відповідача різницю у сплаченій ним сумі судового збору.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 від імені ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 29 травня 2019 року скасувати та ухвалити нове.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_1 наступний спосіб участі у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 :

- кожної другої та четвертої неділі з 10 год. 00 хв. по 20 год. 00 хв. спільний відпочинок ОСОБА_6 та ОСОБА_1 з відвідуванням сином місця проживання батька за адресою: АДРЕСА_1 ;

- кожного вівторка та п`ятниці з 16 год. 00 хв по 20 год. 00 хв спільний відпочинок ОСОБА_6 та ОСОБА_1 з можливістю відвідування дитячих закладів і майданчиків м. Чернівці.

Зобов`язати ОСОБА_2 передавати батьку - ОСОБА_1 , сина - ОСОБА_6 , для спілкування та виховання у визначені дні по АДРЕСА_2 .

Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкоди у спілкуванні та вихованні сина - ОСОБА_6 .

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 192,10 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.Н. Лисак

Судді А.І. Владичан

М.І. Кулянда