Справа № 194/505/18
Номер провадження 2/194/240/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2019 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Соколової Ю.І.,

за участю секретаря судового засідання Коркіної Т.С.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Тернівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на малолітніх дітей.

Свою позовну вимогу мотивує тим, що з відповідачем він перебував у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2017 року розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач змінила шлюбне прізвище " ОСОБА_5 " на " ОСОБА_6 ". За час перебування у шлюбі в них народилися діти: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2017 року місце проживання дітей визначено з ним та з 13 листопада 2017 року припинено стягнення з нього аліментів на утримання дітей. Відповідачка працює та отримує заробітну плату, розмір якої йому не відомий.

28 листопада 2017 року ним до Тернівського міського суду Дніпропетровської області було подано заяву до ОСОБА_4 про видачу судового наказу про стягнення аліментів, однак ухвалою суду від 16 березня 2018 року йому було відмовлено у видачі судового наказу з причин відсутності місця реєстрації ОСОБА_8 В зв`язку з чим, просить суд стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частині всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 листопада 2017 року та до досягнення дітьми повноліття.

Представник позивача адвокат Тарковська Т.В. в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала в повному обсязі, просила стягнення аліментів проводити з 28 листопада 2017 року, тобто з часу звернення до суду з судовим наказом. Також пояснила, що в платіжних дорученнях, наданих представником відповідача, з приводу надання аліментів в добровільному порядку, відсутні заповнені графи "призначення платежу", а тому не видно, що ці грошові кошти, які були переведені відповідачем на користь позивача та інших осіб, були саме аліментами.

Представник відповідача адвокат Шчекіч І.В. в судовому засіданні позов підтримала частково та пояснила, що ОСОБА_4 не ухилялася від батьківських обов`язків, в добровільному порядку надавала дітям матеріальну допомогу, продукти харчування та одяг. Батько зловживав своїми батьківськими правами, оскільки діти неодноразово їй телефонували, з приводу того, що в них не має, що їсти. Всі святкові дні вона проводить разом з дітьми, піклується про них. Крім того, пояснила, що про рішення суду про стягнення з неї аліментів, ОСОБА_4 стало відомо після відповідних відрахувань в порядку виконавчого провадження, з розрахунком заборгованості по аліментам вона не згодна, оскільки він не вірний та не стосується цього спору. До того, ж рішення суду про стягнення аліментів скасовано. Не заперечувала проти стягнення з відповідача аліментів, але просила стягнення аліментів починати з дня подачі позивачем позову до суду, тобто з 13 квітня 2018 року.

Суд, допитавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 перебував з ОСОБА_4 в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області 04 квітня 2017 року було розірвано. Після розірвання шлюбу ОСОБА_8 змінила прізвище на « ОСОБА_9 » (а.с. 9).

Від шлюбу сторони мають дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області 16 лютого 2010 року та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області 30 серпня 2012 року (а.с. 7-8).

Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні /будинку осіб від 21 лютого 2018 року, виданої відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_3 та діти ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 12).

Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2017 року, яке набрало законної сили 13 листопада 2017 року, визначено місце проживання малолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 . Припинено стягнення аліментів з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2014 року по цивільній справі 194/1820/14-ц. Раніше виданий виконавчий лист від 04 листопада 2014 року по справі № 194/1820/14-ц (номер провадження 2/194/815/14) відізвано та долучено до матеріалів справи (а.с. 9-10).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дітей. У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 27 зазначеної Конвенції, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як роз`яснено у п. 17 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 179 Сімейного кодексу України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Як зазначено у ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_3 28 листопада 2017 року звертався до Тернівського міського суду Дніпропетровської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей з ОСОБА_4 , однак ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 16 березня 2018 було відмовлено у видачі судового наказу, оскільки боржник не значився зареєстрованим за будь-якою адресою в м АДРЕСА_2 Тернівка Дніпропетровської області (а.с. 11, 28).

З розрахунку заборгованості по аліментам за виконавчим листом вбачається, що розмір аліментів відповідача на користь позивача , станом на 01 березня 2019 року складає: 50352,09 грн. (а.с. 99)

Матеріалами справи встановлено, що відповідач ОСОБА_4 перераховувала на ім`я позивача та іншої особи: " ОСОБА_11 " періодичні платежі з різними сумами коштів, що підтверджується платіжними дорученнями від 26 вересня 2017 року, 21 серпня 2017 року, 02 жовтня 2017 року, 05 грудня 2017 року, 06 грудня 2017 року, 03 серпня 2017 року, 30 червня 2017 року, 10 липня 2017 року, 15 серпня 2017 року, 23 квітня 2018 року, 22 січня 2018 року, 21 листопада 2017 року, 06 жовтня 2017 року, 15 грудня 2017 року, 20 вересня 2017 року (а.с. 54-63).

Як зазначає представник відповідача в судовому засіданні, це грошові кошти, які перераховувались відповідачкою з Туреччини для утримання дітей.

Суд вважає обгрунтованими доводи представника позивача про відсутність відомостей у квитанціях про перерахунок відповідачем грошових коштів - призначення платежу, як аліменти, проте, і не спростовані доводи щодо не отримання позивачем даних коштів.

Присудження аліментів за минулий час являється правом, а не обов`язком суду, з позовом до якого звернувся позивач. Суд, виходячи із конкретних обставин справи, проаналізувавши усі надані докази, може присудити аліменти на утримання дитини за минулий час.

Ухилення від сплати аліментів є винною протиправною поведінкою, тобто це свідоме невиконання своїх обов`язків в умовах, коли позивач звертався до відповідача особисто або через суд з вимогою про сплату грошової суми, необхідної для утримання дитини.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позивачем не надано доказівухилення ОСОБА_4 від сплати аліментів, а тому стягнення аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини її доходів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, присуджує від дня пред`явлення позову, як передбачено у ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України, тобто з 13 квітня 2018 року.

Статтею 430 Цивільного процесуального кодексу України передбачено негайне виконання судового рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Крім того, згідно ст. ст. 4, 5 Закону України «Про судовий збір» підлягає до стягнення з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 51 Конституції України; ст.ст. 179-183, 191 СК України; ст.ст. 10, 12, 76, 81, 141, 258-259, 263-265, 274, 354-356, 430 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (ІПН НОМЕР_3 ), на утримання дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН НОМЕР_4 ), аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів її доходів, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 13 квітня 2018 року та до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (ІПН НОМЕР_3 ), на користь держави судовий збір у сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Згідно зі ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Тернівський міський суд Дніпропетровської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 20 травня 2019 року.

Сторони справи:

Позивач: ОСОБА_3 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_12 , останнє місце реєстрації: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

Суддя: Ю.І. Соколова