Справа № 466/8111/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«12» лютого 2019 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого - судді Глинської Д.Б.

при секретарі Івасюті А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

цивільну справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, заінтересована особа Львівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

10 жовтня 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із заявою про розірвання шлюбу, який був зареєстрований між ними 18 вересня 2003 року у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського міського управління юстиції.

В обгрунтування заяви зазначали про те, що від даного шлюбу у них народилося троє дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Сімейне життя у них не склалося, у них виявилися різні погляди на життя і сімейні відносини. Вони не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства. У них немає спільних інтересів, між ними немає ні любові, ні взаємної поваги, без чого шлюб існувати не може.

На даний час шлюб існує лише формально, подальше збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, тому вони вирішили звернутися в суд із заявою про розірвання шлюбу.

В судове засідання, яке було призначено на 12 лютого 2019 року о 10.00 год., ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не зявилися та подали до суду заяви, з яких вбачається, що вони просять розірвати шлюб та проводити розгляд справи у їх відсутності.

Представник Львівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області в судове засідання жодного разу не зявився, хоча належним чином повідомлявся про місце, час та дату розгляду справи.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, оскільки в ній наявні достатні дані про їх права та взаємовідносини.

У відповідності до положень ст. 247 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників процесу, фіксування цього судового засідання 12 лютого 2019 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається.

Згідно з ч.3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення оскільки між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. Сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Згідно з ч.1 ст. 109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

У відповідності до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Керуючись ст. ст. 12,13,76,80,81, 141, 142, 200,247, 259,263,264,265, ч.3 ст. 293 ЦПК України, ст. ст. 24, 56, 109, 112 Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

заяву задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 18 вересня 2003 року у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського міського управління юстиції між ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, проживає та зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5) та ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН НОМЕР_2, проживає та зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7), актовий запис № 2565 - розірвати.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя ОСОБА_6