Ухвала

Іменем України

11 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 344/9082/18

провадження № 61-699ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Курило В. П. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,

Червинської М. Є.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4, подану адвокатом ОСОБА_5, на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 жовтня 2018 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 06 грудня 2018 року в справі за заявою акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про заміну стягувача у виконавчому провадженні за виконавчим листом, виданим Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області 05 квітня 2012 року у справі № 0907/2-4164/2011 та залучення правонаступника позивача

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі -АТ «Райффайзен Банк Аваль») звернулося до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні за виконавчим листом, виданим Івано-Франківським міським судом 05 квітня 2012 року у цивільній справі

№ 0907/2-4164/2011 та залучення правонаступника позивача.

Заяву мотивовано тим, що згідно договору портфельного відступлення прав вимоги від 11 квітня 2018 року, АТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило

ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» право вимоги по кредитних договорах

від 04 жовтня 2007 року № 010/14-10-727 G, від 01 грудня 2006 року

№ 010/14-10-159, від 21 лютого 2007 року № 014/14-10-87, від 09 серпня

2007 року № 010/14-10-562 G, від 26 березня 2007 року № 010/14-10-184 про стягнення боргу за якими ухвалено рішення суду.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від

23 жовтня 2018 року заяву АТ «Райффайзен Банк Аваль» про заміну стягувача у виконавчому листі, виданому Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області 05 квітня 2012 року у цивільній справі

№ 0907/2-4164/2011 та залучення правонаступника позивача задоволено частково.

Замінено стягувача АТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» за виконавчим листом

№ 0907/2-4164/2011, виданим Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області 05 квітня 2012 року, про стягнення із боржника ОСОБА_4 3 430 840,40 грн заборгованості за кредитними договорами.

У задоволенні іншої частини вимог заяви АТ «Райффайзен Банк Аваль» відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, представник

ОСОБА_4 оскаржив її в апеляційному порядку.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 06 грудня 2018 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 залишено без задоволення.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 23 жовтня 2018 року залишено без змін.

27 грудня 2018 року представник ОСОБА_4 ? адвокат ОСОБА_5 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 жовтня 2018 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 06 грудня 2018 року та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди першої та апеляційної інстанцій помилково дійшли до висновку про можливість заміни стягувача

АТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» за виконавчим листом № 0907/2-4164/2011, виданим Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області 05 квітня

2012 року, оскільки не врахували, що АТ «Райффайзен Банк Аваль» уклав договір відступлення права вимоги від 11 квітня 2018 року без згоди та відома іпотекодавця та кредитора. Відповідно до пунктів 2.4, 3.1 та 3.2. вказаного Договору, договір є дійсним з моменту оплати загальної вартості прав вимоги. Така оплата повинна бути проведена протягом трьох днів з моменту укладення - до 16 квітня 2018 року. Судами попередніх інстанцій такі докази проведення ТОВ «ФК Форінт» оплати на користь банку не витребовувались та не досліджувались.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 442 ЦПК України та частини п'ятої статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Згідно з частинами другою та третьою статті 442 ЦПК України заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Статтею 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов'язку боржника третьою особою.

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Задовольняючи заяву АТ «Райффайзен Банк Аваль» про заміну стягувача у виконавчому листі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, правильно виходив із того, що ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» набуло усіх прав вимоги АТ «Райффайзен Банк Аваль» за борговими зобов'язаннями, позичальником за якими є ОСОБА_4

Доводи касаційної скарги про те, що судами не досліджувались докази проведення ТОВ «ФК Форінт» оплати на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» суми фінансування згідно договору факторингу є безпідставними, оскільки апеляційним судом встановлено, що ТОВ «ФК «Форінт» оплатило загальну вартість прав вимоги згідно пункту 3.2 Договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами позичальників в розмірі 19 000 000,00 грн, відповідно до наданої у судовому засіданні апеляційного суду копії меморіального ордеру від 11 квітня 2018 року № 221, завіреної належним чином.

Доводи касаційної скарги про те, що укладення договору відступлення права вимоги відбулося без згоди та відома іпотекодавця є безпідставними, оскільки статтею 516, частиною другою статті 517 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом, боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов'язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору, і таке виконання є належним.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо: правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Із касаційної скарги вбачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування судами норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою і п'ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4, подану адвокатом ОСОБА_5, на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 жовтня 2018 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 06 грудня 2018 року в справі за заявою акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про заміну стягувача у виконавчому провадженні за виконавчим листом, виданим Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області 05 квітня 2012 року у справі № 0907/2-4164/2011 та залучення правонаступника позивача.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. П. Курило

В. М. Коротун

М. Є. Червинська