Справа № 536/2047/18
18 березня 2019 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді Колотієвського О.О.
за участю секретаря Коваль В.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на час навчання
ВСТАНОВИВ:
07 грудня 2018 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на час навчання.
В своїй позовній заяві позивач вказує, що від шлюбу з позивачем має двох синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
На даний час молодший син ОСОБА_4 є повнолітнім та навчається в Кременчуцькому професійному ліцеї ім. А.С. Макаренка на денному відділенні, термін навчання до 28 червня 2019 року.
Оскільки син навчається, то потребує допомоги зі сторони батька відповідача по справі.
На підставі викладеного позивач просила суд ухвалити рішення, яким: стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до закінчення ним навчання.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася. На адресу суду надіслала заяву про слухання справи без її участі, позов підтримує.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті. Заяв про розгляд справи за його присутності або про причини неявки від відповідача не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення (ст. 280 ЦПК України).
Суд, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено та підтверджується наявними у справі доказами, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 являються батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає з матірю позивачем ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні (свідоцтво про народження серії І-КЕ № 054185, видане Піщанською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області за актовим записом № 32, довідка Виконавчого комітету Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 30.10.2018 року №02-22/3461).
Відповідно до довідки від 25.10.2018 року № 352 ОСОБА_4 навчається в Кременчуцькому професійному ліцеї ім. А.С. Макаренка на денному відділенні з 01 вересня 2016 року, наказ про зарахування № 1З-УДЗ від 30 серпня 2016 року, по професії Кухар, кондитер. Термін навчання до 28 червня 2019 року.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 досяг 18 років та продовжує навчання.
Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина, працездатний, фізично здоровий, інших утриманців немає.
Статтею 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.
Статтею 199 Сімейного кодексу України визначено, що, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу визначає суд (ст.200 СК України).
Як вказано в ч.2 ст.200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Також при визначенні розміру аліментів суд враховує обставини зазначені в ст.182 СК України: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.
Пленум Верховного Суду України надав роз'яснення щодо підстав виникнення обов'язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання.
Так, пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Відповідно до п.1 ч.1ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів, позов задоволено повністю, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 704 гривні 80 копійок .
Керуючись ст. ст.182, 199-200 СК України, ст. 76, 82, 133, 137, 141, 258-259, 263-265, 273, 287, 352 ЦПК України
ВИРІШИВ:
ОСОБА_5 ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на час навчання задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову, тобто з 07 грудня 2018 року і до закінчення терміну навчання, тобто до 28.06.2019 року.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 704 гривні 80 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О. О. Колотієвський