Провадження № 2-о/234/1589/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2019 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Бакуменко А.В.

секретаря судового засідання Ситник О.В.

присяжних Горбатенкова В.Г., Бороздиної Т.С.

прокурора Ажель В.О.

представника. заявника Гудим В.Ю.

лікаря - психіатра Івахненко Т.С.

представника хворого ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні м. Краматорська Донецької області заяву головного лікаря Комунальної лікувально-профілактичної установи «Міська психіатрична лікарня м. Краматорська» про госпіталізацію ОСОБА_6 у психіатричний стаціонар без його згоди,

В С Т А Н О В И В

КЛПУ «Міська психіатрична лікарня м. Краматорська» звернулось до суду з заявою про госпіталізацію до Краматорської психіатричної лікарні ОСОБА_6 без його згоди, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 19.08.2019 року ОСОБА_6 була доставлена до КЛПУ «Міська психіатрична лікарня » м. Краматорська бригадою ШД. При освідовуванні було виявлено, що вона страждає на тяжкий розлад який обумовлює небезпеку для себе та оточуючих. Потребує невідкладного лікування в умовах психіатричного стаціонару. Однак в силу свого стану не може дати усвідомленої згоди на госпіталізацію.

В судовому засіданні представник КЛПУ «Міська психіатрична лікарня м. Краматорська»- Гудим В.Ю. та лікар-психіатр - Івахненко Т.С. пояснили, що ОСОБА_6 на сьогоднішній день перебуває в такому стані, та здійснює такі дії, котрі є небезпечними як для оточуючих так і для неї .

Представник хворого - ОСОБА_4 , пояснила, що хвора ОСОБА_6 є її донькою та на сьогоднішній час потребує лікування, оскільки скоює спроби самогубства.

ОСОБА_6 суду пояснила, що в неї погані стосунки з матір`ю, остання вже намагалась направити її на лікування до психіатричної лікарні, однак суд їй відмовив. Вона працює , отримує стабільну заробітну плату. по вихідним вживає спиртні напої,Ю, однак не вважає це психічним розладом, просила відмовити в задоволенні заяви.

Суд, вислухавши думку учасників судового засідання та прокурора котрий заперечував щодо задоволення заяви, вважає що заява КЛПУ «Міська психіатрична лікарня м. Краматорська» задоволенню не підлягає, з наступних причини.

Відповідно до ч. 2 ст. 281 ЦПК України справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку чи про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги, госпіталізацію у примусовому порядку розглядається в присутності особи, щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обов`язковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу, що подав заяву, та законного представника особи, щодо якої розглядаються питання, пов`язані з наданням психіатричної допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків або відсутності батьків чи законного представника госпіталізація неповнолітнього до психіатричного закладу проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра.

Згідно з висновком огляду комісії лікарів-психіатрів КЛПУ «Міська психіатрична лікарня м. Краматорська» від 19.08.2019року, ОСОБА_6 , 1982 року народження, страждає на біполярний афективний розлад, поточний гіпоманіакальний епізод..

Згідно з рішенням Конституційного Суду України №2-рп/2016 від 01.06.2016 р., Конституційний Суд України вважає за необхідне вказати такий порядок виконання цього рішення: до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Вказаним рішенням визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 р. №1489-ІІІ з наступними змінами у взаємозв`язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

В зв`язку з тим, що процесуальним законодавством не передбачено порядок розгляду заяви про надання психіатричної допомоги в добровільному порядку, тому суд застосовує норму ст. 282 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 282 ЦПК України рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Суд відзначає, що не кожна особа, що має психічне захворювання має бути поміщена до психіатричного закладу.

З наданого висновку огляду комісії лікарів-психіатрів КЛПУ «Міська психіатрична лікарня м. Краматорська» вбачається, що в них є загальний запис про загострення психіатричного захворювання ОСОБА_6 однак в чому вона проявляється не вказано, при цьому зазначено, що це вказано зі слів матері, проте, будь-яких належних доказів на підтвердження поведінки, що являє собою безпосередню небезпеку для неї чи її дітей, внаслідок встановленого у неї захворювання матеріали справи не містять та у судовому засідання не встановлені.

Суд вважає, що в судовому засіданні не знайшла підтвердження та обставина, що ОСОБА_6 має психічний розлад, вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для себе чи оточуючих, і її лікування можливе лише в стаціонарних умовах. Крім того, ОСОБА_6 .. є дієздатною особою, тобто здатна своїми діями набувати для себе прав і самостійно їх здійснювати, а також здатна своїми діями створювати для себе обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

В судовому засіданні ОСОБА_6 суду поясняла, що вона не потребує психіатричної допомоги, у нею з матір`ю не склалися відносини, можливо вона перебуває у депресії, однак стаціонарного лікування вона не потребує.

Виходячи з сформульованого у ст. 3 Закону «Про психіатричну допомогу» принципу презумпції психічного здоров`я людини (згідно з яким кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і в порядку передбачених законами України, слід мати на увазі, що до набрання законної сили судовим рішенням про неосудність особи і застосування до неї примусових заходів медичного характеру вона не обмежується в правах, якими наділена згідно з Конституцією і законами України, суд вважає, що заяви головного лікаря Краматорської психіатричної лікарні Севастьянової Л.Л. про госпіталізацію особи до психіатричного закладу є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 124 Конституції України, рішенням Конституційного Суду України №2-рп/2016 від 01.06.2016 р., ст.ст. 280-282 ЦПК України, ст.ст. 13, 14, 19, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу", суд ,-

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3,10,60,212,213,215, 279-282ЦПК України, ст. ст. 14,17 Закону України "Про психіатричну допомогу", суд

ВИРІШИВ:

Заяву Комунальної лікувально-профілактичної установи «Міська психіатрична лікарня м. Краматорська» про госпіталізацію ОСОБА_6 у психіатричний стаціонар без його згоди - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Донецькій апеляційний суд через Краматорський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення ухвалене й видрукуване в нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.

Головуючий суддя А.В.Бакуменко

Присяжні : В.Г.Горбатенков

Т.С.Бороздина