Провадження № 2/522/4252/19
Справа № 522/2084/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року м.Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

в складі: головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Вадуцкої В.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 06.02.2018 року звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 8 100,00 грн., визначення порядку прийняття батьком участі у спілкуванні з дитиною та у її вихованні та стягнення з ОСОБА_2 на її користь судові витрати в розмірі 10 704,80 грн., які складаються з судового збору та витрат повязаних з розглядом справи.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що у неї з відповідачем 30.08.2017 року народився спільний син ОСОБА_3 Сторони у шлюбі не перебували. Дитина із моменту її народження проживає з матірю ОСОБА_1 ОСОБА_4 дня народження дитини відповідач не сплачував на її користь аліменти для утримання дитини та взагалі не приймав участь матеріального характеру в утриманні дитини. Також зазначила, що вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною. У звязку з тим, що відповідач у добровільному порядку не сплачує аліменти на утримання дитини, однак його матеріальне становище дає змогу йому їх справляти, позивачка змушена звернутись до суду з відповідним позовом.

Дана справа, в порядку ст.11-1 ЦПК України, була передана судді Чернявській Л.М. для розгляду.

До суду 14.02.2018 року надійшла відповідь з відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області щодо місця реєстрації відповідача, з якої вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований з 23.02.2000 року за адресою: АДРЕСА_1

22.02.2018 року на адресу суду представником ОСОБА_1 ОСОБА_5 надано клопотання про розєднання позовних вимог, в якому просив виділити в самостійне провадження справу за позовними вимогами про визначення порядку прийняття батьком участі у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, та стягнення з відповідача на користь позивачки судові витрати в розмірі 10 704,80 грн., які складаються з судового збору та витрат повязаних з розглядом справи.

Ухвалою суду від 22.02.2018 року зазначене клопотання представника ОСОБА_1 задоволено, розєднано вимоги позовної заяви про стягнення аліментів на утримання дитини та визначення порядку прийняття батьком участі у спілкуванні з дитиною та у її вихованні.

Виділено у самостійне провадження позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини та залишено їх у провадженні судді Чернявської Л.М. (справа №522/2084/18 провадження №2/522/5197/18).

Виділено у самостійне провадження позовні вимоги про визначення порядку прийняття батьком участі у спілкуванні з дитиною та у її вихованні та передано для реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду з подальшим визначенням судді для розгляду справи.

Ухвалою суду від 22.02.2018 року було відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 22.03.2018 року..

15.03.2018 року до суду надійшло клопотання представника позивача про повторний автоматизований розподіл справи, у звязку з тим, що з 26.02.2018 року по теперішній час суддя Чернявська Л.М. перебуває на лікарняному, в звязку з переломом кістки правої руки, та є наявність обставин, які потребують здійснення хірургічного втручання обумовлює тривалий час у відновленні стану здоровя.

16.03.2018 року від відповідача ОСОБА_2 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив позов ОСОБА_1 задовольнити частково, стягнути на її користь на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000,00 грн. кожного місяця, починаючи з моменту предявлення позову до досягнення дитиною повноліття, в іншій частині позову відмовити.

Згідно розпорядження керівника апарату суду ОСОБА_4 від 20.03.2018 року було здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи, задля дотримання розумних строків розгляду справи.

Справа надійшла до провадження судді Домусчі Л.В..

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 21.03.2018 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 02.05.2018 року.

У підготовче засідання призначене на 02.05.2018 року зявився представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_6

У підготовче засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилася, від її представника ОСОБА_7 02.05.2018 року на електрону пошту суду надійшло клопотання щодо відкладення розгляду справи.

Розгляд справи відкладено на 05.06.2018 року.

04.06.2018 року представником ОСОБА_2 адвокатом ОСОБА_6 подано заяву про приєднання до матерів справи доказів.

У підготовче засідання 05.06.2018 року зявився представник відповідача ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_6, зазначив, що ними подано до суду заяву про приєднання до матеріалів справи доказів, а саме копії чеків щодо сплати по 2 000,00 грн. аліментів з квітня 2018 року та чеків на придбання дитячих речей, від отримання яких позивачка відмовилася.

Судом зазначене клопотання вирішено в судовому засіданні.

У підготовче засідання 05.06.2018 року зявилася представник ОСОБА_1 ОСОБА_7, надала суду уточнену позовну заяву про стягнення аліментів на утримання дитини, в якій просила стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі розміром 10 000,00 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття, тобто до 30.08.2035 року, починаючи з 06.02.2018 року., та просила прийняти зазначену уточнену позовну заяву. Також представником надані клопотання про витребування доказів.

Суд, не виходячи до нарадчої кімнати, на місці ухвалив: прийняти збільшення позову.

Ухвалою суду від 05.06.2018 року клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_7 про витребування доказів повернуто заявнику. Розгляд справи відкладено на 10.07.2018 року.

22.06.2018 року на адресу суду від ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву про стягнення аліментів на утримання дитини, уточнену в порядку ст.49 ЦПК України, в якому просив позов ОСОБА_1 задовольнити частково, стягнути з нього на користь позивачки аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000,00 грн. кожного місяця на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи з моменту предявлення позову до досягнення ним повноліття.

У підготовче засідання 10.07.2018 року зявився представник відповідача ОСОБА_6, позов ОСОБА_1 визнав частково, просив стягнути аліменти у розмірі 2 000,00 грн. Також зазначив, що відповідачем подано відзив на уточнену позовну заяву.

Судом прийнято відзив відповідача та продовжити підготовче судове засідання.

Представник відповідача ОСОБА_6 позов ОСОБА_1 визнав частково, просив стягнути аліменти у розмірі 2 000,00 грн.

У підготовче засідання 10.07.2018 року зявилася ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_8, позов підтримали. Представником позивача надано клопотання про долучення до матеріалів справи письмових доказів, а саме, квитанцій та довідки про перебування позивачки у декретній відпустці

Судом було задоволено клопотання представника позивача та приєднав до справи довідку з місця роботи позивачки, копії чеків, скриншот з сайту щодо орієнтовної вартості мисливської зброї та аркуш з розрахунком витрат на дитину.

Також представником позивача надано клопотання про витребування доказів по справі, а саме, інформацію з ДПСУ щодо перетину відповідачем кордону за період з 2016 року по теперішній час.

Представник відповідача заперечував проти задоволення зазначеного клопотання, та пояснив, що відповідачем надано відзив та інші докази, в якому зазначено, що він є аспірантом Одеської державної академії будівництва та архітектури, приймає участь у міжнародних та всеукраїнських конференціях, науково-практичних семінарах, у звязку з чим неодноразово перетинав кордон. Більшість поїздок за кордон сплачують спонсори відповідних заходів або навчальний заклад. Крім того, у відповідача в Чеській Республіці проживають родичі, які запрошують його до себе в гості та сплачують поїздки та перельоти. Також зазначив, що позивачка теж неодноразово перетинала кордон

Крім того, представником відповідача надано клопотання про долучення до матеріалів справи письмових доказів.

Суд, не виходячи з нарадчої кімнати, на місці ухвалив, задовольнити клопотання представника відповідача, та приєднати до матеріалів справи копію адвокатського запису та відповідь на нього разом з додатками, копію експрес-накладної, абонементу, копію службового чеку на підтвердження грошового переказу позивачці..

Ухвалою суду від 10.07.2018 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_8 про витребування доказів.

Ухвалою суду від 10.07.2018 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 10.10.2018 року.

10.10.2018 року представником ОСОБА_2 ОСОБА_6 надано заяву про приєднання до матеріалів справи доказів.

10.10.2018 року розгляд справи був відкладений на 19.11.2018 року у звязку з перебуванням судді у відпустці.

19.11.2018 року, 05.12.2018 року розгляд справи за клопотанням сторін відкладався, у звязку з необхідністю надання сторонам часу для збирання та подання доказів.

У судове засідання, призначене на 28.01.2019 року, сторони зявились, ОСОБА_1 та її представник підтримали позовні вимоги з викладених в позові підстав та наведених доводів та зазначила що відповідач фактично має доволі хороші матеріальні можливості щодо зазначеної нею суми аліментів, що також свідчить і його багаточисельні закордонні поїздки які не фінансуються учбовим закладом.

Представник відповідача ОСОБА_6 у судовому засіданні частково визнав позов, але тільки у частинні стягнення аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000,00 грн. при цьому не заперечував що відповідач виїжджає за кордон, де у нього є родичі , проте він також приймає участь у міжнародних конференціях та інше за рахунок учбового закладу та спонсорів.

За згодою сторін судом оглянуто матеріали справи та ухвалено перейти до судових дебатів, у звязку з чим, надавши час для підготовки сторонам, судове засідання було відкладено до 29.01.2019 року .

У судовому засіданні 29.01.2019 року позивачка та її представник ОСОБА_7 позовні вимоги та обставини, якими вони обґрунтовані, підтримали та просили задовольнити у повному обсязі. Позивачка посилалась на те, що відповідач має стабільний дохід, хоча і не показує офіційно, проте на дитину він хоче витрачати дуже мало. Позивачка посилалась на те, що 10 000,00 грн. це саме та сума коштів, яка необхідна для утримання дитини, він харчується найкращими продуктами, докази щодо вартості домішок до їжі, самих продуктів, памперсів, одягу дитини додані до матеріалів справи. Представник посилалась на те, що відповідач неодноразово перетинав кордон, у нього є доволі коштовна рушниця, автомобіль і інші коштовні речі, що вже є предметами розкоші і сам собі він купує дорогі речі. Відповідач пише, що заробляє 4 000,00 грн., між тим він вважає, що надасть 2 000,00 грн., але проіснувати на 2 000,00 грн. не є можливим. Позивачка вважає, що ціна позову це лише часткові витрати на най необхідне, просила врахувати його фінансовий стан. Також зазначила, що відповідач почав переказувати кошти лише після того, як вона звернулася до суду з зазначеним позовом, аліменти буде отримувати лише за рішенням суду. А ті речі, які він намагався надіслати дитині, то вони не підходять для такого віку дитині та не є необхідними.

Представник відповідача - ОСОБА_6 (по ордеру серії ОД №323861 від 01.03.2018 року) у судовому засіданні просив вимоги задовольнити частково та висловив згоду на сплату аліментів на утримання сина у розмірі 3 000,00 грн., при цьому стверджував, що відповідач також буде нести додаткові витрати на утримання дитини. Посилався на те, що відповідач як до, так і після подання цього позову, постійно передає дитині речі і переказу кошти, позивачка навпаки відмовляється від посилок та грошей. Зазначив, що позивачка не потребує допомоги та 10 000,00 грн. є необґрунтованим розміром аліментів, зазначив, що батьки повинні утримувати дитину у рівних частках. Окрім того, відповідачу перешкоджають у спілкуванні з дитиною, майже рік він не бачив дитину, з цього приводу спір розглядається у суді (суддя Чернявська Л.М.). Представник відповідача у судових засіданнях зазначав, що поїздки відповідача за кордон повязані з відвідування наукових конференцій, так як він є аспірантом Одеської державної академії будівництва та архітектури. Крім того, у відповідача у Чехії є родичі, та він виїжджає до них за запрошенням. Будь-якого іншого доходу у нього не має, йому допомагають батьки. Відповідач і раніше намагався платити аліменти, але це не фіксувалося.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вважає позов обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка з відповідачем мають неповнолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження від 04 вересня 2017 року серії 1-ЖД №513360, виданого Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про що зроблено відповідний актовий запис за №6000 (т.1 а.с.14). В даному свідоцтві батьками зазначені: батько ОСОБА_2, мати ОСОБА_1.

Сторони в шлюбі не перебували. Спільно проживали з травня 2016 року по листопад 2017 року.

Позивачка тимчасово не працює, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, проте зареєстрована ФОП.

Малолітня дитина ОСОБА_3. з моменту її народження і по теперішній час проживає з матірю, тобто позивачкою по справі. ОСОБА_1 виховує та утримує дитину самостійно.

Матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем аліментів до моменту звернення позивачки з відповідним позовом до суду. Між сторонами не було досягнуто згоди щодо способу та розміру аліментів на утримання дитини. Самостійно визначений відповідачем спосіб надання та розмір аліментів не може в повній мірі забезпечити гармонійного розвитку дитини.

При цьому матеріали справи містять ряд доказів, які позитивно характеризують особу відповідача, як примірного студента та особи, яка вносить свій вклад в розвиток м.Одеси, однак суд вважає, що вказані докази до предмету спору не відносяться, та не містять інформацію щодо предмету доказування, у звязку з чим, на підставі ст.77 ЦПК України, відхиляє їх як неналежні.

Статтею ст.51 Конституції України гарантовано, а ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні їх від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини 1989 року, встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання них окремо від дитини не впливає на об'єм їх прав та не звільняє від обов'язків відносно дитини.

Згідно зі ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.2 т.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Згідно із роз'ясненнями, викладеними у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 18 2СК України також передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме :

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Зазначена вище стаття СК України (у чинній редакції),була доповнена пунктами 3-1та 3-2 згідно із Законом №2037-VIII від 17.05.2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо покращення захисту права дитини на належне утримання». Як вбачається з позиції субєкта законодавчої ініціативи (відповідно до пояснювальної записки до проекту закону від 07.07.2016 року, висновку Головного науково-експертного управління Верховної Ради України від 05.09.2016 року), необхідність прийняття вказаного закону була обумовлена неврегульованістю у чинному законодавстві низки питань, повязаних зі стягненням аліментів на дитину, існуючим обмеженням прав осіб, на користь яких стягуються аліменти, а також доцільністю запозичення досвіду європейських держав щодо правової регламентації матеріального утримання батьками своїх дітей; із метою усунути існуючі правові колізії та прогалини, які уможливлюють ухиляння платників від сплати аліментів і додаткових витрат на дитину, та необхідністю врахування прихованих доходів платника аліментів при визначенні розміру аліментів, що у кінцевому результаті поліпшить майнове становище дітей, на яких стягуються аліменти і додаткові витрати.

Так, відповідач зазначає, що він з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року зарахований до аспірантури Одеської державної академії будівництва та архітектури (т.1 а.с.46) та має єдиний дохід: це стипендія розміром 4017 грн., відповідно до довідки (т.1 а.с.47).

Разом з тим, матеріали справи містять достатній обсяг належних та допустимих, не спростованих відповідачем, які надають можливість суду зробити обґрунтований висновок про матеріальне становище відповідача, з яких вбачається явна невідповідність доходу та витрат, де витрати у значну кількість раз перевищує заявлені відповідачем доходи, а саме витрати на транспортний засіб «BMW 328I» 2015 року випуску та речей для дозвілля (мисливство, гірськолижний спорт) та часте перетинання кордону у звязку з виїздом до інших європейських держав.

Часткове визнання відповідачем позовних вимог в розмірі 3 000,00 грн., дають суду підстави вважати про наявність додаткового доходу відповідача.

Також, в судовому засіданні представником відповідача було визнано (не заперечувався) факт здійснення відповідачем численних закордонних подорожей. Однак, на вимогу суду, з метою повного всебічного та обєктивного розгляду справи, щодо предявлення закордонного паспорту або довідкової інформації від Державної прикордонної служби України, відповідач не виконав, посилаючись на небажання розголошувати своє особисте життя, у звязку з чим, суд, керуючись нормами цивільного процесуального Закону, вважає доводи позивача, які не спростовані відповідачем, про часті закордонні подорожі приватного характеру , встановленими, згідно ст.81 ЦПК України. При цьому належних і достовірних доказів того що такі поїздки фінансуються учбовим закладом або іншими особами суду не надано.

Оцінивши представлені сторонами докази, суд переконаний, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків відносно дитини.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відтак, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, співмірними оскільки дитина потребує належного догляду і утриманню, і доводи що відповідач є аспірант не можуть свідчити про можливість позбавлення дитини такого утримання, а тому підлягають частковому задоволенню у розмірі 5000 грн.

При цьому, суд виходить із першочергового та ключового питання захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який дитина має тоді, коли утримується обома батьками та отримує надійне стабільне матеріальне утримання як збоку матері, так і збоку батька для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

У відповідності до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до статті 8 Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 06.02.2018 року.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5Закону України «Про судовий збір», звільняються від судового збору позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Таким чином, оскільки позивачі у справах про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, суд вважає за доцільне та справедливе покласти на відповідача оплату судового збору у розмірі 768,40 грн. на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.. 7, 79-81, 180-183, 184, 191 СК України, ст.ст.. 1, 2, 5, 11, 43, 49, 76-80, 81, 89, 210, 247, 258, 263-265, 273, 354, 430 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, м. Одеса, вул. Довга, буд. 94-б) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2, АДРЕСА_2) про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2, АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, м. Одеса, вул. Довга, буд. 94-б) аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 5 000 (пять тисяч) гривень 00 копійок, з урахуванням індексації щомісячно, починаючи із 06.02.2018 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 30.08.2035 року.

Стягнути із ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2, АДРЕСА_2) на користь держави судовий збір у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок

В іншій частині позову відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України

Повний текст рішення виготовлено 08.02.2019 року.

Суддя: Домусчі Л. В.