ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2019 року м. Чернівці

справа № 717/1823/18

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Лисака І.Н.,

суддів: Височанської Н.К., А.І. Владичана,

секретар: Андрушків С.П.,

позивач: ОСОБА_1,

відповідачі: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

при розгляді справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Кельменецького районного суду Чернівецької області від 27 лютого 2019 року, постановлену під головуванням судді Туржанського В.В., -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, у якому просила стягнути в солідарному порядку на її користь матеріальну та моральну шкоду, завдану пошкодженням майна.

27.02.2019 року на адресу суду першої інстанції надійшли заява ОСОБА_1 про залишення позовної заяви без розгляду з підстав п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України та заява ОСОБА_4 про компенсацію витрат, якою просив стягнути з позивача на користь відповідачів витрати, пов'язані з розглядом справи по 10 000 грн.

Ухвалою Кельменецького районного суду Чернівецької області від 27 лютого 2019 року позов ОСОБА_1 залишено без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України.

У задоволенні заяви представника відповідачів ОСОБА_4 про стягнення витрат, пов'язаних з розглядом справи, відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом норм процесуального права та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на його користь судові витрати у розмірі 10 000 грн.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивач діяла умисно.

У наданих відзивах позивач вважаючи судове рішення законним та не погоджуючись з доводами апеляційної скарги просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу суду залишити без змін.

Провадження №22-ц/822/433/19 Категорія 30

Доводи відзиву зводяться до того, що протиправними діями відповідачів їй було завдано шкоду, тому вона мала законне право на її відшкодування. Реалізуючи свої конституційні права звернулася до суду з позовом, а подання заяви про залишення позову без розгляду є диспозитивним правом позивача, передбаченим нормами ЦПК України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участи у справі, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно приписів ч.3 ст.257 ЦПК України в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету.

В силу ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно ч.ч.1, 2 ст.137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 5 ст.142 ЦПК України визначено, що у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов'язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Аналіз цієї норми покладає обов'язок на відповідача подати заяву та зазначити й довести необґрунтованість дій позивача.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_4 від 27.02.2019 року про компенсацію витрат пов'язану з розглядом справи, суд першої інстанції виходив з того, що заява не містить обґрунтувань необґрунтованих дій позивача.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду, оскільки перевіривши законність висновків суду першої інстанції та дослідивши зміст заяви колегія суддів відмічає, що обґрунтувань безпідставності дій позивача чи зловживання правом на звернення до суду вона не містить.

Про те, зміст апеляційної скарги значно розширює та доповнює вимоги про компенсацію витрат, що не відповідає ч.1 ст.367 ЦПК України.

Щодо надання оцінки діям позивача при зверненні із зазначеним вище позовом колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність передумов зловживання правом на судовий захист з боку ОСОБА_1 та доказів необґрунтованих дій останньої.

Так, ОСОБА_1 мотивувала свої вимоги про відшкодування завданих збитків незаконними та умисними діями відповідачів, що були предметом перевірки в рамках кримінального провадження, за результатами якого в постанові про закриття кримінального провадження від 30.07.2018 року однозначних висновків про відсутність протиправних дій відповідачів не міститься, а навпаки, констатується про відсутність складу злочину через недостатність розміру спричинених матеріальних збитків.

З наведеного вбачається, що роль кожного з відповідачів у спричинені збитків та встановлення їх розміру підлягало доведенню та захисту в процесуальному порядку, визначеному ЦПК України, в якому позивач скористався суб'єктивним правом, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України на подання заяви про залишення позову без розгляду.

Доводи апеляційної скарги щодо введення позивачем в оману стосовно понесених витрат зводяться до оцінки доказів розміру завданої майнової шкоди, що допустимо при розгляді справи по суті та може стати підставою лише для відмови в повному обсягу чи в частині у задоволенні позовних вимог, та не стосуються заявленої до відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Отже, на думку колегії суддів, стороною відповідача не наведено обставин та не надано на їх підтвердження доказів, які б дали змогу зробити висновок про необґрунтованість дій позивача по справі, що зумовили понесення відповідачем заявлених до стягнення витрат, що виключає можливість для задоволення заяви про їх компенсацію із застосуванням ч.5 ст.142 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Кельменецького районного суду Чернівецької області від 27 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - підпис /І.Н. Лисак/

Судді - підписи /Н.К. Височанська, А.І. Владичан/