Справа № 441/1600/17 Головуючий у 1 інстанції: Перетятько О.В.
Провадження № 22-ц/811/3128/18 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р.,Приколоти Т.І.

за участі секретаря: Фейір К.О.

з участю: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про забезпечення позову по цивільній справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 14 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору _ ОСОБА_6, Городоцька міська рада Львівської області, товариство з обмеженою відповідальністю «Ордо» про скасування речових прав та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просила скасувати у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записи про право власності на об'єкт нерухомого майна: земельну ділянку, розташовану по АДРЕСА_1, яка перебуває у власності ОСОБА_2, та усунути перешкоди у користуванні, володінні та розпорядженні земельною ділянкою по АДРЕСА_2, яка належить їй на праві приватної власності, шляхом знесення житлового будинку, збудованого на її частині земельної ділянки.

У разі відмови у задоволенні зазначених позовних вимог, просила надати їй право на виконання робіт по звільненню земельної ділянки підрядною організацією за власний кошт з відшкодуванням витрачених нею коштів відповідачкою.

В обгрунтування позову посилалася на те, що вона є власником земельної ділянки площею 0.10 га, розташованої по АДРЕСА_2. Під часвиготовлення кадастрового номеру на свою земельну ділянку, отримала відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру, оскільки фактичні межі її земельної ділянки не відповідають Державному акту.

При проведенні експертного земельно-технічного дослідження встановлено накладення межі сусідньої земельної ділянки ОСОБА_2 на її земельну ділянку.

Зазначила, що у зв'язку з відмовою у внесенні відомостей про земельну ділянку по АДРЕСА_2 Державного земельного кадастру та неможливістю здійснити державну реєстрацію прав на належну їй земельну ділянку, порушено її права як власник нерухомого майна.

Оскаржуваним рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 14 листопада 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5.

В апеляційній скарзі посилається на те, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийнятим при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, а також з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Просить рішення Городоцького районного суду Львівської області від 14 листопада 2018 року скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги та стягнути судовий збір.

Також на адресу Львівського апеляційного суду від представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 разом з апеляційною скаргою надійшла заява про забезпечення позову, в якій заявник просив накласти арешт на майно: земельну ділянку, розташовану за адресою. АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1,та будинок розташований на зазначеній земельній ділянці, які перебувають у власності ОСОБА_2 та заборонити ОСОБА_2, проводити будь-які дії щодо реєстрації фізичних осіб у будинку розташованому на земельній ділянці за адресою: :АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1.

У вказаній заяві посилається на те, що існує загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у випадку задоволення Львівським апеляційним судом вимог апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи та доводи заявника, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи, має право вжити передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.150 ЦПК).

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій по вжиттю судом, на прохання осіб, які беруть участь у справі, передбачених законом заходів, які гарантують в майбутньому реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника). Інститут забезпечення позову в цивільному процесі дозволяє гарантувати дійсне і ефективне виконання судового рішення, а тим самим і здійснення реального захисту порушених, оспорюваних і невизнаних прав, свобод та інтересів осіб. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача.

Згідно із роз'ясненням, яке міститься в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до положень статей 321 та 386 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Враховуючи наведене, а також те, що заявником не доведено, що загроза відчуження спірного майна із сторони ОСОБА_2 є дійсно реальною, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5.

Керуючись ст. 149, 150 ЦПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 02 квітня 2019 року.

.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

ОСОБА_7