ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 лютого 2019 року

м.Харків

справа № 638/16710/14-ц

провадження № 22-ц/818/68/19

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря: Дмитренко А.Ю.

учасники справи:

позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом - ОСОБА_1,

відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом - Товариство з обмеженою відповідальністю «Експандіа»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Експандіа» про стягнення суми авансового платежу та неустойки та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Експандіа» до ОСОБА_1 про стягнення суми за надані послуги за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Експандіа» на рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 22 червня 2018 року, постановлене під головуванням судді Семіряд І.В., в залі суду в місті Харкові (повний текст судового рішення складено 02 липня 2018 року), -

в с т а н о в и в :

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Експандіа» про стягнення суми авансового платежу та неустойки.

У січні 2015 року ТОВ «Експандіа» подало до суду зустрічний позов до ОСОБА_1 про стягнення суми за надані послуги.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 22 червня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Експандіа» на користь ОСОБА_1 суму авансового платежу за гривневим еквівалентом 13 860 доларів США за офіційним курсом української гривні до долару США, встановленим Національним банком України, що становить в розмірі 364 592 гривні 36 копійок; суму неустойки за гривневим еквівалентом 13 860 доларів США за офіційним курсом української гривні до долару США, встановленим Національним банком України, що становить в розмірі 364592 гривні 36 копійок; судові витрати в розмірі 2 531 гривна 30 копійок, а разом в загальній сумі 731 716 гривень 02 копійки. Стягнуто з ТОВ «Експандіа» на користь держави судові витрати у виді судового збору в розмірі 3 736 гривень 60 копійок. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. В задоволенні зустрічного позову ТОВ «Експандіа» відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Експандіа» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні первісного позову, зустрічні позовні вимоги задовольнити. Вирішити питання про скасування рішення суду першої інстанції з направленням справи на розгляд до місцевого суду за місцезнаходженням відповідача.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; зазначає, що 08.11.2013 року між ним, як консультантом, та ОСОБА_1, як замовником, був укладений договір про надання послуг за умовами якого ТОВ «Експандіа» зобов'язалося надати замовнику послуги з аналізу найкращого та найбільш ефективного використання об'єкту нерухомості за адресою: АДРЕСА_1, АДРЕСА_2 («Проект»), а замовник зобов'язався прийняти такі послуги і оплатити їх. Товариство виконало зобов'язання за договором, проте ОСОБА_1 не здійснив остаточну оплату за договором. ТОВ «Експандіа» вважає безпідставними первісні позовні вимоги, оскільки зобов'язання товариства перед ОСОБА_1 не є грошовими, тому відсутні підстави для стягнення суми авансового платежу та неустойки. Разом з тим наявна сума заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Експандіа», яка становить 58 683,33 грн. Крім того, товариство вважає, що справа розглянута судом першої інстанції з порушенням правил підсудності, оскільки дана справа підлягає розгляду компетентним місцевим судом за місцезнаходженням відповідача, а вимоги ЗУ «Про захист прав споживачів» не розповсюджуються на спірні правовідносини.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надала відзив на апеляційну скаргу, просила рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 22 червня 2018 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ТОВ «Експандіа» - без задоволення.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи частково первісні позовні вимоги та відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 було виконано взяте на себе грошове зобов'язання, передбачене договором про надання послуг від 08.11.2013 року в частині внесення обумовленого авансового платежу. Тоді як ТОВ «Експандіа» допустило порушення укладеного між сторонами договору, що є підставою для стягнення з товариства на користь ОСОБА_1 суми авансового платежу та неустойки відповідно до вимог договору.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що 08 листопада 2013 року між ОСОБА_1, як замовником, та ТОВ «Експандіа», як консультантом, було укладено договір про надання послуг № С081113 (далі - Договір). За умовами вказаного договору Консультант зобов'язувався надати Замовнику послуги з аналізу найкращого та найбільш ефективного використання об'єкту нерухомості за адресою: АДРЕСА_1, АДРЕСА_2 у строки, передбачені договором, а замовник зобов'язувався оплатити надані послуги наступним чином: протягом трьох календарних днів з дати підписання особами сторонами цього Договору та отримання Замовником рахунку на перший платіж, Замовник повинен оплатити Консультантові перший платіж у розмірі 70% від загальної суми винагороди за договором, яка дорівнює 110 782,98 грн., що за офіційним курсом НБУ станом на 08.11.2013 року є еквівалентно 13 860 доларам США. Протягом п'яти календарних днів після надання Замовнику фінальної версії Звіту, а також Акту, Замовник зобов'язується сплатити на користь Консультанта другу (останню) частину винагороди у розмірі 30% від загальної суми винагороди, що дорівнює 47 478,42 грн., що за офіційним курсом НБУ станом на 08.11.2013 року є еквівалентно 5940 доларам США.

На виконання умов Договору, 18 листопада 2013 року, ОСОБА_1 було внесено 110 782,98 грн. на розрахунковий рахунок ТОВ «Експандіа». В розділі «призначення платежу» зазначено: авансовий платіж 70% за послуги з аналізу по договору С081113 (т.1 а.с.24).

04 серпня 2014 року ОСОБА_1 направлено вимогу ТОВ «Експандіа», в якій зазначалось, що станом на 04.08.2014 року ним не отримано ані попереднього звіту, ані фінального звіту. Час прострочення здачі проекту становить більше трьох місяців. У зв'язку з чим ОСОБА_1 просив товариство повернути сплачений ним аванс у розмірі 110 782,98 грн., який отриманий відповідно до договору №С081113 від 08.11.2013 року з зазначенням розрахункового рахунку (а.с.27-28 т.1).

Як на підставу позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що зобов'язання за договором про надання послуг № С081113 від 08.11.2013 року ТОВ «Експандіа» не виконало. З урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд стягнути з Товариства на його користь: суму авансового платежу за гривневим еквівалентом 13 860 доларів США на день ухвалення рішення (день стягнення) за офіційним курсом, встановленим НБУ з подальшим перерахунком, яка станом на 10.03.2018 року в гривневому еквіваленті складає 365 183,28 грн.; пеню за прострочення виконання робіт (послуг) за період з 13.02.2014 року по 04.08.2014 року в розмірі 1 149 769,29 грн.; за користування чужими грошима за період з 04.08.2014 року по 10.03.2018 року в розмірі 108 543,16 грн.; пеню 3% за неповернення грошових коштів за період з 04.08.2014 року по 10.03.2018 року в розмірі 35 109,19 грн., а всього в загальній сумі 1 658 604,92 грн. та судові витрати.

В обгрунтування зустрічних позовних вимог ТОВ «Експандіа» вказувало, що Консультант вчасно приступив до виконання своїх обов'язків за Договором і 11.03.2014 року направив електронну версію Фінального Звіту за договором електронною поштою на адресу Замовника, а також на адресу ОСОБА_3, вказану у ст. 13 Договору. 29.03.2014 року Консультант отримав лист, датований 26.03.2014 року за власноручним підписом ОСОБА_1, у якому останній підтвердив факт отримання саме Фінального Звіту, а також той факт, що зобов'язання Консультанта за договором виконано. Вказаний лист містить детальну критику Звіту, що свідчить про обізнаність ОСОБА_1 із змістом Звіту. Таким чином ТОВ «Експандіа» вважає, що ним були виконані зобов'язання за договором. Проте ОСОБА_1 остаточну оплату послуг у розмірі 47 478,42 грн. не здійснив. Незважаючи на це, 24.04.2014 року Товариство направило на адресу Замовника, вказані у ст. 13 Договору, два паперових оригінали звіту та компакт диск (СО) з записаною на ньому електронною версією звіту разом з Актом прийняття наданих послуг, а також рахунок на оплату послуг. У цьому ж поштовому відправленні містився супровідний лист, у якому обґрунтовано безпідставність претензій Замовника і необхідність оплати послуг. Поштове відправлення від 24.04.2014 року не було отримано Замовником у відділенні зв'язку м. Харкова і повернулося відправнику у не розпечатаному вигляді у зв'язку з закінченням строку зберігання. ОСОБА_1 замовив експертне дослідження у сфері, у якій він не є фахівцем. Зміст Звіту, розрахунків та рекомендацій, наданих Товариством, мають оціночний характер і відображають експертну думку Консультанта. Виходячи з цього, невідповідність змісту Звіту та рекомендацій, наданих Консультантом, думці та очікуванням Замовника стосовно реалізації Проекту, - не може бути підставою для відмови у прийнятті Замовником послуг та/або для відмови від здійснення повної оплати послуг згідно із Договором. У зв'язку з цим, ТОВ «Експандіа» просило суд стягнути на користь Товариства з ОСОБА_1 грошові кошти у загальній сумі 58 683,33 грн., яка складається з суми заборгованості за договором про надання послуг у розмірі 47 478,42 грн., 3% річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 1139,48 грн., інфляційне збільшення боргу у розмірі 10 065,43 грн., а також судові витрати.

Відповідно до ч. 1ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 903, 905 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі статтею 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором.

Отже за своїми правовими ознаками договір про надання послуг повинен містити послугу, яка надається виконавцем, її вартість, якщо договір не є безоплатним, та строк виконання цієї послуги.

Матеріали справи свідчать про те, що пунктом 2 Договору про надання послуг від 08.11.2013 року, укладеному між ОСОБА_1, як замовником, та ТОВ «Експандіа», як консультантом, сторони погодили, що Консультант на умовах та у порядку, визначених договором та додатками до нього надає Замовнику послуги з аналізу найкращого та найбільш ефективного використання об'єкту нерухомості за адресою: АДРЕСА_1, АДРЕСА_2. Результати аналізу рекомендацій оформлюються у вигляді звіту, викладеного російською мовою, у двох друкованих екземплярах та компакт-диск із Звітом у форматі .pdf; також замовнику надаються результати фінансових розрахунків у форматі Excel (за винятком формул). Також сторони погодили, що вартість послуг складає 158 261,40 грн. з ПДВ, що за офіційним курсом НБУ станом на дату укладення договору з розрахунку 799,3 гривень за 100 доларів США є еквівалентом 19 800 доларів США ( п.5.2. договору №С081113).

Відповідно до пункту 5.2.5. Договору протягом трьох календарних днів з дати підписання обома сторонами договору та отримання Замовником рахунку на перший платіж, останній повинен оплатити Консультантові перший платіж у розмірі 70% від загальної суми винагороди за договором (а.с. 11-17 т.1).

Договором про надання послуг від 08.11.2013 року визначено, що надання ТОВ «Експандіа» ОСОБА_1 попередньої версії звіту повинно відбутись в період 11.11-25.12.2013 року, фінальна версія звіту повинна бути надана не пізніше 12.02.2014 року (п. 5.1.1.2 договору).

Відповідно до п.5.2., пункту 5.2.1 Договору вартість послуг складає 158 261,40 грн. з ПДВ, що за офіційним курсом НБУ станом на дату укладення договору з розрахунку 799,3 гривень за 100 доларів США є еквівалентом 19800 доларів США. Всі платежі за даним договором про надання послуг здійснюються в українських гривнях та визначає обчислення розміру грошових зобов'язань в іноземній валюті. Розрахунки після 31.12.2013 року здійснюються за офіційним курсом української гривні до долару США, встановленим НБУ на день розрахунку.

На виконання умов п.п.5.2.4. п.5.2. Договору ОСОБА_1 сплачений авансовий платіж в розмірі 70% від вартості послуг, а саме 110 782,98 грн., що на 08.11.2013 року за Договором є еквівалентом 13 860 доларів США (т.1 а.с.24).

Умовами договору від 08.11.2013 року передбачений певний порядок надання послуг та строки їх надання, зокрема п.1 Договору «Визначення термінів» - «Попередній Звіт», «Звіт», п.3.3.2.,5.1.2.,5.1.3.,5.1.4.,5.1.5.,п.13.1, Додаток 3, Додаток 4. В перелічених пунктах вказано порядок надання послуг та її прийняття.

За п.6.3. Договору обов'язок виконувати дії з надання послуг настав 18.11.2013 року.

Підготовці та наданню Фінальної версії Звіту передує надання Консультантом Замовнику Попереднього Звіту в електронній версії протягом строку, визначеного у п.5.1.1.1 Договору після дати попередньої оплати Замовником першого платежу згідно з пунктом 5.2.4 Договору та надання інформації та документів, зазначених у додатку 2. Цим же пунктом передбачено, що факт передачі згаданих у цьому пункті документів підтверджується Сторонами Протоколом про передачу в електронній формі Попередньої версії Звіту, форма якого наведена у Додатку 3 до цього Договору, який передбачає підписання його сторонами в певній формі.

Згідно з п.5.1.1.2. договору узгодження коментарів Замовника, підготовка та надання Фінальної версії Звіту - не пізніше 12.02.2014 року. Зміни до договору не вносились. При цьому до початку укладання договору та дії за п.6.1., відповідно до абзацу 2 п.5.1.2., підписуючи даний Договір Консультант підтвердив, що Замовник передав йому всі необхідні для виконання договору документи зазначені у Додатку 2.

Умовами договору передбачено, що Замовник після засвідчення факту передачі Попередньої версії Звіту має право надавати в певний строк коментарі та обґрунтовані зауваження.

З огляду на п. 5.1.3. Договору протягом 5 робочих з дня отримання Попереднього звіту або інший погоджений Сторонами термін, але не пізніше 20.01.2014 року Замовник повинен прийняти звіт або надати письмові коментарі або зауваження.

Фінальна версія звіту за умовами п.5.1.5. договору надається та підписується після спливу терміну для зауважень та коментарів до Попереднього звіту, який повинен бути наданий у відповідності з умовами договору від 08.11.2013 року.

Строки надання та порядок прийняття послуг передбачено п.5 Договору. Зокрема, надання Попереднього звіту - 11.11 - 25.12.2013 рік; надання Фінальної версії Звіту - не пізніше 12.02.2014 року.

З наявних у матеріалах справи документів убачається, що відповідач не виконав своїх зобов'язань за укладеним договором в обсягах, у строк і за умовами, визначеними договором.

04 серпня 2014 року ОСОБА_1 направлено вимогу ТОВ «Експандіа», в якій зазначалось, що станом на 04.08.2014 року ним не отримано ані попереднього звіту, ані фінального звіту. Час прострочення здачі проекту становить більше трьох місяців. У зв'язку з чим ОСОБА_1 просив товариство повернути сплачений ним аванс у розмірі 110 782,98 грн., який отриманий відповідно до договору №С081113 від 08.11.2013 року з зазначенням розрахункового рахунку (а.с.27-28 т.1).

Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 76, ч.1, 2 ст.77, ч.1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Встановлено, що ОСОБА_1 було виконано взяте на себе грошове зобов'язання, передбачене договором про надання послуг від 08.11.2013 року, в частині внесення обумовленого авансового платежу. Разом з тим ТОВ «Експандіа» не надало належних, допустимих та достовірних доказів виконання ним належним чином умов зазначеного договору про надання послуг.

В розділі 7 Договору, сторони визначили відповідальність та обмеження відповідальності Консультанта в разі порушення умов укладеного договору, а саме: сторонами було визначено, що максимальна відповідальність Консультанта перед Замовником за цим договором, що виникає з будь-яких причин, пов'язаних з наданням послуг, обмежується загальною сумою оплаченої винагороди, окрім випадків навмисного невиконання зобов'язань за договором (п.7.3 Договору).

Висновок суду першої інстанції про часткове задоволення первісних позовних вимог ОСОБА_1 та відмову у задоволенні зустрічного позову, - відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні позову позивачем не оскаржене.

Посилання ТОВ «Експандіа» на належне виконання ним умов Договору, - спростовуються фактичними обставинами справи, оскільки після підписання договору від 08.11.2013 року, Консультант не вчинив жодних дій щодо виконання умов договору після його підписання: візуальний огляд об'єкту дослідження у місті Харкові, приїзд до м. Харкова для передачі Попереднього та Фінального звіту, для підписання Протоколу про передачу в електронній формі попередньої версії Звіту за додатком 3, та Протоколу про передачу Фінальної версії Звіту за додатком 4, не проведено жодної зустрічі із Замовником.

Отримання від Замовника інформації та ознайомлення його з документами, не є належним наданням послуг з аналізу найкращого та найбільш ефективного використання об'єкту нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 АДРЕСА_2., оскільки результат послуги згідно з умовами договору надається в регламентованій цим договором відповідності та має на меті отримання висновків за складовими договору за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що спірні зобов'язання не є грошовими та відсутні підстави для перерахунку суми сплаченого за договором авансу, - спростовуються вимогами закону, оскільки за змістом ст. ст. 524, 533-535 ЦК України, грошовим є зобов'язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов'язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов'язку.

Грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання, що складається, у тому числі, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора (правова позиція Верховного Суду України у постанові від 06.06.2012 у справі № 6-49цс12).

Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 758/1303/15-ц, у постановах Верховного Суду від 31.01.2018 у справі № 910/8399/17, від 03.09.2018 у справі № 910/5811/16.

Згідно зі статтею 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні.

Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України.

Разом з тим частина друга статті 524 та частина друга статті 533 ЦК України допускають, що сторони можуть визначити в грошовому зобов'язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов'язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Як укладення, так і виконання договірних зобов'язань в іноземній валюті, не суперечить чинному законодавству.

Договором про надання послуг від 08.11.2013 року сторонами було визначено розрахунки між ними еквівалент в іноземній валюті, а саме в доларах США, у зв'язку з чим до спірних правовідносин підлягає застосуванню норма частини 2 статті 533 ЦК України.

Враховуючи умови договору та положення статті 533 ЦК України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення суми авансу та неустойки, відповідно до умов договору та положень цієї норми, визначену за курсом долара США станом на день ухвалення судового рішення.

Підстав для задоволення зустрічного позову колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції підсудності даної справи не грунтується на законі.

Крім того зазначене питання вже було предметом розгляду судом апеляційної інстанції. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 29.12.2014 року апеляційну скаргу ТОВ «Експандіа» було відхилено у зв'язку із відсутністю порушень правил підсудності при вирішенні питання про відкриття провадження у даній справі.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, що рішення суду ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Експандіа» - залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 22 червня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук

Повне судове рішення виготовлено 08.02.2019 року.