Справа № 545/3043/18
Провадження № 2/545/146/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2019 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Стрюк Л.І.

при секретарі Артеменко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що шлюб, який був укладений 31.10.2009 року та зареєстрований у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції за актовим записом №1605, розпався і зберегти його не можливо. Від зазначеного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з матірю та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому просила розірвати шлюб з відповідачем, визначивши місце проживання дітей з нею, та стягнути з відповідача аліменти в розмірі 2500 грн. на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Після відкриття провадження у справі позивач подала уточнюючу позовну заяву, у якій змінила позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, а саме просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу і заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

Сторони у судове засідання не зявились, попередньо надавши заяви про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримали у повному обсязі та просили задовольнити.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Полтавської РДА, у судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив.

Відповідно до положень ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 31.10.2009 року сторони зареєстрували шлюб у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції за актовим записом №1605 (а.с.5), від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.13,14), які на даний час проживають з матірю та знаходяться на її утриманні.Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили по причині непорозумінь на побутовому ґрунті.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них , інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

Згідно з принципом 6 Декларації з прав дитини Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, що мають виключні обставини, розлучати з матір'ю.

У пункті 18 постанови Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року, роз'яснено, що при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з'ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Також слід враховувати положення ст. 160 СК України, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

При вирішенні спору суд виходить з принципу рівності прав і обов'язків обох батьків (ст. 141 СК), надаючи перевагу тому з них, хто може забезпечити найбільш сприятливі умови виховання дитини.

Таким чином, суд, врахувавши фактичне місце проживання дітей, які на даний час проживають з матірю, вік дітей, їх стан здоров'я, ставлення кожного з батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, прийшов до висновку, що позов в частині визначення місця проживання дітей з матірю є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів на утриманні також і неповнолітньої дитини.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 при зверненні до суду сплатила судовий збір у розмірі по 1409,60 грн., тому поверненню підлягає 50 % , а саме 704,80 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 200, 206,258-260 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити у повному обсязі.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, укладений 31.10.2009 року та зареєстрований у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції за актовим записом №1605 розірвати.

Визначити місце проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з матірю - ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4,(ідентифікаційний код НОМЕР_1), уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_6, місце роботи не відомо, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму щомісячно - починаючи з 22.11.2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2в дохід держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Повернути ОСОБА_3 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову - 704,80 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду або через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошенняшляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_5