Провадження № 2/742/101/19
Єдиний унікальний № 742/3812/18
РІШЕННЯ
26 березня 2019 року м.Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі головуючого-судді Циганка М.О., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації,-
«... Спільно зі своїм чоловіком ОСОБА_5 (колишній співробітник СБУ), під патронатом друга сімї - колишнього Міністра внутрішніх справ України ОСОБА_6 угруповання сімї ОСОБА_2 прийняли до списку «довірених осіб» у сфері конвертації грошей та включили до т.з. «Державної програми по наповненню, держбюджету» - «конвертаційних площадок...».
«...Завдяки цьому, ОСОБА_2 не дивлячись на досить молодий вік - 34 роки було призначено Головою Державної податкової адміністрації у Сумській області, а неофіційно - «куратором» діяльності площадок в Сумській області.
При цьому чоловік узяв на себе всю роботу по організації фірм, каналів надходження тіньових грошей, пошук директорів, які самі не розуміли, що вони керують фірмами з багатомільйонним обігом.
У період перебування на посаді ДПА в Сумській області ОСОБА_2 разом з чоловіком виконувала роль по створенню «податкової площадки» з метою незаконного формування податкових кредитів з ПДВ та подальшого використання цих кредитів іншими субєктам підприємницької діяльності для зниження податкових зобов'язань. Прикриття незаконної діяльності здійснювали також Голова Сумської державної адміністрації ОСОБА_7.
Вже за рік, тіньовий обіг грошових коштів за допомогою фіктивних операцій перевищив 2 млрд. грн. Її діяльність навіть не зупинили кримінальні справи, що були порушені Сумським Управлінням СБ України №№ 233, 255.
Завдяки своєї діяльності (пресинг підприємців, звільнення підлеглих, які не виконували її усні протиправні вказівки), ОСОБА_4 настільки стала відомою (внутрішня безпека податкової вже була не в змозі постійно знищувати матеріали на неї)...».
«...Прибувши на нове місто роботи ОСОБА_4 одразу вибрала собі помешкання для житла - номер «Президентський люкс» у готелі «Феріде плаза» (вартість проживання в якому становить близько 300 доларів за добу). Оплата за вказаний номер відразу лягла на плечі підприємців регіону.
Схема роботи у Вінницькій області не мінялась, підприємствам примусово нав'язувались «площадочні» фіктивні контрагенти, для обготівкування коштів.
Така діяльність дозволила ОСОБА_4 «вільготно» себе почувати і зараз:
*будинок у Вишгороді вартістю біля 5 млн. доларів США;
Маєток у с. Циблі Переяслав-Хмельницького району Київської області з окремим виходом до річки Дніпро площею близько 10 га. та вартістю біля 3 млн. доларів.
1це не рахуючи нерухомого майна (квартир, офісів розташованих у центрі м. Києва, Київській та інших областях), а також: дорогих автівок (близько 10, вартість кожної з яких перевищує 100 тис. доларів США), що зареєстровані на її чоловіка та членів її родини…», та стягнути з відповідача сплачений судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.
Позивач в судове засідання не з»явився, проте її представник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив розгляд справи проводити без участі позивача. Заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання також не з»явився, проте його представник адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні просив розгляд справи проводити без участі відповідача, заявлені позовні вимоги не визнав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позов та письмових запереченнях (а.с.54-71, 78-84).
Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно з»ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:
«2012 році керівник Державної податкової служби у Вінницькій області ОСОБА_2 сказала таке: «Вірите, я так сильно люблю свою родину, що навіть не уявляю, скільки ж мені повинні принести грошей, щоб я їх взяла і пішла за грати на десять років! ».
У 2014 році виявилося, що пані ОСОБА_2 дуже добре уявляла, за яку суму грошей можна ризикнути - й сісти не лише на 10 років. Тож, знайомтесь: героїня нашої розповіді сьогодні - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м. Києва. І саме цікаве, сьогодні ОСОБА_2 розглядається кандидатом на керівні посади в новоствореній Державній фіскальній службі України. Для досягнення зазначеного, остання використовує особисті звязки серед керівництва вищих органів державної влади та управління, зокрема напрацьовані під час праці у Вінницькій області.
в органах державної податкової служби працює з 1998 року;
з 2002 року обіймала керівні посади в органах ДПС м. Києва;
з 12.05.2010р. призначена заступником голови державної податкової адміністрації в Сумській області;
з 20.07.2010р. Голова державної податкової адміністрації в Сумській області;
з 21.10.2011 р. по 17.01.2012р. Голова комісії з проведення реорганізації ДПА у Вінницькій області;
з 17.01.2012р. по 22.04.2013 р. начальник ГУ Міндоходів у Вінницькій області.
З самого початку своєї роботи в податковій, ОСОБА_2, маючи гарних вчителів одразу пізнала усі «прелесті» роботи по конвертації грошових коштів. При цьому, особливо у період правління «Сімї» проявився геній ОСОБА_4.
Спільно зі своїм чоловіком ОСОБА_8 (колишній співробітник СБУ), під -патронатом друга сімї - колишнього Міністра внутрішніх справ України ОСОБА_9 угруповання сімї ОСОБА_2 прийняли до списку «довірених осіб» у сфері конвертації грошей та включили до т.з. «Державної програми по наповненню держбюджету» - «конвертаційних площадок».
Зазначені «площадки» надавали послуги по документальному відображенню операцій у податковій звітності підприємств, транзитному перерахуванню грошових коштів та переведення безготівкових коштів у готівку, враховуючи при цьому, відсотки за надані послуги від загального обігу.
При взаємодії з підприємствами включеними до «площадок» - операції субєктів господарювання набували статус недоторканих з боку представників податкових та митних органів при проведенні перевірок.
Майже 80% бізнесу користувались послугами «площадок». Більше того, податкові, а також інші правоохоронні та контролюючі органи буквально заганяли бізнес під ці схеми.
«Площадок» в різний час існувало від 4 до 13. В кожній структурі - Міністерство доходів і зборів України, МВС (УБОЗ і УДЗБЕЗ), СБУ, Генеральній прокуратурі, Фінмоніторингу, Нацбанку - були визначені куратори діяльності «площадок». Всі керівники цих структур та куратори отримували свою комісію від операцій, а у випадку виникнення проблем у підприємців через роботу з «площадками», вони могли в телефонному режимі вирішити всі питання.
Загалом, оборот зазначеного «тіньового» ринку щомісяця складав від 30 до 50 млрд. грн. (близько 50% ВВП), а 70% ринку було під контролем «сімї ОСОБА_10Ф.», що дозволяло їй отримувати від 300 млн. грн. до 1,5 млрд. грн. щомісяця.
Завдяки цьому, ОСОБА_2 не дивлячись на досить молодий вік - 34 роки було призначено Головою Державної податкової адміністрації у Сумській області, а неофіційно - «куратором» діяльності площадок в Сумській області.
При цьому чоловік узяв на себе всю роботу по організації фірм, каналів надходження тіньових грошей, пошук директорів, які самі не розуміли, що вони керують фірмами з багатомільйонним обігом.
У період перебування на посаді ДПА в Сумській області ОСОБА_2 разом а чоловіком виконувала роль по створенню «податкової площадки» з метою незаконного формування податкових кредитів з ПДВ та подальшого використання цих кредитів іншими субєктам підприємницької діяльності для зниження податкових зобовязань. Прикриття незаконної діяльності здійснювали також Голова Сумської державної адміністрації ОСОБА_7.
Вже за рік, тіньовий обіг грошових коштів за допомогою фіктивних операцій перевищив 2 млрд. грн. Її діяльність навіть не зупинили кримінальні справи, що були порушені Сумським Управлінням СБ України №№ 233, 255.
Завдяки своєї діяльності (пресинг підприємців, звільнення підлеглих, які не виконували її усні протиправні вказівки), ОСОБА_4 настільки стала відомою (внутрішня безпека податкової вже була не в змозі постійно знищувати матеріали на неї), що ОСОБА_11 перевів її на посаду Голови ДПА у Вінницькій області.
Накатана схема була втілена також і на Вінниччині.
Прибувши на нове місто роботи ОСОБА_4 одразу вибрала собі помешкання для житла - номер «Президентський люкс» у готелі «Феріде плаза» (вартість проживання в якому становить близько 300 доларів за добу). Оплата за вказаний номер відразу лягла на плечі підприємців регіону.
Схема роботи у Вінницькій області не мінялась, підприємствам примусово навязувались «площадочні» фіктивні контрагенти, для обготівкування коштів.
Така діяльність дозволила ОСОБА_4 «вільготно» себе почувати і зараз: .
будинок у Вишгороді вартістю біля 5 млн. доларів США;
Маєток у с. Циблі Переяслав-Хмельницького району Київської області з окремим виходом до річки Дніпро площею близько 10 га. та вартістю біля 3 млн. доларів.
І це не рахуючи нерухомого майна (квартир, офісів розташованих у центрі м. Києва, Київській та інших областях), а також дорогих автівок (близько 10, вартість кожної з яких перевищує 100 тис. доларів США), що зареєстровані на її чоловіка та членів її родини.
І саме цікаве, сьогодні ОСОБА_2 розглядається кандидатом на керівні посади в новоствореній Державній фіскальній службі України.
Для досягнення зазначеного, остання використовує особисті звязки серед керівництва вищих органів державної влади та управління, зокрема напрацьовані під час праці у Вінницькій області.
Слід зазначити, що ОСОБА_2 використовуючи маску гарної жінки керівника, намагається будь-яким шляхом з корисливих мотивів отримати керівну посаду в державному органі, для подальшого лобіювання діяльності підконтрольного «конвертаційного центру». Для досягнення зазначеної мети, остання спроможна на будь-які заходи та за матеріальну винагороду підшукує осіб, що можуть вплинути на позитивне вирішення вказаного питання, але до них вона відноситься з неповагою, всіляко підкреслюючи свої можливості щодо «купівлі» необхідних їй осіб. ОСОБА_12 Компромат Украины и России» (а.с.6-7).
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 32 Конституції України визначено, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.
Згідно з ст. ст. 297, 299 Цивільного кодексу України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право на недоторканість своєї ділової репутації. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист честі, гідності та ділової репутації.
В п. п. 15, 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз'яснено, що недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або відомості про них не відповідають дійсності. Негативною належить вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь - яких інших дій (порушення принципів моралі, загальновизнаних прав співжиття тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі та ділової репутації.
При розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь - який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи (позивача); в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.
Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.
Відповідно до ст. 277 Цивільного кодексу України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного.
Тобто обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте, позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.
За таких обставин, осткільки судом встановлено, що інформація, викладена на сайті Національного антикорупційного порталу «АНТИКОР» у статті «ОСОБА_13 перевертень всеукраїнського маштабу» стосовно позивача ОСОБА_2 за своїм змістом вказує на вчинення нею протиправної поведінки, звинувачуючи, при цьому, її у вчиненні протиправних дій, тобто, ця інформація не є оціночним судженням чи вираженням суб'єктивної думки і поглядів, адже автор статті висловив негативну інформацію стосовно позивача та її нібито неправомірних дій під час роботи на керівних посадах в податкових органах, чим порушив її особисті немайнові права, при цьому зі сторони відповідача не було надано належних і допустимих доказів, що поширена інформація на сайті є дійсною, тому ця інформація є такою, що не відповідає дійсності, принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача.
При цьому, суд враховує, що відповідно до роз'яснень, викладених в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві.
Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації.
Дані про власника веб-сайта можуть бути витребувані відповідно до положень ЦПК в адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет.
Згідно з п. 1.3 Порядку інформаційного наповнення та технічного забезпечення Єдиного веб-порталу органів виконавчої влади, затвердженого Наказом Державного комітету інформаційної політики, телебачення і радіомовлення України, Державного комітету зв'язку та інформатизації України від 25.11.2002 року № 327/225, веб-сайт - це сукупність програмних та апаратних засобів з унікальною адресою у мережі Інтернет разом з інформаційними ресурсами, що перебувають у розпорядженні певного суб'єкта і забезпечують доступ юридичних та фізичних осіб до цих інформаційних ресурсів та інші інформаційні послуги через мережу Інтернет; веб-портал - це веб-сайт, організований як системне багаторівневе об'єднання різних ресурсів та сервісів для забезпечення максимальної можливості доступу до інформації та послуг.
Також ч. 1 ст. 1 Закону України «Про телекомунікації» визначено, що домен - це частина ієрархічного адресного простору мережі Інтернет, яка має унікальну назву, що її ідентифікує, обслуговується групою серверів доменних імен та централізовано адмініструється.
Доменне ім'я - це буквено-цифровий вираз, що ідентифікує будь - який комп'ютер абонента у мережі Інтернет (п. 2 Порядку підключення до глобальних мереж передачі даних, затвердженого Постановою КМУ від 12.04.2002 року № 522). Доменне ім'я, зареєстроване у відповідному домені використовується для позначення відповідного сайту і для того, щоб сайт був позначений конкретним доменним іменем, спочатку належить зареєструвати доменне ім'я у відповідному домені.
Реєстрація веб-сайту, як засобу масової інформації, передбачає його обов'язкову державну реєстрацію уповноваженими органами в особі Міністерства юстиції України (Закон України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні»).
Компетентність Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес» у здійсненні функцій Центру компетенції адресного простору, що полягає у проведенні фіксації і дослідження змісту веб-сторінок у мережі Інтернет, а також видачі довідок з відомостями про реєстранта доменного імені або інформації про його встановлення відповідно до Договору про акредитацію від 11 квітня 2016 року підтверджується свідоцтвом про акредитацію (а.с.21).
Реєстрантом доменного імені аntікоr.соm.uа, станом на дату видачі вищезгаданої довідки Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес» Департаменту «Центр компетенції» від 16 жовтня 2018 року є фірма Teka-Group Foundation.
Отже на момент здійснення публікації статті: «ОСОБА_2 податковий перевертень всеукраїнського масштабу» реєстратором доменного імені аntікоr.соm.uа, власником веб-сайта аntікоr.соm.uа являвся саме ОСОБА_3, і тому він як власник веб-сайта відповідає за розміщену на ньому інформацію та за дотримання прав інших осіб при використанні сайту шляхом розміщення на ньому будь-якої інформації.
Посилання відповідача на те, що Центр компетенції УЦПНА не є володільцем інформації та не маже надавати достовірні дані про реєстр анта доменного імені та про власника веб-сайту, а робить лише припущення на неперевірених і віртуальних даних з метою отримання прибутку за довідку, не беруться до уваги, оскільки докази, не можуть ґрунтуватися на припущеннях і крім того, вони суперечать даним, викладеним в довідці від 16 жовтня 2018 року, якою чітко встановлено особу реєстратора доменного імені аntікоr.соm.uа та власника веб-сайта аntікоr.соm.uа, на дату опублікування спірної статті, а те, що можливим реєстратором доменного імені аntікоr.соm.uа відповідач вважає ОСОБА_14, також не беруться до уваги, як і не беруться до уваги заперечення відповідача, що саме автор статті ОСОБА_12 повинен бути належним відповідачем у справі, адже право заявляти позовні вимоги до того чи іншого відповідача, належить виключно позивачу. Незгода відповідача з тим, що Центр компетенції УЦПНА не уповноважений надавати інформацію про власника веб-сайту спростовуються наявністю свідоцтва про акредитацію, виданим Центру відповідно до закону.
Посилання на те, що зміст статті, де викладена інформація не є такою, що порушує честь, гідність та ділову репутацію позивача, оскільки позивач є публічною особою і інформація про неї може викликати підвищений інтерес в суспільстві, а отже, може бути вільно висвітлена є такими, що суперечать змісту викладеної на сайті статті, яка містить фактичні дані, а не оціночні судження, а викладені в ній відомості порочать честь, гідність, ділову репутацію ОСОБА_2
Крім того, на підтвердження того, що викладена і статті інформація є такою, що не відповідає дійсності, принижує честь, гідність та ділову репутацію, позивачем надано суду довідки як Міністерства внутрішніх справ, Головного слідчого управління Служби безпеки України, управління Служби безпеки України в Сумській області та Генеральної прокуратури, згідно яких відомості щодо кримінальних проваджень, повідомлень про підозру у вчиненні злочинів, направлення обвинувальних актів щодо ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 відсутні (а.с.7 а, 46-48).
При вирішенні заяви відповідача щодо застовування судом строку позовної давності суд враховує, оскільки вимоги про захист гідності, честі чи ділової репутації випливають із порушення особистих немайнових прав, тому згідно з п.1 ч.1 ст.268 ЦК позовна давність на них не поширюється; та враховуючи, що на момент розгляду справи в суді, стаття «ОСОБА_13 перевертень всеукраїнського маштабу» викладена на сайті Національного антикорупційного порталу «АНТИКОР», інформація в якій є такою, що не відповідає дійсності, принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача, тому в задоволенні заяви слід відмовити.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Проте, заперечуючи проти позову, відповідачем не було надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження своїх доводів та обставин, викладених у відзиві та письмових запереченнях. Крім того, останнім не надано суду доказів того, що право на використання доменного імені було передано на договірних засадах іншій особі.
За таких обставин, оскільки встановлено, що ОСОБА_3 є реєстрантом доменного імені аntікоr.соm.uа, за яким здійснюється доступ до веб-сайта httр://аntікоr.соm.uа і саме він є власником цього веб-сайта; відповідач не довів, що інформація, викладена в статті «ОСОБА_2 податковий перевертень всеукраїнського масштабу», яка була опублікована на сайті 08 жовтня 2014 року, є достовірною; докази подані позивачем, що внаслідок опублікування статті, було порушено її особисті немайнові права, знайшли своє підтвердження під час розгляду даної справи; тому суд вважає, що позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача, інформації, яка викладена у статті «ОСОБА_2 податковий перевертень всеукраїнського масштабу» на веб-сайті Національного антикорупційного порталу «АНТИКОР», підлягає задоволенню.
На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає, оскільки позов задоволено, судові витрати по справі необхідно стягнути з відповідача на користь позивача у сумі 704 грн. 80 коп.
Керуючись вищевикладеним, на підставі ст. ст.12, 13, 81, 258-259, 263, 264, 265, 352, 354, 355, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації задовольнити повністю.
«...3 самого початку своєї роботи в податковій, ОСОБА_2, маючи гарних вчителів одразу пізнала усі «прелесті» роботи по конвертації грошових коштів. При цьому, особливо у період правління «Сім ї» проявився геній ОСОБА_4...».
«... Спільно зі своїм чоловіком ОСОБА_11 (колишній співробітник СБУ), під патронатом друга сімї - колишнього Міністра внутрішніх справ України ОСОБА_6 угруповання сімї ОСОБА_2 прийняли до списку «довірених осіб» у сфері конвертації грошей та включили до т.з. «Державної програми по наповненню, держбюджету» - «конвертаційних площадок...».
«...Завдяки цьому, ОСОБА_2 не дивлячись на досить молодий вік - 34 роки було призначено Головою Державної податкової адміністрації у Сумській області, а неофіційно - «куратором» діяльності площадок в Сумській області.
При цьому чоловік узяв на себе всю роботу по організації фірм, каналів надходження тіньових грошей, пошук директорів, які самі не розуміли, що вони керують фірмами з багатомільйонним обігом.
У період перебування на посаді ДПА в Сумській області ОСОБА_2 разом з чоловіком виконувала роль по створенню «податкової площадки» з метою незаконного формування податкових кредитів з ПДВ та подальшого використання цих кредитів іншими субєктам підприємницької діяльності для зниження податкових зобов'язань. Прикриття незаконної діяльності здійснювали також Голова Сумської державної адміністрації ОСОБА_7.
Вже за рік, тіньовий обіг грошових коштів за допомогою фіктивних операцій перевищив 2 млрд. грн. Її діяльність навіть не зупинили кримінальні справи, що були порушені Сумським Управлінням СБ України №№ 233, 255.
Завдяки своєї діяльності (пресинг підприємців, звільнення підлеглих, які не виконували її усні протиправні вказівки), ОСОБА_4 настільки стала відомою (внутрішня безпека податкової вже була не в змозі постійно знищувати матеріали на неї)...».
«...Прибувши на нове місто роботи ОСОБА_4 одразу вибрала собі помешкання для житла - номер «Президентський люкс» у готелі «Феріде плаза» (вартість проживання в якому становить близько 300 доларів за добу). Оплата за вказаний номер відразу лягла на плечі підприємців регіону.
Схема роботи у Вінницькій області не мінялась, підприємствам примусово нав'язувались «площадочні» фіктивні контрагенти, для обготівкування коштів.
Така діяльність дозволила ОСОБА_4 «вільготно» себе почувати і зараз:
*будинок у Вишгороді вартістю біля 5 млн. доларів США;
Маєток у с. Циблі Переяслав-Хмельницького району Київської області з окремим виходом до річки Дніпро площею близько 10 га. та вартістю біля 3 млн. доларів.
1це не рахуючи нерухомого майна (квартир, офісів розташованих у центрі м. Києва, Київській та інших областях), а також: дорогих автівок (близько 10, вартість кожної з яких перевищує 100 тис. доларів США), що зареєстровані на її чоловіка та членів її родини…»
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя М.О.Циганко