Справа № 137/282/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" квітня 2019 р.

Літинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Желіховського В.М.

секретаря судових засідань Голоти О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Літин цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16.09.2005 року. Свій шлюб зареєстрували у відділі ДРАЦС Літинського районного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 59. Від спільного шлюбу у них народилася донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач зазначає, що причиною розірвання шлюбу послугувало те, що за останній період спільного проживання між ними часто виникали конфлікти, спори та непорозуміння з різних причин. На протязі останніх двох років проживають окремо, тому просить шлюб розірвати.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій справу просить розглянути у її відсутність. Позов підтримує в повному обсязі та наполягає на його задоволені.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позов визнає та не заперечує проти його задоволення.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання.

Відповідно до ст. 200 ч.3 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Як зазначено у ст. 206 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Із свідоцтва про шлюб (а.с.6) встановлено, що сторони 16.09.2005 року зареєстрували шлюб. Відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 7) судом встановлено, що сторони зазначені батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Згідно ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ст. 55 ч.1 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Згідно ст.ст.104,105, 110 СК України, однією із підстав припинення шлюбу є його розірвання, яке може відбуватися на підставі рішення суду за позовом одного із подружжя.

Згідно ст.112 ч.2 СК України та відповідно до ст.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя. суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається із матеріалів позовної заяви та встановлено в судовому засіданні, подальше збереження сім'ї позивачкою і відповідачем не можливе, оскільки сторони разом не проживають.

Враховуючи причини позову про розірвання шлюбу, спільне бажання сторін на розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 СК України дає суду підстави для ухвалення рішення про розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст.4,12,48,76,81,259,263-268 ЦПК України і на підставі ст.ст.109,110-112 Сімейного кодексу України, Відповідно до ст.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовільнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 16.09.2005 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Літинського районного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 59.

Апеляційну скаргу на рішення суду сторони можуть подати протягом 30 днів після проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Желіховський В. М.