Справа № 535/1595/18
Провадження № 2/535/49/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2019 року Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Цвітайла П.В.,

при секретарі - Дрижирук Л.М.,

розглянувши у судовому засіданні в смт. Котельва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу;-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить розірвати шлюб укладений між ними від 25 листопада 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Котелевського районого управління юстиції у Полтавській області, за актовим записом № 94, обґрунтовуючи позов тим, що подружнє життя не склалося через різні погляди на життя та діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю, що призвело до припинення шлюбних відносин з 2016 року. В звязку з цим в подальшому не бажає продовжувати подружні відносини з відповідачкою. Також просить стягнути з відповідачки витрати повязані з розглядом справи в суді.

Ухвалою судді Котелевського районного суду Полтавської області від 12.12. 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 18.01. 2019 року (а.с 22-23). 18.01.2019 року призначено справу до розгляду по суті на 28.01.2019 року (а.с. 39-40).

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, але надав до суду заяву від 18.01.2019 року, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить розірвати шлюб (а.с. 37).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, але 10.01.2019 року надала до суду відзив на позов, в якому позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає в повному обсязі та не заперечує проти його розірвання, після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище «Недбай». Крім цього, просить вирішити питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого ним при подачі позову до суду. Розмір витрат на правову допомогу понесених позивачем в сумі 900 грн., просить зменшити до 300 грн. (а.с. 29-35).

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, системно дослідивши матеріали даної цивільної справи (а.с.1-43), вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини приходить до переконання, що позовну заяву ОСОБА_1 слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

25.11.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Котелевського районого управління юстиції у Полтавській області, за актовим записом № 94 між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2 та жителем ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_5 та жителькою смт. Котельва, Котелевського району Полтавської області було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КЕ № 088678 виданим 25.11.2011 року (а.с. 14).

Від цього шлюбу сторони мають спільних дітей : доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 та доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 7, 13).

Частиною 2 ст. 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Оскільки позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Враховуючи, що сторони фактично не підтримують подружніх відносин з 2016 року, у них виникають постійні непорозуміння, примирення є категорично неможливим, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача ОСОБА_1, відповідачки ОСОБА_2 та їх малолітніх дітей.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи повязані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо.

Згідно вимог ст.137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами.

Відповідно до ч.4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно доЗакону України"Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Судом встановлено, що між адвокатом ОСОБА_5, яка діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 1422 від 21.03.2017 року , видане на підставі рішення ради адвокатів Полтавської області від 19.08.2014 року № 6 та ОСОБА_1 укладена угода про надання правової допомоги від 22.11.2018 року (а.с. 15-17).

Відповідно до ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги,може бути договір про надання правової допомоги.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

В матеріалах справи наявний детальний опис робіт (надання послуг), виконаних адвокактом та здійснених ним витрат, необхідних для розгляду справи за даним позовом (а.с. 16), акт приймання-передачі виконаних робіт від 07.12.2018 року, складений між замовником ОСОБА_1та виконавцем адвокатом ОСОБА_5 щодо надання юридичних послуг на підставі укладеного договору від 22.11.2018 року про надання правової допомоги (а.с 15) та квитанція про отримання адвокатом гонорару на суму 900 грн. (а.с. 16-а).

Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Враховуючи вище викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу підлягають задоволенню повністю в сумі 900 грн, що є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Також відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, повязані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача, тому виходячи із змісту вище зазначеної норми з відповідачки ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 необхідно стягти витрати по сплаті судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп. (а.с.1-2).

Щодо клопотання відповідачки ОСОБА_2 про повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого ним при подачі позову до суду, то згідно ч.3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи що дане клопотання заявлене відповідачкою ОСОБА_2, яка не є особою що сплатила даний судовий збір, то в задоволенні даного клопотання необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 12, 13, 81, 82, 89, 247, 264, 265, 354 ЦПК України, ст. 3 ЦК України, ст.ст. 24, 104, 105, 110-113 Сімейного кодексу України, ч.3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» , суд;-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити повністю.

Шлюб, зареєстрований 25.11.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Котелевського районного управління юстиції у Полтавській області, за актовим записом № 94 між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2 та жителем ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_5 та жителькою смт. Котельва, Котелевського району Полтавської області розірвати.

Після розірвання шлюбу відповідачці залишити шлюбне прізвище «Недбай ».

Стягти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 704 ( сімсот чотири ) гривні 80 копійок.

Стягти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 900 ( девятсот ) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана через Котелевський районний суд Полтавської області.

Суддя