Провадження № 2/628/541/19
Справа № 628/770/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 року Куп`янський міськрайоний суд Харківської області

у складі: головуючого судді - Гетьман Л.В.,

за участю секретаря - Разєнкової Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у залі суду в місті Куп`янську Харківської області матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області з позовною заявою до відповідача, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, вказуючи на те, що 01 липня 2018 року він з відповідачкою ОСОБА_2 уклав договір позики, за яким він надав у борг їй суму грошей 23000 грн., а вона зобов`язалась повернути борг. Для забезпечення грошима відповідачку він взяв кредит в ТОВ «СІМПЛ МАНІ» 25 червня 2018 року. За умовами кредитування йому потрібно виплачувати до 25.06.2021 року суму боргу 76488,73 грн. з процентами 1436,25 грн., страховкою 6207,68 грн., щомісячним процентом 45094 грн. Він не отримує кошти від відповідача і не може сплатити кредит.

Ухвалою суду від 28 березня 2019 р. провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду по суті в порядку загального позовного провадження.

В судове засідання представник позивача не з`явився, надавши суду письмову заяву згідно якої, просить суд розглянути справу у його відсутність, підтримав позовні вимоги, які просить суд задовольнити.

Відповідач в судове засідання з`явилась, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, з позовом згодна повністю.

Дослідивши письмові докази судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що відповідно договору позики від 25 червня 2018 року між ТОВ «СІМПЛ МАНІ» та ОСОБА_1 позивачу потрібно виплачувати до 25.06.2021 року суму боргу 76488,73 грн. (а.с.9-11).

Згідно договору позики ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 23000 грн. та зобов`язалась виплачувати кредит, який ОСОБА_1 взяв для забезпечення її грошима. (а.с.6).

Позивач не отримує кошти від відповідача і тому своєчасно не може сплатити кредит.

У відповідності до ч.1 ст.1046ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч.2 ст.1047ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

За правилами ч.1 ст.1049ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Так, в постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі №6-79цс14 зазначено, що «відповідно до норм ст.ст.1046,1047ЦК України договір позики (на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов`язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання».

Постановою Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі №6-63цс13 визначено, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки».

Таким чином, суд прийшов до висновку, що між сторонами 01.07.2018 року був укладений договір позики. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_2 виконала свої зобовязання за договором позики та повернула грошові кошти, тому, з відповідача на користь позивача слід стягнути борг за договором позики від 01.07.2018 року.

У відповідності до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

З урахуванням вимог ст. ст. 625,1050 ЦК Українив разі допущення позичальником прострочення виконання грошових зобовязань перед Позикодавцем, Позичальник зобовязаний сплатити Позикодавцю суму боргу та три проценти річних від простроченої суми.

Окрім того, згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Таким чином, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сума заборгованості за договором позики від 01.07.2018 року в розмірі 76488,73 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд також стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст. ст. 7, 10, 76, 141, 244-245 ЦПК України ЦПК України, ст. ст. 526, 527, 530, 598, 599, 610, ч. 2 ст.1050,1054 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 76488,73 грн. за договором позики, та судові витрати у розмірі 768,40 грн.

Рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Куп`янський міськрайонний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

На виконання вимог ч. 10 ст. 272 ЦПК України суд повідомляє учасникам справи веб-адресу сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою вони можуть отримати інформацію щодо справи, яка розглядається: http://kpm.hr.court.gov.ua/sud2023/gromadyanam/csz/.

Суддя Л.В. Гетьман