КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/7089/2019
У Х В А Л А

08 квітня 2019 року місто Київ

справа № 367/6753/16-ц

Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача Борисової О.В., перевіривши виконання вимог ст.356 ЦПК України за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 29 січня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Карабаза Н.Ф., у справі за позовом ОСОБА_2 до Національного університету Державної податкової служби України про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 29 січня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції позивач ОСОБА_2 07 березня 2019 року подала апеляційну скаргу, в якій просила поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду.

В обґрунтування вимог посилалася на те, що повний текст оскаржуваного рішення її представник отримала лише 19 лютого 2019 року.

А тому, просила поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки він пропущений з поважних причин.

Відповідно до ч.1 ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема з протоколу судового засідання від 29 січня 2019 року позивач та її представник були присутні при проголошенні вступної та резолютивної частини рішення суду (а.с.82-83) та позивач отримала копію вступної та резолютивної частини рішення суду (а.с.91).

Оскаржуване рішення дати складання повного тексту не містить.

15 лютого 2019 року позивач подала до суду першої інстанції заяву, в якій просила видати повний текст рішення суду від 29 січня 2019 року (а.с.92).

19 лютого 2019 року представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 отримала копію оскаржуваного рішення, що підтверджується розпискою (а.с.93).

Апеляційна скарга подана позивачем ОСОБА_2 до суду першої інстанції 07 березня 2019 року.

Враховуючи вказані обставини, положення ст.129 Конституції України про забезпечення права на апеляційний перегляд справи, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК України прихожу до висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду, а тому вважаю, що строк підлягає поновленню.

Проте, апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду Київським апеляційним судом, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернулася до суду з позовом з позовом до відповідача, в якому з урахуванням заяв про уточнення позовних вимог просила:

поновити її на посаді декана факультету фінансів та банківської справи Національного університету державної податкової служби України;

стягнути з Національного університету державної податкової служби України на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 157162 грн.;

стягнути з Національного університету державної податкової служби України на її користь заподіяну моральну шкоду у сумі 45000 гривень;

допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення з Національного університету державної податкової служби України на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 157162 грн.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент звернення з апеляційною скаргою) від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

ОСОБА_2 при пред'явленніпозову були заявлені, зокрема, вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулутавідшкодування моральної шкоди, за які вона не звільнена від сплати судового збору.

За змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР«Про оплату праці» середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця та не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Такіправовівисновкимістяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18)та ухвалах Верховного Суду від 10 січня 2019 року у справі №505/3097/17, від 28 лютого 2019 року у справі №442/2603/18, від 05 березня 2019 року у справі № 554/7844/18, від 21 березня 2019 року у справах №341/437/18, №544/528/18-ц.

За таких обставин, з урахуванням позовних вимог, ОСОБА_2 повинна сплатити судовий збір за апеляційне оскарження судового рішення у частині вирішення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Згідно з п.3 ч.4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції на час вчинення процесуальної дії) за подання до суду позовної заяви майнового характеру (стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулута відшкодування моральної шкоди), яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Виходячи з вищевикладеного апелянту необхідно було сплатити судовий збір за вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулув розмірі 2357,43 грн. (1571,62 грн.*150%) та за вимогу про відшкодування моральної шкоди у розмірі 826,80 грн. (551,20 грн.*150%).

Як вбачається з квитанції №19763091 від 07 березня 2019 року долученої до апеляційної скарги, апелянтом сплачено судовий збір в розмірі 826,80 грн. за вимогу про відшкодування моральної шкоди, а за вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулусудовий збір не сплачено.

Виходячи з вищевикладеного, апелянту необхідно сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги щодо вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулув сумі 2357,43 грн. на реквізити: отримувач коштів - УК у Солом. р-ні/Соломян. р-н/22030101, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), розрахунковий рахунок: 0024, МФО банку отримувача: 899998, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812, код класифікації доходів бюджету: 22030101 та надати до Київського апеляційного суду оригінал квитанції про оплату судового збору.

До апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст.356 цього Кодексу застосовуються положення ст.185 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.127, 185, 357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Поновити позивачу ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження рішення Ірпінського міського суду Київської області від 29 січня 2019 року.

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 29 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Національного університету Державної податкової служби України про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали.

У разі не виконання вимог ухвали у визначений строк скарга буде вважатись неподаною та повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: БорисоваО.В.