Єдиний унікальний номер 243/6869/19 Номер провадження 22-ц/804/2297/19

Доповідач Санікова О.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2019 року Донецький апеляційний суд у складі:

суддів: Санікової О.С.

Агєєва О. В., Соломахи Л. І.,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщені суду в місті Бахмуті цивільну справу № 243/6869/19

за заявою Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Слов`янського управління по газопостачанню та газифікації про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 боргу за спожитий природний газ

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Слов`янського управління по газопостачанню та газифікації на ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 01 липня 2019 року

(суддя Мірошниченко Л. Є. ухвала постановлена у м. Слов`янськ),

В С Т А Н О В И В :

У червні 2019 року Публічне акціонерне товариство «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Слов`янського управління по газопостачанню та газифікації звернулось до суду першої інстанції з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 01 липня 2019 року у видачі судового наказу відмовлено у зв`язку з тим, що з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги.

В апеляційній скарзі Публічне акціонерне товариство «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Слов`янського управління по газопостачанню та газифікації, посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що строк позовної давності у даному випадку перервався у зв`язку із укладенням 30 березня 2018 року ОСОБА_1 угоди про погашення заборгованості за житлово-комунальні послуги на суму 46676,82 грн. строком на шість місяців та почався заново 01 жовтня 2018 року. Отже, строк позовної давності тривалістю три роки не минув.

Крім того, у порушення ч. 3 ст. 267 ЦПК України суд з власної ініціативи застосував позовну давність.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. У ч. 2 цієї статті зазначено, що апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1,5,6,9,10,14,19,37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що учасниками справи клопотання про розгляд справи з їх повідомленням не заявлялось та зважаючи на те, що апеляційна скарга подана на ухвалу, яка зазначена у ч. 2 ст. 369 ЦПК України (пункт 1 статті 353 ЦПК України - відмова у видачі судового), справа підлягає розгляду апеляційним судом в порядку письмового провадження без повідомлення сторін.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 ЦПК України .

Відмовляючи у видачі судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для пред`явлення такої вимоги.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду, вважає його законним, обґрунтованим та таким, що постановлений у відповідності до норм цивільного процесуального законодавства з огляду на наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Як вбачається із змісту заяви, заявник просив стягнути за судовим наказом з ОСОБА_1 заборгованість за спожитий природний газ за період з 01.03.2014 року по 01.05.2019 рік.

Стаття 256 ЦК України передбачає, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальний строк позовної давності встановлюється у три роки (ст.257 ЦК України).

Частинами першою, п`ятою ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права.

Позовна давність відповідно до частини першої ст.260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що заявник звернувся із заявою про видачу судового наказу 27 червня 2019 року.

Враховуючи період, за який заявлено стягнення заборгованості апеляційний суд погоджується з висновком суду про те, що до частини заявлених вимог з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, а тому наявні підстави для відмови у видачі судового наказу.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про відмову у видачі судового наказу є обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали з підстав, які наведені вище, оскільки норми процесуального закону, якими керувався суд є спеціальними при розгляді заяви про видачу судового наказу. Крім того, питання застосування чи не застосування до даних правовідносин строку позовної давності підлягає вирішенню при розгляді спору в порядку позовного провадження.

Ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам закону і підстави для її скасування та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи, що ухвалою Донецького апеляційного суду від 23 серпня 2019 року було відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення у справі, з Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Слов`янського управління по газопостачанню та газифікації підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 1632,85 грн.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Слов`янського управління по газопостачанню та газифікації залишити без задоволення, ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 01 липня 2019 року без змін.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Слов`янського управління по газопостачанню та газифікації на користь держави судовий збір у сумі 1632,85 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а-г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді: