Дата документу 09.04.2019 Справа № 335/8631/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/8631/18 Провадження №22-ц/807/1570/19
Головуючий в 1-й інстанції Рибалко Н.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
секретарОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Путник» на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 січня 2019 року, ухваленого в м. Запоріжжі (повний текст складено 21 січня 2019 року) у справі за позовом Приватного підприємства «Путник» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів ОСОБА_7, ТОВ «ОСОБА_8 Запоріжжя» про стягнення збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи ОСОБА_7, ТОВ «ОСОБА_8 Запоріжжя» про стягнення збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, в якому просив стягнути солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ПП «Путник» 615975,00 грн. збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.03.2016 року між ПП «Путник» (покупець) і ТОВ «ОСОБА_8 Запоріжжя» (постачальник) було укладено договір №1403161 поставки товару, згідно з яким постачальник зобов'язався передати покупцю, а останній прийняти у власність і оплатити товар, асортимент, кількість і ціна якого встановлюються у накладних на товар, які, дорівнюються до специфікацій та мають силу додатків до цього договору. Позивач зазначав, що на виконання умов вищевказаного договору всього поставлено товару на загальну суму 1102050,00 грн. При цьому, ПП «Путник» сплатило ТОВ «ОСОБА_8 Запоріжжя» за поставлений по договору товар лише 432300,00 грн. Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.11.2016 року по кримінальному провадженню №335/12032/16-к затверджено угоду про визнання винуватості між прокурором відділу прокуратури Запорізької області та ОСОБА_5, згідно якої останнього визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.28 ч.2 ст.205, ч.3 ст.28 ч.2 ст.205, ч.3 ст.28 ч.2 ст.205, ч.5 ст.27 ч.2 ст.212 КК України. Цим же вироком затверджено угоду про визнання винуватості між прокурором відділу прокуратури Запорізької області та ОСОБА_6, відповідно до якої останню визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.28 ч.2 ст.205, ч.3 ст.28 ч.2 ст.205, ч.3 ст.28 ч.2 ст.205, ч.5 ст.27 ч.2 ст.212 КК України. Оскільки вищевказаним вироком суду встановлена нікчемність договору №1403161 поставки товару укладеного 14.03.2016 р. між ПП «Путник» і ТОВ «ОСОБА_8 Запоріжжя», як такого, що порушує публічний порядок вчинений з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства, вважає, що мають бути застосовні наслідки нікчемності правочину, що встановлені ст.228 Цивільного кодексу України, ст.208 Господарського кодексу України. А саме стягнення з ОСОБА_5, ОСОБА_6 солідарно 432 300,00 грн., які отримало ТОВ «ОСОБА_8 Запоріжжя» за договором поставки з ПП «Путник», а також стягнення з відповідачів 183675,00 грн., що є сумою заниженого ПДВ, яка встановлена ГУДФС у м. Києві за результатами проведеної перевірки ПП «Путник» з питань дотримання вимог податкового законодавства під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «ОСОБА_8 Запоріжжя».

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 січня 2019 року, позов приватного підприємства «Путник» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: ОСОБА_7, ТОВ «ОСОБА_8 Запоріжжя» про стягнення збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Приватне підприємство «Путник» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.11.2016 року у справі №335/12032/16-к. встановлена нікчемність договору поставки товару №1403161 від 14.03.2016 року як такого, що порушує публічний порядок, вчинений з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства. Умисел і вина ОСОБА_5 і ОСОБА_6, які діяли від імені ТОВ «ОСОБА_8 Запоріжжя» в намірі порушення публічного порядку при укладанні договору №1403161 поставки товару від 14.03.2016 року встановлена вироком суду, який набрав законної сили 26.12.2016 року. Даний факт відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України є преюдиційновстановленим і не підлягає доказуванню у даній справі. А тому є всі підстави для задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне зясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини, відповідно ч. 4 ст. 376 ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.11.2016 року по кримінальному провадженню №335/12032/16-к затверджено угоду про визнання винуватості між прокурором відділу прокуратури Запорізької області та ОСОБА_5, згідно якої останнього визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.28 ч.2 ст.205, ч.3 ст.28 ч.2 ст.205, ч.3 ст.28 ч.2 ст.205, ч.5 ст.27 ч.2 ст.212 КК України, та призначено йому покарання за ч.2 ст.28 ч.2 ст.205 - у виді штрафу у розмірі 4000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 68000 грн.; за ч.3 ст.28 ч.2 ст.205 - у виді штрафу у розмірі 5000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 85000 грн.; за ч.5 ст.27 ч.2 ст.212 КК України - у виді штрафу у розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51000 грн. з позбавленням права займатися діяльністю повязаною з реєстрацією та перереєстрацією субєктів господарської діяльності на строк два роки. На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді штрафу у розмірі 5000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 85000 (вісімдесят пять тисяч) грн. з позбавленням права займатися діяльністю повязаною з реєстрацією та перереєстрацією субєктів господарської діяльності на строк два роки.

Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.11.2016 року по кримінальному провадженню №335/12032/16-к затверджено угоду про визнання винуватості між прокурором відділу прокуратури Запорізької області та ОСОБА_6, відповідно до якої останню визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.28 ч.2 ст.205, ч.3 ст.28 ч.2 ст.205, ч.3 ст.28 ч.2 ст.205, ч.5 ст.27 ч.2 ст.212 КК України, та призначено їй покарання за ч.2 ст.28 ч.2 ст.205 - у виді штрафу у розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51000 грн.; за ч.3 ст.28 ч.2 ст.205 - у виді штрафу у розмірі 4000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 68000 грн.; за ч.5 ст.27 ч.2 ст.212 КК України - у виді штрафу у розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51000 грн. з позбавленням права займатися діяльністю повязаною з реєстрацією та перереєстрацією субєктів господарської діяльності на строк два роки. На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді штрафу у розмірі 4000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 68000 (шістдесят вісім тисяч) грн. з позбавленням права займатися діяльністю повязаною з реєстрацією та перереєстрацією субєктів господарської діяльності на строк два роки.

Вирок суду від 25.11.2016 року по кримінальному провадженню №335/12032/16-к набрав законної сили 26.12.2016 року.

Відповідно до вироку Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.11.2016 року відповідачі були притягнуті до відповідальності за вчинення злочинів у сфері господарської діяльності. Зокрема вчинення злочинів передбачених ст.205 (фіктивне підприємництво) та ст.212 КК України (ухилення від сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), обєктом вчинення яких був встановлений законодавством порядок здійснення підприємницької діяльності, порядок оподаткування юридичних і фізичних осіб, який забезпечує за рахунок надходження податків, зборів та інших обов'язкових платежів формування доходної частини державного та місцевих бюджетів, а також державних цільових фондів.

Суд першої інстанції дослідивши матеріали справи та надані докази, дійшов висновку, що представником позивача не доведено і судом не встановлено факту завдання ПП «Путник» збитків на суму 432300,00 грн. саме діями відповідачів - ОСОБА_5 та ОСОБА_6, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Не підлягають задоволенню і вимоги в частині стягнення з відповідачів збитків в розмірі 183675,00 грн., оскільки ні їх розмір, ні факт їх понесення позивачем не підтверджені належними та допустимими доказами.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційного суду виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, позивач вибрав не вірний спосіб захисту свого порушеного права. Фактично спір виник і існує між сторонами договору поставки, а саме позивачем ПП «Путник» та третьою особою ТОВ «ОСОБА_8 Запоріжжя». Сторони договору це юридичні особи, предмет договору стосується господарських правовідносин. Таким чином, стягнення коштів за невиконання чи неналежне виконання договору або визнання його нікчемним можливо лише у спорі між сторонами договору, які не ліквідовані і не знаходяться в процесі ліквідації (за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які знаходяться в мережі Інтернет на сайті Міністерства юстиції України) у порядку господарського судочинства.

Однак прийшовши до вріних висновків, що позов заявлено до неналежних відповідачів, і що він не може розглядатись в порядку цивільного судочинства, суд помилково надав оцінку правовідносинам сторін за договором і встановив факти, які можуть мати преюдиційні наслідки, що є помилковим.

Виходячи з викладеного не можна вважати обґрунтованим та доведеними у цій справі, встановлення судом першої інстанції обставин, щодо укладання 14.03.2016 року договору №1403161 поставки товару між ПП «Путник» та ТОВ «ОСОБА_8 Запоріжжя» та факту поставки ТОВ «ОСОБА_8 Запоріжжя» ПП «Путник» товару за договором на загальну суму 1102050 грн. за яким, ПП «Путник» сплатило за поставлений по договору товар 432 300 грн. Оскільки вказані обставини підлягають встановленню при розгляді господарського спору в суді.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов'язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Зазначені порушення норм процесуального права суду першої інстанції не призвели до неправильного вирішення останнім цієї справи по суті, а тому не можуть бути підставою для скасування правильного по суті рішення в силу вимог ст. 376 ч. 2 ЦПК України, інші доводи скарги на вірні висновки суду попередньої інстанції не впливають.

За таких обставин, апеляційну скаргу Приватного підприємства «Путник» слід задовольнити частково, рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 січня 2019 року у цій справі необхідно змінити виключивши із мотивувальної частини обставини щодо встановлення факту укладання договору поставки, факту поставки товару та сплати за вказаний товар.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Путник» задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 січня 2019 року у цій справі змінити та виключити з мотивувальної частини обставини встановлені судом, а саме що:

«14.03.2016 року між ПП «Путник» та ТОВ «ОСОБА_8 Запоріжжя» укладений договір №1403161 поставки товару, згідно з яким постачальник зобов`язався передати покупцю, а останній прийняти у власність і оплатити товар, асортимент, кількість і ціна, якого встановлюються у накладних на товар.

ТОВ «ОСОБА_8 Запоріжжя» було поставлено ПП «Путник» товару за договором на загальну суму 1102050 грн., ПП «Путник» сплатило за поставлений по договору товар 432 300 грн.»

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 10 квітня 2019 року.

Судді: С. В. Кухар

ОСОБА_2

ОСОБА_3