"08" квітня 2019 р. Справа № 363/1320/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2019 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючого судді - Баличевої М.Б., секретаря Рибки І.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Вишгород скаргу ОСОБА_1 на повідомлення від 18.03.2019 року про повернення виконавчого документа стягувачеві без прийняття до виконання, заінтересована особа: старший державний виконавець Вишгородського РВ ДВС у Київській області ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною скаргою в якій просить повідомлення від 18.03.2019 року винесене старшим державним виконавцем Вишгородського РВ ДВС у Київській області ОСОБА_2 про повернення виконавчого документа стягувачеві ОСОБА_1 по справі про виконання виконавчого листа № 363/2557/17 від 26.12.2018 року виданого Вишгородським районним судом Київської області без прийняття до виконання скасувати та зобовязати старшого державного виконавця Вишгородського РВ ДВС у Київській області ОСОБА_2 прийняти до виконання виконавчий лист № 363/2557/17 від 26.12.2018 року виданого Вишгородським районним судом Київської області, де стягувачем є ОСОБА_1, а боржником є ОСОБА_3, відкрити провадження.

Скаргу обґрунтовує тим, що 27.12.2017 року Вишгородський районний суд Київської області розглянув цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні власністю та ухвалив рішення по вказаній цивільній справі про задоволення позовних вимог. 26.12.2018 року Вишгородським районним судом Київської області видано виконавчий лист про усунення ОСОБА_3 перешкод ОСОБА_1 у здійсненні права власності на належне стягувачу майно, що складається із житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, які розташовані за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Рови, вул. Дніпровська, 18. 18.03.2019 року ОСОБА_1 подано до Вишгородського РВ ДВС у Київській області заяву про відкриття виконавчого провадження та виконавчий лист від 26.12.2018 року. 20.03.2019 року ОСОБА_1 отримав від державного виконавця письмове повідомлення від 18.03.2019 року про повернення виконавчого документа стягувачеві без прийняття до виконання, оскільки ним не було внесено авансовий внесок за подання вищевказаного виконавчого листа. Вважає, що письмове повідомлення від 18.03.2019 року старшого державного виконавця Вишгородського РВ ДВС у Київській області ОСОБА_2 є таким, що підлягає скасуванню, оскільки державний виконавець повинен був відкрити виконавче провадження та стягнути з боржника авансовий внесок у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати, так як вимоги по виконавчому листу є не майновими.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд скарги без його участі, в якій просив скаргу задовольнити.

Старший державний виконавець Вишгородського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надав письмовий відзив на скаргу, в якому просив у задоволенні скарги відмовити та провести розгляд скарги без його участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що заочним рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 27 грудня 2017 року у цивільній справі № 363/2557/17 уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені, усунуто ОСОБА_1 перешкоди з боку ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у здійсненні права власності на належне йому майно, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, які розташовані за адресою: Київська область, Вишгородський район, село Рови, вул. Дніпровська, 18. Знято ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з реєстраційного обліку за адресою: Київська область, Вишгородський район, село Рови, вул. Дніпровська, 18.

26 грудня 2018 року Вишгородським районним судом Київської області видано ОСОБА_1 виконавчий лист № 363/2557/17 про усунення ОСОБА_1 перешкоди з боку ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у здійсненні права власності на належне йому майно, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, які розташовані за адресою: Київська область, Вишгородський район, село Рови, вул. Дніпровська, 18, який 18.03.2019 року ОСОБА_1 було предявлено до Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, для подальшого примусового виконання.

18 березня 2019 року старшим державним виконавцем Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 на підставі частини 2 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, у звязку із тим, що ОСОБА_1 не надано підтвердження сплати авансового внеску.

Відповідно до п. 1 ч. 1 та ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону , зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Від сплати авансового внеску звільняються стягувачі за рішеннями про: стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин; обчислення, призначення, перерахунок, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг; відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, а також смертю фізичної особи; стягнення аліментів, заборгованості зі сплати аліментів, додаткових витрат на дитину, неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, суми індексації аліментів, встановлення побачення з дитиною або усунення перешкод у побаченні з дитиною; відшкодування майнової та/або моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Від сплати авансового внеску також звільняються державні органи, особи з інвалідністю внаслідок війни, особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю I та II груп, громадяни, віднесені до категорій 1 та 2 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у разі їх звернення до органів державної виконавчої служби. У разі виконання рішення Європейського суду з прав людини авансовий внесок не сплачується.

Згідно вимог Закону України "Про виконавче провадження" стягувач зобов'язаний здійснювати авансування витрат на проведення виконавчих дій по виконанню рішення, винесеного на його користь, окрім випадків, коли згідно Закону він звільнений від сплати авансового внеску.

Як встановлено судом, при пред'явленні виконавчого документу до виконання, стягувачем ОСОБА_1 не було додано до заяви про відкриття виконавчого провадження квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі встановленому чинним законодавством або документи, що підтверджують звільнення ОСОБА_1 від сплати авансового внеску, у зв'язку із чим, на підставі вимог ст.26 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавчий документ був повернутий без прийняття до виконання.

Матеріали справи не містять доказів не виконання державним виконавцем вимог Закону України "Про виконавче провадження", що могло б призвести до порушення прав стягувача.

Відповдіно до ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 259, 447-453 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на повідомлення від 18.03.2019 року про повернення виконавчого документа стягувачеві без прийняття до виконання, заінтересована особа: старший державний виконавець Вишгородського РВ ДВС у Київській області ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали через Вишгородський районний суд Київської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий М.Б.Баличева