Номер провадження: 22-ц/813/5783/19
Номер справи місцевого суду: 496/3802/18
Головуючий у першій інстанції Пендюра Л. О.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - Гірняк Л.А.

суддів: Сегеди С.М., Цюри Т.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 09 квітня 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,-

встановив:

ПРОЦЕДУРА:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів (а.с.1-2).

Позов обґрунтовано тим, що рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 02.06.2017 року стягнуто з відповідача ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання сина у розмірі 800 грн. щомісяця, але цих грошей на утримання дитини не вистачає. На підставі наведеного позивачка просила суд змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 800 грн. до 2500 грн. щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 09 квітня 2019 року позов задоволено частково. Судом збільшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 за рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 02 червня 2017 року і стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1500 грн. щомісяця, починаючи з часу набрання рішення законної сили і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.41-42).

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не було доведено завдану позивачу майнову та моральну шкоду, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між ними.

АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ)СТОРІН

Зазначене рішення суду оскаржує в апеляційному порядку ОСОБА_1 .

В скарзі з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права ставиться питання про скасування судового рішення, ухвалення нового рішення про задоволення її позову до ОСОБА_2

Основними доводами апеляційної скарги є незгода з висновками суду першої інстанції. Зазначає, що Законом України «Про державний бюджет України на 2019 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2019 року становить - 2027 грн. не може бути менше 50% прожиткового мінімуму.

15 липня 2019 року від представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 до апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому ставиться питання про залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 без задоволення, а рішення Біляївського районного суду Одеської області від 09 квітня 2019 року без змін.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ та ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙЦНОГО СУДУ

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного провадження розглядаються зокрема спори про стягнення аліментів та поділ майна подружж.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки справа за даною категорією відноситься до переліку справ, які підлягають розгляду у порядку спрощеного провадження, тому вказана цивільна справа відповідно до вимог ч. 13 ст. 7, п. 1 ч. 4 ст. 274, ч. 1 ст. 369 ЦПК України підлягає розгляду апеляційним судом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Збільшуючи розмір ОСОБА_2 за рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 02 червня 2017 року на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , районний суд виходив з того, що позивачка не надала суду докази матеріального стану відповідача та спроможність його сплачувати аліменти у розмірі 1500 грн.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9). Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 14 квітня 2016 року брак між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано (а.с.4). Дитина проживає разом з матер`ю ОСОБА_1 та знаходиться на її утриманні (а.с.3). Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 02 червня 2017 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_5 на тримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 800 грн. щомісяця, до його повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10).

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а ч. 3 ст. 181 вказаного Кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України «Про державний бюджет України на 2019 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для дітей віком до 6 до 18 років з 01 січня 2019 року становить - 2027 грн. Тобто, розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але він повинен бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.89 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради №789-ХІІ від 27.02.91 року та набула чинності для України 27.09.91 року, держава визнає право кожної дитини на рівні життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст.141 Сімейного кодексуУкраїни мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За положеннями ст.183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

У ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Згідно з п.23 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3 розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Проте, позивачка ОСОБА_1 не надала ні суду першої, ні апеляційній інстанції доказів зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я когось із них. А збільшення мінімального розміру аліментів на є підставою для ухвалення нового рішення про збільшення розміру аліментів, як і не може бути їх підставою для відмови в перерахунку розміру.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, дав їм належну оцінку, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам ст. ст. 263, 375 ЦПК України, підстави для його скасування відсутні.

Таким чином колегія суддів вважає, що збільшення мінімального розміру аліментів не є підставою для ухвалення нового рішення про збільшення їх розміру, так і для відмови від перерахунку.

Оскільки зазначена справа згідно п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України є малозначна, тому у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України в касаційному порядку оскарженню не підлягає крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 268, п. 1 ч. 1 ст. 374, 375, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 09 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий Гірняк Л.А.

Судді Сегеда С.М.

Цюра Т.В.