ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року

м.Суми

Справа №592/12422/17

Номер провадження 22-ц/816/880/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Хвостик С. Г. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Левченко Т. А.

за участю секретаря судового засідання - Попової А.П.,

позивача ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Сумського державного педагогічного університету ім. А.С. Макаренка на рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 29 листопада 2018 року в складі судді Фоменко І. М., ухваленого у м. Суми, повний текст якого складений 10 грудня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Сумського державного педагогічного університету ім. А.С. Макаренка про стягнення сум індексації, компенсації за невчасно виплачену частину заробітної плати, грошової допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 29 листопада 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Сумського державного педагогічного університету імені А.С. Макаренка на користь ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі шести місячних посадових окладів згідно пункту 12 статті 37 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» в розмірі 39890 грн. 88 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 107039 грн. 24 коп. без урахування податків, зборів та обов'язкових платежів.

В задоволенні позовних вимог про стягнення індексації та компенсації за невчасно виплачену частку заробітної плати відмовлено.

Стягнуто з Сумського державного педагогічного університету імені А.С. Макаренка на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов'язані з проведенням експертизи в розмірі 5720 грн. 00 коп.

Стягнуто з Сумського державного педагогічного університету імені А.С. Макаренка на користь держави судовий збір в розмірі 1469 грн. 30 коп.

Не погоджуючись з судовим рішенням в частині задоволених вимог, Сумський державний педагогічний університет імені А.С. Макаренка оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати в частині задоволених позовних вимог щодо стягнення на користь ОСОБА_1 грошової допомоги в розмірі 39890 грн. 88 коп. та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 107039 грн. 24 коп., а також в частині розподілу судових витрат та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги відповідач обґрунтовує тим, що на час звільнення позивача з посади доцента кафедри музично - інструментального виконавства з 17 серпня 2017 року за угодою сторін відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України були відсутні підстави для виплати йому грошової допомоги, зокрема, передбаченої ч. 12 ст. 37 Закону України «Про наукову і науково - технічну діяльність» в редакції, яка діяла на момент його звільнення.

Зокрема, заявник апеляційної скарги зазначив, що ОСОБА_1 вийшов на пенсію та отримує пенсію за віком з 07 листопада 2011 року згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Згодом, він був прийнятий на роботу в педагогічний університет на умовах контракту та звільнений з 17 серпня 2017 року за угодою сторін. При цьому, відповідач послався на роз'яснення Департаменту науково - технічного розвитку МОН України від 28 лютого 2007 року за № 15/20-266, на лист Міністерства праці та соціальної політики від 18 жовтня 2007 року за № 760/13/84-07 та на лист Національної академії наук від 03 березня 2009 року за № 17/12-9, в яких зазначено, що обов'язковою умовою надання грошової допомоги науковому працівнику є його вихід на пенсію, тобто звільнення з роботи у зв'язку з виходом на пенсію відповідно до ст. 37 Закону України «Про наукову і науково - технічну діяльність». Разом з тим, як зазначено у вказаних роз'ясненнях, на що послався відповідач в апеляційній скарзі, виплата грошової допомоги науковому працівнику, який працював за контрактом після призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а потім звільнився за закінченням терміну дії контракту, за угодою сторін тощо чинним законодавством не передбачена.

До того ж, університет вказав, що суд помилково послався на ст. 24 Закону України «Про наукову і науково - технічну діяльність», в редакції, що втратила чинність на момент виникнення спірних правовідносин, та на лист Міністерства праці та соціальної політики № 18-630 від 12 вересня 2003 року, що має виключно інформаційний характер, а викладені в ньому роз'яснення спростовуються наступним листом Міністерства праці та соціальної політики від 18 жовтня 2007 року за № 760/13/84-07.

Ураховуючи вказані обставини, відповідач вважає, що відсутні правові підстави для виплати позивачу грошової допомоги та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Крім того, Сумський державний педагогічний університет імені А.С. Макаренка в апеляційній скарзі звернув увагу на ту обставину, що судова економічна експертиза була проведена за клопотанням позивача, в ході якої не вдалося підтвердити неповне нарахування та невиплату позивачу індексації та компенсації за несвоєчасну виплачену частину заробітної плати, тому, враховуючи, що суд відмовив в задоволенні вказаних позовних вимог, отже, підстав для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат не було.

Рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення сум індексації та компенсації за невчасно виплачену частку заробітної плати не оскаржується.

Позивач ОСОБА_1 у встановлений судом строк подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду залишити в силі в частині задоволених позовних вимог. Також, він поставив питання про стягнення з відповідача на його користь середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 30 листопада 2018 року по 05 лютого 2019 року, судових витрат, пов'язаних з проведенням експертизи в розмірі 5720 грн. та компенсації за невчасно виплачену заробітну плату. При цьому, позивач послався на те, що виплата грошової допомоги при виході на пенсію є державною гарантією для наукових працівників та здійснюється незалежно від того, на який з видів пенсії вийшов науковий працівник. Також позивач зазначив, що посади, на яких він працював, входять до переліку посад, перебування на яких дає право на призначення пенсії та виплату грошової допомоги відповідно до Закону України «Про наукову і науково - технічну діяльність». Крім того, ОСОБА_1 вважає обгрунтованим рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, оскільки вважає, що грошова допомога при виході на пенсію з посади наукового працівника охоплюється поняттям заробітної плати. До того ж, позивач погодився з рішенням суду в частині стягнення витрат на проведення експертиза, оскільки, як він вважає, відповідно до її висновку не вдалося за можливе документально ні підтвердити, ні спростувати за даними бухгалтерського обліку відповідача неповне нарахування та невиплату індексації заробітної плати та компенсації за несвоєчасну виплачену частину заробітної плати, так як на дослідження відповідач не надав документи, які були необхідні для вирішення поставного питання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_1 про залишення апеляційної скарги без задоволення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення на користь ОСОБА_1 грошової допомоги при виході на пенсію, суд першої інстанції виходив з того, що посади, на яких працював ОСОБА_1, входять до переліку посад, перебування на яких дає право на призначення пенсії та виплату грошової допомоги у разі виходу на пенсію відповідно до ч. 12 ст. 37 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність». При цьому, як зазначив суд, вимоги вказаного закону не містять конкретної прив'язки до підстави виходу на пенсію для отримання грошової допомоги в розмірі шести місячних посадових окладів. Крім того, суд вважав, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню і середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 18 серпня 2017 року (наступний день після звільнення) по 29 листопада 2018 року (дата ухвалення рішення суду), оскільки грошова допомога при виході на пенсію з посади наукового (науково-педагогічного) працівника охоплюється поняттям заробітної плати, а також стягнув 5720 грн. за проведення судової економічної експертизи.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для звернення ОСОБА_1 з позовними вимогами про стягнення грошової допомоги в розмірі шести посадових окладів відповідно до ч. 12 ст. 37 Закону України «Про наукову і науково - технічну діяльність» стала відмова Сумського державного педагогічного університету ім. А.С. Макаренка у виплаті вказаних коштів. На думку позивача, його трудові права були порушені, оскільки, 17 серпня 2017 року при звільненні з університету за угодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України з ним не було проведено остаточний розрахунок усіх сум, що належали йому до виплати, у тому числі відповідач не виплатив йому грошової допомоги у розмірі 39890,88 грн., яка передбачена нормами ч. 12 ст. 37 Закону України «Про наукову і науково - технічну діяльність».

Виходячи з матеріалів справи, позивач з 01 вересня 1984 року перебував у трудових відносинах з Сумським державним педагогічним університетом імені А.С. Макаренка.

Наказом Сумського державного педагогічного університету ім. А.С. Макаренка №5-к від 22 січня 2007 року ОСОБА_1 було призначено на посаду декана факультету мистецтв на умовах контракту з 02 січня 2007 року.

Наказом Сумського державного педагогічного університету ім. А.С. Макаренка №147-к від 21 серпня 2015 року позивача було звільнено із займаної посади 31 серпня 2015 року, у зв'язку із закінченням строку дії трудового договору за п. 2 ст. 36 КЗпП України.

Відповідно до наказу Сумського ДПУ ім. А.С. Макаренка №155-к від 28 серпня 2015 року ОСОБА_1 прийнято на посаду декана факультету мистецтв, як обраного за конкурсом на умовах контракту з 01 вересня 2015 року по 31 серпня 2020 року.

Згідно з наказом Сумського державного педагогічного університету ім. А.С. Макаренка №110-к від 01 серпня 2016 року ОСОБА_1 було звільнено з посади декана факультету мистецтв за згодою сторін за п. 1 ст. 36 КЗпП України.

З 02 серпня 2016 року позивач працював на посаді доцента кафедри музично-інструментального виконавства в Сумському державному педагогічному університеті ім. А.С. Макаренка, а 17 серпня 2017 року його було звільнено за угодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України.

Вказані обставини підтверджуються даними трудової книжки позивача та наказом Сумського державного педагогічного університету ім. А.С. Макаренка від 15 серпня 2017 року за № 101-к про звільнення позивача (а.с. 6 - 11, 30).

Як зазначено у довідці Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області за № 75143 від 06 грудня 2017 року ОСОБА_1 з 07 листопада 2011 року знаходиться на обліку у пенсійному фонді та отримує пенсію за віком, що також підтверджується пенсійним посвідченням (а.с. 37, 46).

З листа Сумського державного педагогічного університету ім. А.С. Макаренка від 25 серпня 2017 року за № 28 вбачається, що ОСОБА_1 звертався до університету з приводу виплати грошової допомоги в розмірі шести посадових окладів відповідно до Закону України «Про наукову і науково - технічну діяльність», проте, йому було роз'яснено, що відсутні підстави для виплати вказаних коштів, оскільки позивач звільнився за угодою сторін, а виплата грошової допомоги здійснюється у разі виходу на пенсію, передбачену Законом України «Про наукову і науково - технічну діяльність» (а.с. 13).

Згідно Довідки-розрахунку відповідача розмір середньоденної заробітної плати ОСОБА_1 становив 332 грн. 42 коп. (а.с. 48).

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 лютого 2018 року по справі призначено судову економічну експертизу, на вирішення якої поставлено питання:

1.Чи підтверджується документально даними бухгалтерського обліку Сумського державного педагогічного університету ім. А.С. Макаренка неповне нарахування та невиплата ОСОБА_1 при звільненні 17.08.2017 року індексації заробітної плати на суму 1544, грн. 71 коп. та компенсації за несвоєчасно виплачену частину заробітної плати на суму 853 грн. 03 коп. в період з 01 липня 2015 року по 31 грудня 2016 року (а.с. 93).

Як вбачається з Висновку судової економічної експертизи №493 від 20 липня 2018 року, за результатами проведеного дослідження не видалось за можливе документально ні підтвердити, ні спростувати за даними бухгалтерського обліку СДПУ ім. А.С. Макаренка неповне нарахування та невиплату ОСОБА_1 при звільненні 17 серпня 2017 року індексації заробітної плати на суму 1544,71 грн. та компенсації за несвоєчасно виплачену частини заробітної плати на суму 853,03 грн. за період з 01 липня 2015 року по 31 грудня 2016 року (а.с.105-113).

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 12 ст. 37, ч. 14 Закону України «Про наукову і науково - технічну діяльність», у редакції чинній на час звільнення позивача з роботи (17 серпня 2017 року), під час виходу на пенсію з посади наукового (науково-педагогічного) працівника відповідно до цього Закону науковому (науково-педагогічному) працівнику виплачується грошова допомога в розмірі шести місячних посадових окладів (ставок) з урахуванням надбавок і доплат, за наявності стажу роботи на посадах, зазначених у переліку посад наукових (науково-педагогічних) працівників установ, організацій, підприємств, університетів, академій, інститутів, перебування на яких дає право на призначення пенсії та виплату грошової допомоги у разі виходу на пенсію відповідно до цієї статті, затвердженому Кабінетом Міністрів України, не менш як: для чоловіків - 12,5 року; для жінок - 10 років.

Право на призначення пенсії відповідно до цього Закону мають всі особи, яким призначено пенсію до набрання чинності цим Законом та які мають стаж наукової роботи, передбачений частиною другою цієї статті. Призначення пенсій таким працівникам здійснюється відповідно до частин другої - четвертої цієї статті з дня звернення за призначенням пенсії та за умови звільнення з посади наукового (науково-педагогічного) працівника, крім осіб, які працюють за строковим трудовим договором (контрактом), укладеним після досягнення пенсійного віку.

Відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України отримують такі види державних пенсій: трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Крім того, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

У ст. 6 Закону України «Про пенсійне забезпечення» йдеться про те, що особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов'язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов'язку.

Виходячи з аналізу положень вказаних норм закону, можна зробити висновок, що можливість отримання грошової допомоги в розмірі шести місячних посадових окладів (ставок) залежить від об'єктивних умов, а саме: виходу особи на пенсію згідно із Законом України «Про наукову і науково - технічну діяльність» з посади наукового (науково-педагогічного) працівника, передбаченої Переліком посад наукових (науково-педагогічних) працівників установ, організацій, підприємств, вищих навчальних закладів та наявності необхідного стажу наукової роботи на посадах, визначених Переліком, перебування на яких дає право на призначення пенсії відповідно до вищевказаного Закону.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 з 07 листопада 2011 року знаходиться на обліку у пенсійному фонді та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с. 37, 46). При цьому, позивач продовжив працювати в Сумському державному педагогічному університеті ім. А.С. Макаренка на умовах контракту, а 17 серпня 2017 року був звільнений за угодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України. Разом з тим, позивач не надав доказів про призначення йому пенсії органами Пенсійного фонду України відповідно до положень Закону України «Про наукову і науково - технічну діяльність», як науковому працівнику, що, в свою чергу, унеможливлює отримання ним грошової допомоги, передбаченої ч. 12 ст. 37 вищезазначеного Закону.

Таким чином, на думку колегії суддів, суд першої інстанції помилково вважав, що виплата спірної грошової допомоги здійснюється незалежно від того, на яку пенсію вийшов науковий працівник, тому дійшов помилкового висновку про стягнення з відповідача на користь позивача шести місячних посадових окладів у розмірі 39890,88 грн.

У зв'язку із зазначеним, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги відповідача про те, що з урахуванням вимог Закону України «Про наукову і науково - технічну діяльність» роботодавець має виплатити грошову допомогу працівникові, який виходить саме на «наукову» пенсію, а позивач отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Приймаючи до уваги, що позовна вимога про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні на підставі ч. 1 ст. 117 КЗпП України є похідною від вимоги про стягнення грошової допомоги, у задоволенні якої необхідно відмовити, тому у стягненні суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 18 серпня 2017 року (наступний день) після звільнення) по 29 листопада 2018 року (дата ухвалення рішення суду в розмірі 107039,24 грн. слід також відмовити.

Крім того, заслуговують на увагу колегії суддів і доводи апеляційної скарги відповідача про те, що суд безпідставно стягнув з відповідача на користь позивача судові витрати на проведення судової економічної експертизи, яка була проведена за клопотанням позивача та в ході якої не вдалося підтвердити неповне нарахування та невиплату позивачу індексації та компенсації за несвоєчасну виплачену частину заробітної плати, що стало підставою для відмови в задоволенні позову в частині стягнення вказаних сум.

Відповідно п. 2 ч. 3 ст. 133, ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на позивача у разі відмови в позові.

Беручи до уваги ті обставини, що суд відмовив в задоволенні позовних вимог щодо стягнення індексації та компенсації за невчасно виплачену частину заробітної плати і в зазначеній частині рішення суду не оскаржується, тому висновки суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь позивача 5720 грн. в якості оплати за проведення експертизи не відповідають вимогам процесуального закону.

Отже, виходячи з вимог п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України рішення суду першої інстанції в оскарженій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 до Сумського державного педагогічного університету ім. А.С. Макаренка про стягнення грошової допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, у зв'язку з чим рішення суду в частині розподілу судових витрат, тобто, про стягнення витрат, пов'язаних з проведенням експертизи та судового збору також підлягає скасуванню.

Разом з тим, вимоги позивача у відзиві на апеляційну скаргу щодо скасування рішення суду в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення індексації та компенсації за невчасно виплачену частину заробітної плати колегія суддів у відповідності до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України не може взяти до уваги, так як вони не є предметом апеляційного перегляду і знаходяться поза межами доводів та вимог апеляційної скарги. До того ж, позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить стягнути і середній заробіток за період з 30 листопада 2018 року (наступний день після ухвалення судового рішення) по 05 лютого 2019 року (дата призначення справи в апеляційному суді), однак вказана вимога знаходиться за межами позовних вимог та не підлягає розгляду в порядку апеляційного перегляду рішення суду в оскарженій частині.

Керуючись ст.ст. 374 ч. 1 п. 2; ст. 376 ч. 1 п.п. 2, 4; 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Сумського державного педагогічного університету ім. А.С. Макаренка задовольнити.

Рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 29 листопада 2018 року в оскарженій частині скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 до Сумського державного педагогічного університету ім. А.С. Макаренка про стягнення грошової допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 29 листопада 2018 року в частині стягнення з Сумського державного педагогічного університету імені А.С. Макаренка на користь ОСОБА_1 судових витрат, пов'язаних з проведенням експертизи в розмірі 5720 грн. 00 коп. та судового збору в розмірі 1469 грн. 30 коп. на користь держави скасувати.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 лютого 2019 року.

Головуючий: С.Г. Хвостик

Судді: О.Ю. Кононенко

Т.А. Левченко