Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.01.2019 Справа №607/13823/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Грицака P.M.

за участю секретаря Чех Ю.Ю.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення упущеної вигоди та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 про стягнення упущеної вигоди та моральної шкоди. В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що він як ФОП займається підприємницькою діяльністю, а саме автомобілем НОМЕР_1 здійснює доставки м'ясо-ковбасних виробів споживачам на підставі укладених з ними договорів. 11 березня 2017 року з вини відповідача ОСОБА_4 мало місце ДТП внаслідок якого належний йому автомобіль НОМЕР_1 отримав значні механічні ушкодження і тривалий час був не придатний для використання за призначенням. З 15.04.2017р. по 24.06.2017р. даний автомобіль перебував на ремонті у підприємця ОСОБА_5 Оскільки його автомобіль перебував на ремонті з метою виконання раніше укладених договорів про закупівлю товарів за державні кошти в період з 12.03.2017 року по 20.06.2017 року він змушений був укласти договір про надання транспортних послуг із ФОП ОСОБА_6 № 12/3 від 12.03.2017р. Відповідно до умов вищевказаного договору за надані транспортні послуги він оплатив ФОП ОСОБА_6 129 130 грн., що підтверджується видатковими касовими ордерами. Витрачену ним суму коштів 129 130 грн., що сплачені за надані транспортні послуги вважає фактично недоотриманням прибутків, тобто упущеною вигодою, яку просить стягнути з відповідача, як безпосереднього винуватця у завданні вказаних збитків. Крім того вказує на те, що протиправними діями відповідача йому завдана моральна шкода, що полягає у душевних стражданнях, оскільки його звичний ритм життя був порушений та він змушений був орендувати транспортний засіб, щоб уникнути штрафних санкцій, через що він зазнав значних хвилювань, негативних переживань та тривоги, які позначилися на його здоровї. Завдану йому моральну шкоду позивач оцінює в розмірі 20 000 грн., які просить стягнути з відповідача. Також просить покласти на відповідача понесені судові витрати.

Ухвалою суду від 03.08.2018 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом. 03.09.2018 року відповідач ОСОБА_4 подав суду відзив на позовну заяву в якому зазначає, що при здійсненні підприємницької діяльності, таке явище як вихід з ладу транспортного засобу є не більше, ніж ризиком підприємницької діяльності. Крім того, факт виконання своїх зобов'язань позивачем за раніше укладеними договорами та отримання ним оплати за поставку м'ясо-ковбасної продукції свідчить про те, що в позивача не змінився рівень життя, він не був позбавлений джерела доходів, а шкода, задана транспортному засобу була відшкодована страховою компанією. Також зазначив, що будь-яких обставин, які могли б вплинути на спосіб життя позивача та завдати йому значних душевних страждань не існувало, тому позов вважає безпідставним, необґрунтованим та таким, що не базується на вимогах чинного законодавства, з тих підстав просить в задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі. Також просить стягнути з позивача понесені ним судові витрати на правову допомогу в розмірі 28 000 грн.

В судовому засіданні представник позивач ФОП ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала з підстав і мотивів наведених у позовній заяві та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні позову не визнав просить відмовити в його задоволенні в повному обсязі, оскільки вважає, що на підставі поданих позивачем документів в якості доказів по справі неможливо зробити однозначного висновку про те, що поставки здійснювалися саме автомобілем MAN 8.150, а як наслідок - неможливо зробити однозначного висновку щодо того, чи орендував Позивач згаданий вище автомобіль, чи договір оренди вказаного транспортного засобу є мнимою угодою. При вирішенні позову просить стягнути з позивача на користь відповідача понесені ним судові витрати на правову допомогу в розмірі 28 000 грн., розрахунок вказаної суми зобовязався надати суду у строк встановлений ч. 8 ст. 141 ЦПК.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає виходячи з наступних підстав:

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХМ 035708 автомобіль НОМЕР_1 належить ОСОБА_3.

ОСОБА_3 є фізичною особою-підприємцем та здійснює підприємницьку діяльність згідно Свідоцтва про державну реєстрацію серії В00 №030388 зареєстрованого 19.04.2005 року.

07.03.2017 року між ФОП ОСОБА_3Н та ОСОБА_7 укладено Трудовий договір №7 відповідно до якого ОСОБА_7 прийнятий на роботу менеджером із реалізації.

Згідно постанови апеляційного суду Тернопільської області від 25.01.2018 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно вказаної постанови суду вбачається що, ОСОБА_4 11 березня 2017 року о 12 год. 00 хв. керуючи т.з. «КАМАЗ-5511» номерний знак НОМЕР_2, рухаючись автомобільною дорогою сполученням М-19 «Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече» в напрямку м. Кременець та наближаючись до перехрестя з автомобільною дорогою сполученням Р-43 «Тернопіль-Збараж-Ланівці», зайнявши відповідну ліву смугу для руху, з якої дозволено рух тільки прямо в напрямку м. Кременець, не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху та виявивши для себе небезпеку, а саме, автомобіль НОМЕР_1, який наближався до перехрестя автодоріг, не правильно зрозумів та відповідно неправильно відреагував на дії водія автомобіля НОМЕР_1, не продовжив рух у заданому напрямку, не знизив швидкість до повної зупинки, а прийняв в право, при цьому виїхав на перехрещення автодоріг М-19 «Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече» та Р-43 «Тернопіль-Збараж-Ланівці», та допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_7, який на момент зіткнення перебував на проїзній частині дороги, внаслідок чого дані транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п.п.1.4, 1.5, 2.3(б), 11.1, 12.1, 12.3 ПДР України.

Згідно ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно довідки виданої ПП ОСОБА_5, автомобіль НОМЕР_1 знаходився на ремонті з 15.04.2017 року по 24.06.2017 року.

Згідно Договору №12/3 про надання транспортних послуг укладеного між ОСОБА_3 (замовник) та ОСОБА_8 (виконавець), виконавець зобов'язується надати замовнику транспортні послуги, а замовник зобов'язується оплатити виконавцю транспортні послуги згідно діючих тарифів вісім грн/км.

27.01.2017 року між Відділом освіти Ківерцівської райдержадміністрації Волинської області (покупець) та ФОП ОСОБА_3 (постачальник) укладено Договір №40 про закупівлю товарів за державні кошти, за умовами якого постачальник зобов'язується поставляти покупцю до 31.12.2017 року сосиски вищого гатунку в загальній кількості 8000 кг.

06.02.2017 року між Відділом освіти Золочівської райдержадміністрації (покупець) та ФОП ОСОБА_3 (постачальник) укладено Договір №060277 про закупівлю товарів за державні кошти, за умовами якого постачальник зобов'язується поставляти покупцю в 2017 році мясопродукти : ковбаси напівкопчені, сардельки, ковбаси варені.

Відділом освіти Золочівської райдержадміністрації (покупець) та ФОП ОСОБА_3 (постачальник) та Держспоживслужбою в Золочівському районі погоджено маршрут поставки продуктів харчування в загальноосвітні навчальні заклади району в 2017 році згідно якого поставки повинні здійснюватися у вівторок транспортним засобом Ford connect ВО7461ВН., водій ОСОБА_9

13.03.2017 року між Відділом освіти Рожищенської райдержадміністрації (покупець) та ФОП ОСОБА_3 ( постачальник) укладено Договір №6 про закупівлю товарів за державні кошти, за умовами якого постачальник зобов'язується поставляти покупцю до 31.12.2017 року сосиски вищого гатунку в загальній кількості 3251 кг. Додатком до вказаного договору визначено об'єкти постачання- загальноосвітні заклади Рожищенського району Волинської області.

В обґрунтування позовної вимоги про стягнення з відповідача коштів упущеної вигоди позивач суду надав документи згідно яких перевізник ОСОБА_8 на замовлення ОСОБА_3 надав послуги з перевезення вантажу автомобілем НОМЕР_3 та отримав від ОСОБА_3 оплату за надані послуги, згідно складених Актів про прийняття-передачі виконання робіт зокрема:

-товарно-транспортна накладна №0001350 від 13.03.2017 р. про поставку товару у відділ освіти Ківецівської РДА транспортні витрати - 5440 грн.

-товарно-транспортна накладна №0001441 від 14.03.2017р - поставка товару у відділ освіти Золочівської РДА - транспортні витрати -2560 грн.;

-товарно-транспортна накладна №000149 від 15.03.2017р - поставка товару у відділ Рожищенської РДА, транспортні витрати - 4800 грн.:

- товарно-транспортна накладна №0001584 від 20.03.2017 р. про поставку товару у відділ освіти Ківецівської РДА транспортні витрати 5600грн.;

-товарно-транспортна накладна №0001671 від 21.03.2017р. - поставка товару у відділ освіти Золочівської РДА - транспортні витрати - 2400 грн.;

-товарно-транспортна накладна №000174 від 22.03.2017р. - поставка товару у відділ Рожищенської РДА - транспортні витрати - 4640 грн.

-товарно-транспортна накладна №0001584 від 20.03.2017 р. про поставку товару у відділ освіти Ківецівської РДА, транспортні витрати 5200грн.;

-товарно-транспортна накладна №0001886 від 28.03.2017р - поставка товару у відділ освіти Золочівської РДА - транспортні витрати -2000 грн.;

-товарно-транспортна накладна №0002000 від 03.04.2017 р. про поставку товару у відділ освіти Ківецівської РДА транспортні витрати 5680грн.;

-товарно-транспортна накладна №0002091 від 04.04.2017р - поставка товару у відділ освіти Золочівської РДА - транспортні витрати - 1920 грн.;

-товарно-транспортна накладна № 00021 від 05.04.2017р поставка товару у відділ Рожищенської РДА - транспортні витрати - 4640 грн.:

-товарно-транспортна накладна №0002239 від 10.04.2017р. про поставку товару у відділ освіти Ківецівської РДА транспортні витрати - 5600 грн.;

-товарно-транспортна накладна № 000235' від 12.04.2017р. поставка товару у відділ Рожищенської РДА - транспортні витрати - 4800 грн.;

-товарно-транспортна накладна №0002529 від 20.04.2017р. про поставку товару у відділ освіти Ківецівської РДА транспортні витрати 5360 грн.;

-товарно-транспортна накладна №0002626 від 24.04.2017р про поставку товару у відділ освіти Ківецівської РДА, транспортні витрати 6000грн.;

-товарно-транспортна накладна №0002746 від 25.04.2017р. поставка товару у відділ освіти Золочівської РДА, транспортні витрати -2000 грн.;

-товарно-транспортна накладна №0002851 від 26.04.2017р - поставка товару у відділ Рожищенської РДА, транспортні витрати - 4640 грн.

-товарно-транспортна накладна № 0003001 від 04.04.2017р. про поставку товару у відділ освіти Ківецівської РДА, транспортні витрати 5760грн.;

-товарно-транспортна накладна № 0003123 від 08.05.2017р. про поставку товару у відділ освіти Ківецівської РДА транспортні витрати 5200 грн.;

-товарно-транспортна накладна №0003193 від 10.05.2017р. поставка товару у відділ освіти Золочівської РДА - транспортні витрати 1600 грн.;

-товарно-транспортна накладна № 0003230 від 11.05.2017р. про поставку товару у відділ освіти Ківецівської РДА, транспортні витрати 6560грн.;

-товарно-транспортна накладна № 0003385 від 15.05.2017 р. про поставку товару у відділ освіти Ківецівської РДА, транспортні витрати 5760грн.;

- товарно-транспортна накладна №0003502 від 16.05.2017р. поставка товару у відділ освіти Золочівської РДА - транспортні витрати склали - 1840 грн.;

-товарно-транспортна накладна №0003560 від 17.05.2017р. поставка товару у відділ Рожищенської РДА - транспортні витрати - 3600 грн.;

-товарно-транспортна накладна № 0003656 від 18.05.2017р. про поставку товару у відділ освіти Ківецівської РДА, транспортні витрати 5200 грн.;

-товарно-транспортна накладна № 0003901 від 29.05.2017р. про поставку товару у відділ освіти Ківецівської РДА транспортні витрати 4800 грн.;

-товарно-транспортна накладна №0004053 від 08.06.2017р. про поставку товару у відділ освіти Ківецівської РДА транспортні витрати 4000 грн.;

-товарно-транспортна накладна № 0004135 від 13.06.2017р. про поставку товару у відділ освіти Ківецівської РДА транспортні витрати, 4000грн.;

-товарно-транспортна накладна № 0004269 від 20.06.2017р. про поставку товару у відділ освіти Ківецівської РДА, транспортні витрати 3520 грн.

На підтвердження оплати вищезазначених транспортних витрат позивач надав суду видаткові касові ордери датовані ідентично датам зазначених у вказаних товарно-транспортних накладних. Згідно ст. 1 Закону України « Про підприємництво», підприємництво - це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб'єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ч.1 ст. 22 Цивільного Кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Таким чином упущена вигода полягає не в реальних втратах, яких особа зазнала або зазнає, а в тих доходах, які особа недоотримала або недоотримає внаслідок порушення її цивільного права. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦПК, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1,2,5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013 р. за №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п'ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду. У відповідності до абзацу другого п. 11.1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України №9 363 від 14.10.1997 р. (далі - Правил), товарно-транспортна накладна може оформлюватись суб'єктом господарювання без дотримання форми, наведеної у додатку 7 до цих Правил за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім'я по батькові) перевізника, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти завантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача та водія. Згідно з п. 11.4 Правил, товарно-транспортна накладна на перевезення вантажів автомобільним транспортом вантажовідправник повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Відповідно до п. 11.6 Правил, перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у вантажовідправника, другий - передається водієм вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача, передається перевізнику. Як вбачається з відповіді № 901 від 04.10.2018 р. на адвокатський запит адвоката ОСОБА_2, відділ освіти Золочівської РДА Львівської області повідомив, що згідно умов договору від 06.02.2017 року доставка м'ясо-ковбасних виробів ФОП ОСОБА_3 здійснювалися відповідно до домовлень транспортним засобом марки Ford connect ВО7461ВН., водій ОСОБА_9 Згідно інформації Регіонального Сервісного центру МВС в Тернопільській області № 31/19-4523 від 29.10.2018 р., автомобіль НОМЕР_4 належить ОСОБА_10. У відповіді № 984 від 24.10.2018 р. на адвокатський запит адвоката ОСОБА_1 № 35 від 19.10.2018 р., відділ освіти Золочівської РДА Львівської області повідомив, що поставки м'ясо-ковбасних виробів ФОП ОСОБА_3 здійснювалися, однак відділу освіти не відомо яким саме транспортним засобом відбувались поставки. Аналогічну інформацію щодо неможливості надати відомості про транспортний засіб, яким здійснювались поставки товару м'ясо-ковбасних виробів ФОП ОСОБА_3 повідомив відділ освіти Рожищенської РДА Волинської області в своїй відповіді N3217/34/2-18 від 10.10.2018 р. на адвокатський запит адвоката ОСОБА_2 №93/1018 від 02.10.2018р., підтвердивши, що поставки дійсно відбувались. Відділ освіти Ківерцівської РДА Волинської області у відповіді №1970/34/2-18 від 04.09.2018 р. на адвокатський запит адвоката ОСОБА_2 №2/0818 від 21.08.2018 р. повідомив, що поставки м'ясо-ковбасних виробів відбувалися, однак, інформація про те, яким саме транспортним засобом, здійснювалась поставка відділу освіти невідома, оскільки заклади освіти такої інформації не повідомляли. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Подані позивачем документи в якості доказів по справі не містять жодної інформації, яка б підтверджувала, що позивач ОСОБА_3, як ФОП здійснював чи був зобовязаний здійснювати поставку м'ясо-ковбасних виробів транспортним засобом «OPEL-Vivaro» ВО 2154 ВІ.

Договір укладений 06.02.2017 року позивачем з відділом освіти Золочівської РДА Львівської області свідчить про те, що ФОП ОСОБА_3 зобовязувався здійснювати поставки товару транспортним засобом марки FORD CONNECT д. н. з. В07461ВН, що дає підстави вважати, що і інші поставки до інших вантажоодержувачів здійснювалися цим же транспортним засобом.

Суд критично оцінює, як докази подані товарно-транспортні накладні, оскільки останні всупереч вимогам Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України №9363 від 14.10.1997 р. не містять найменування (прізвище, ім'я по батькові) вантажоодержувача, пунктів розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажоодержувача.

Таким чином, подані позивачем письмові докази не доводять обставин вказаних, як на підставу позовних вимог, а саме здійснення поставки товарів транспортним засобом марки MAN 8.150, а тому сумнівними суд вважає і видаткові касові ордери про оплату послуг ПП ОСОБА_8

Крім того суд вважає за необхідне зазначити, що пред'явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на позивача обов'язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані у разі відсутності порушення його права відповідачем. Звертаючись із заявою про стягнення збитків у формі упущеної вигоди, позивач повинен здійснити точні розрахунки і підкріпити їх відповідними доказами, які безспірно підтверджували б їх розмір, однак цього позивачем зроблено не було.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивач не довів, що він гарантовано б отримав вигоду у сумі 129130 грн. у тому випадку, якщо б його автомобіль НОМЕР_1 не був пошкоджений відповідачем, оскільки, як доказ позивач надав документи, які підтверджують витрати позивача на доставку товару, згідно укладених договорів, а тому в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 129130 грн. слід відмовити.

У відповідності до положень ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищення чи пошкодженням її майна.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму ВС України від 31.03.1995р. за №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Позивач в обґрунтування заявленої до стягнення суми моральної шкоди вказує на пережиті душевні хвилювання у звязку з порушенням з вини відповідача звичного ритму його підприємницької діяльності через неможливість для використання автомобіля НОМЕР_1 у роботі та турботах повязаних з орендою іншого транспортного засобу.

Однак, оскільки в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження використання позивачем у підприємницькій діяльності автомобіля НОМЕР_5, а факт виконання своїх зобов'язань позивачем з поставки м'ясо-ковбасної продукції свідчить про відсутність порушенням звичного ритму підприємницької діяльності позивача, яку він відповідно до закону здійснює на власний ризик, суд не знаходить підстав для відшкодування позивачу за рахунок відповідача моральної шкоди, а тому в задоволенні заявленої вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 20000 грн. також слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, ст.2 Закону України «Про судовий збір» судові витрати повязані з розглядом справи покладаються на позивача у разі відмови у позові. Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат повязаних з розглядом справи. До витрат повязаних з розглядом справи належать в тому числі і витрати на професійну правову допомогу. Частиною 2 статті 137 ЦПК України встановлено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом пяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. На підтвердження факту витрат на оплату послуг адвоката, відповідачем надано договір про надання правової допомоги від 14.08.2018 укладеного з адвокатом ОСОБА_2 Будь яких інших документів, що свідчать про обсяг наданих послуг і виконаних робіт адвокатом, вартість наданих послуг або витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, суду не надано, а тому в задоволенні вимоги відповідача про відшкодування витрат на правову допомогу слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 82, 133, 141, 223, 263, 265, 284, 288, 289, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення упущеної вигоди та моральної шкоди - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду Тернопільської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення строку на апеляційне скарження в порядку вимог ч. 2 ст. 354 ЦІТК України.

Повний текст рішення суду складено 06 лютого 2019 року.

Головуючий суддяОСОБА_11