Справа № 462/297/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2019 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючої-судді - Гедз Б.М.,

за участю: секретаря судових засідань - Рущак Т.О.

позивача - ОСОБА_1 .

представника позивача - адвоката Кульчицького О.С.

відповідача - ОСОБА_2 .

представника відповідача - адвоката Сеньківа А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми завдатку, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача завдаток в сумі 1000 доларів США в еквіваленті у гривні за офіційним курсом НБУ станом на день ухвалення судового рішення. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 06.05.2016 року між ними було укладено договір про завдаток в сумі 1 000 доларів США з метою забезпечення виконання зобов`язання по продажу Ѕ приміщення по АДРЕСА_1 , площею 61,8 м.кв., належного на праві власності ОСОБА_2 Відповідно до п. 7 договору термін дії договору встановлюється з моменту його підписання і діє до моменту виконання своїх зобов`язань кожної зі сторін. В договорі обумовлено термін - 06.07.2016 р. з правом продовження, за згодою сторін. Крім того, п. 9 договору передбачено, що у випадку неможливої продажі зі сторони продавця, сума завдатку повертається у повному обсязі. При відмові покупця від покупки даного приміщення, завдаток не повертається. Після спливу строку дії договору, з невідомих причин, відповідач не зверталась до позивача з пропозицією оформлення приміщення, продовження договору, перестала виходити на зв`язок та будь-яким іншим чином контактувати з позивачем, таким чином, відмовилась від укладення договору купівлі-продажу вищевказаного приміщення, порушивши зобов`язання, відтак повинна повернути позивачу гарантійну суму завдатку. Просить позов задовольнити.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 04.02.2019 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін (а.с.24).

Відповідач у відповідності до вимог ст. 191 ЦПК України надіслала суду відзив на позовну заяву і письмові докази, що підтверджують заперечення проти позову (а.с. 31- 35).

Позивач на підставі вимог ст. 179 ЦПК України подав відповідь на відзив, в якій виклав свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень і мотиви їх відхилення (а.с. 128-132).

Відповідач, відповідно до вимог ст. 180 ЦПК України, подала заперечення, в яких виклала свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань і аргументів і мотиви їх відхилення (а.с. 144-149).

В судовому засіданні 01.03.2019 р. позивач у вступному слові підтримав заявлені позовні вимоги, пояснення надав аналогічні викладеним у позовній заяві. Просить позов задовольнити.

Представник позивача - адвокат Кульчицький О.С. в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги з мотивів, наведених у позовній заяві (а.с.15-17) та відповіді на віздив (а.с. 128-132).

В судове засідання 13.05.2019 р. не з`явився ні позивач, ні його представник. Від представника позивача - адвоката Кульчицького О.С. 11.05.2019 р. поступило клопотання на електронну адресу суду, оригінал якого подано і зареєстровано в канцелярії 14.05.2019 р. В клопотанні представник позивача просить перенести розгляд даної цивільної справи, покликаючись на неможливість позивача та представника взяти участь у вказаному судовому засіданні. При цьому ні позивач, ні представник, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце цього засідання, не повідомили про причину неявки і не представили доказів поважності причин неявки. Тому, на підставі ч. 1 ст. 223 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечила проти заявлених позовних вимог за їх безпідставністю. Покликається на те, що дійсно 06.05.2016 року між нею та позивачем, в присутності її представника ОСОБА_3 та представника позивача ОСОБА_4 , було укладено договір про завдаток в сумі 1 000 доларів США з метою забезпечення виконання зобов`язання по продажу Ѕ приміщення по АДРЕСА_1 , площею 61,8 м.кв., належного їй на праві власності. Строк укладення договору купівлі-продажу був погоджений сторонами до 06.07.2016 р. Вона вчинила всі необхідні дії з метою укладення договору купівлі-продажу, зокрема, 26.05.2019 р. отримала всі документи: довідку з БТІ про розмір своєї частки і частки іншого співвласника ОСОБА_12 , звіт про оцінку майна, висновок про визначення реальних часток в будинку між співвласниками; в той же день її представник двічі телефонував приватному нотаріусу ОСОБА_6 з метою узгодження всіх необхідних документів та визначення дати продажу; 26.05.2016 р. її представник п`ять разів протягом дня здійснював вихідні дзвінки до представника позивача ОСОБА_4 , оскільки з позивачем домовилися спілкуватися через представників, які займалися маклерською діяльністю. У відповідь отримав два вхідні дзвінки від ОСОБА_4 , під час яких вони погоджували час та місце продажу. Також ОСОБА_7 26.05.2016 р. здійснив вихідний дзвінок до ОСОБА_8 з метою повідомити про наявність всіх документів і погодити дату прибуття до нотаріуса, але безрезультатно. Лише 30.05.2019 р. ОСОБА_7 отримав дзвінок від ОСОБА_4 , під час якого вона повідомила про неготовність позивача придбати приміщення за ціною 20 000 доларів США, а бажання придбати це приміщення за нижчою ціною - 15000 доларів США. Цю інформацію, однак в грубій формі, підтвердив і сам позивач, зателефонувавши ОСОБА_9 30.05.2016 р. При цьому в договорі завдатку чітко була обумовлена ціна 20000 доларів США, погоджена сторонами і є істотною умовою договору. Протягом червня 2016 року ОСОБА_7 чотири рази (01.06, 13.06, 24.06, 25.06) телефонував особисто позивачу та відправив два повідомлення 25.06.2016 р. з проханням виконати своє зобов`язання щодо придбання даного приміщення. Також неодноразово протягом червня 2016 р. ОСОБА_7 телефонував ОСОБА_4 з тих самих причин, яка в свою чергу також протягом червня 2016 року телефонувала ОСОБА_9 декілька разів, ставши заручником ситуації. В кінці червня 2016 року, порадившись з нотаріусом Настасяк О.В., було прийнято рішення офіційно викликати позивача на переоформлення нерухомості, надіславши йому після 20.06.2016 р. рекомендоване повідомлення, яке готували в офісі нотаріуса по АДРЕСА_4. Датою переоформлення, вказаною в листі позивачу і узгодженою з нотаріусом Настасяк О.В. і другим співвласником ОСОБА_11 визначено 04 липня 2016 року. У вказаний час вона, другий співвласник ОСОБА_12 , представники ОСОБА_7 і ОСОБА_4 прибули на вказану годину і день в нотконтору зі всіма необхідними документами для продажу приміщення, очікували позивача, який так і не з`явився. Крім того, взірець договору купівлі-продажу половини приміщення на вказану дату вже був підготовлений для підписання нотаріуса, що підтверджує дійсні наміри на реалізацію договору купівлі-продажу половини приміщення. Разом з тим, вона зазнала фінансових витрат та затрат часу у зв`язку з підготовкою документів. Відтак, вона мала наміри виконати своє зобов`язання в строк визначений в договорі, однак позивач свідомо і злісно не виконував взятого на себе зобов`язання по купівлі цього приміщення, тому наступили наслідки, передбачені п. 9 договору про завдаток. Таким чином, порушення зобов`язання сталося з вини позивача, а тому відповідно до умов договору завдатку такий правомірно залишається у неї. Просить в позові відмовити.

Представник відповідача - адвокат Сеньків А.І. просить відмовити в позові з підстав, викладених у відзиві (а.с.31-35) та запереченнях на відповідь на відзив (а.с.144-149).

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, показання свідків: ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов безпідставний та не підлягає до задоволення з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 та п. 8 і 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а одними із способів захисту цивільного права є відшкодування збитків, інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження.

Із змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 06.05.2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений договір про завдаток в сумі 1 000 доларів США з метою забезпечення виконання зобов`язання по продажу Ѕ приміщення по АДРЕСА_1 , площею 61,8 м.кв., належного на праві власності ОСОБА_2 Відповідно до п. 7 договору термін дії договору встановлюється з моменту його підписання і діє до моменту виконання своїх зобов`язань кожної зі сторін. В договорі обумовлено термін - 06.07.2016 р. з правом продовження, за згодою сторін. Крім того, п. 9 договору передбачено, що у випадку неможливої продажі зі сторони продавця, сума завдатку повертається у повному обсязі. При відмові покупця від покупки даного приміщення, завдаток не повертається. Наведене підтверджується договором про завдаток (а.с.5).

Належній ОСОБА_2 29/50 частини приміщення по АДРЕСА_1 , а ОСОБА_11 - 21/50 частини підтверджується довідкою, виданою обласним комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 26.05.2016 р. (а.с. 43).

А згідно висновку обласного комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 26.05.2016 р. визначено реальні частки між співвласниками ОСОБА_2 та ОСОБА_11 (а.с. 44).

Станом на 26.05.2016 р., на замовлення ОСОБА_2 , був виконаний звіт про оцінку майна - приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , з якого вбачається, що оціночна (ринкова) вартість об`єкту оцінки: приміщення квартир, де влаштовано перукарню, загальною площею 61,8 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , складає без ПДВ: 448258 грн. 00 коп. Вартість 21/50 частин, що належить ОСОБА_11 , складає без ПДВ: 188268,36 грн. (а.с.45, 46).

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Ст. 546 ЦК України, визначає види забезпечення виконання зобов`язання. Зокрема, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ч. 1 ст. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання.

Ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 571 ЦК України, якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості, сторона, винна у порушення зобов`язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір завдатку, якщо інше не встановлено договором.

Приватний нотаріус Настасяк О.В. прибула до суду для дачі показань як свідок за клопотанням відповідача ОСОБА_2 (а.с.116), однак з урахуванням категоричних заперечень проти допиту нотаріуса в якості свідка позивачем та його представником - адвокатом Кульчицьким О.С. з покликанням на ст. 8 Закону України «Про нотаріат», з метою збереження відомостей, які становлять нотаріальну таємницю, не була допитана в судовому засіданні в якості свідка.

Свідок ОСОБА_13 дав показання про те, що був присутній при укладенні договору про завдаток між сторонами від 06.05.2016 р., під час якого позивачем ОСОБА_1 було передано відповідачу ОСОБА_2 1000 доларів США з метою придбання половини приміщення по АДРЕСА_1 за ціною 20000 доларів США. Сторони досягли домовленостей і щодо строку укладення договору. Таким чином, станом на 26.05.2016 р. були готові всі документи, необхідні для оформлення договору. Він телефонував до позивача, але той не піднімав слухавку. 30.05.2016 р. йому зателефонувала маклер ОСОБА_4 і скаржилася на неадекватну поведінку позивача. В той же день йому зателефонував позивач, почав погрожувати, вимагати продажу приміщення за 15000 доларів США. Порадившись з нотаріусом, вони підготували лист позивачу, в якому зазначили час та місце укладення договору купівлі-продажу, а саме 04.07.2016 р. на 11 год. Вказаний лист був відправлений поштою на адресу позивача, відповіді на цей лист позивач не отримала. Таким чином, 04.07.2016 р. він, позивач, ОСОБА_11 , ОСОБА_4 прибули до нотаріуса, де очікували позивача більше години, який так і не прибув, на зв`язок не виходив.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні дав показання, що станом на 2016 рік, йому належала частка приміщення по АДРЕСА_1 , яка становила 21/50, а ОСОБА_2 - 29/50. Вони вирішили продати це приміщення, чим займалася ОСОБА_15 , але знайшовся покупець половини приміщення, відтак домовилися реалізувати половину приміщення, зокрема, 21/50 належних йому та 4/50 - ОСОБА_2 . Документи для оформлення договору купівлі-продажу були готові ще в травні 2016 року і він. в тому числі, передавав нотаріусу документи. По продажу його частки з позивачем домовлялися ОСОБА_15 та ОСОБА_16 відомо, що позивач давав завдаток. 04.07.2016 р. він прибув до нотаріуса з метою посвідчення договору купівлі-продажу, де були присутні ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , всі чекали більше 30 хв. на позивача, який так і не прибув. Тому, причиною неукладення договору стало неприбуття позивача для укладення договору.

На оригіналі звороту договору про завдаток, представленого позивачем (а.с.5) вказано контактні номери телефонів сторін та маклера, а саме: відповідач ОСОБА_2 НОМЕР_1 ; ОСОБА_7 - НОМЕР_2 ; позивач ОСОБА_1 - НОМЕР_3 .

На виконання ухвали суду ПАТ «Київстар» надало письмові відомості щодо телефонних дзвінків по абонентських номерах НОМЕР_2 та НОМЕР_1 за період часу з 01.05.2016 р. по 31.07.2016 р.

Таким чином, аналізуючи відомості по абонентських номерах НОМЕР_2 , належних ОСОБА_13 та НОМЕР_1 ( ОСОБА_2 ) за період часу з 01.05.2016 р. по 31.07.2016 р. вбачається, що 26.05.2016 р. о 17:13 мав місце вихідний дзвінок з номера ОСОБА_13 на номер ОСОБА_1 ; а о 18:36 - вхідний дзвінок від ОСОБА_1 до ОСОБА_13 ; 01.06.2016 р. та 13.06.2016 р. мали місце два вихідних дзвінка від ОСОБА_13 до ОСОБА_1 , а 24.06.2016 р. і 25.06.2016 р. - по одному вихідному дзвінку від ОСОБА_13 до ОСОБА_1

Крім того, ОСОБА_2 19.02.2019 р., після відкриття провадження у справі, зверталася до директора Львівської дирекції ПАТ «Укрпошта» із заявою про отримання підтвердження про надіслання нею рекомендованого листа на ім`я ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 в період з 18.06.2016 р. по 02.07.2016 р. (а.с. 120).

Оскільки у відповідача виникли труднощі в отриманні доказів, судом витребовувалася вищенаведена інформація, про що постановлено ухвалу від 01.03.2019 р. (а.с. 123).

На виконання ухвали суду, АТ «Укрпошта» надало інформацію про те, що надання документів, що підтверджують факти відправки або вручення відправлень, які надсилалися на ім`я ОСОБА_1 або отрмимувалися ним від ОСОБА_2 не видається можливим, оскільки вони є знищеними у відповідності до акту (а.с.135).

Відповідно до ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що відповідач виконала умови договору про завдаток від 06.05.2016 р., діяла добросовісно, її вини в неукладенні договору купівлі-продажу судом не встановлено, реальність її намірів на укладення договору купівлі-продажу в строк, визначений в договорі підтверджується рядом вищенаведених письмових доказів про наявність повного пакету правовстановлюючих документів, необхідного для укладення договору купівлі-продажу частини приміщення станом на 26.05.2016 р. та показаннями свідків.

Крім того, показаннями свідків та відомостями по абонентських номерах НОМЕР_2 , належних ОСОБА_13 та НОМЕР_1 ( ОСОБА_2 ) за період часу з 01.05.2016 р. по 31.07.2016 р. спростовуються твердження позивача, що відповідач не зверталася до позивача з пропозицією оформлення приміщення, продовження договору, перестала виходити на зв`язок та бідь-яким іншим чином контактувати з позивачем. Наведеними доказами підтверджуються пояснення відповідача, що сторони договору про завдаток безпосередньо не контактували, а домовилися контактувати через представників, тому належними та допустимими доказами доведено, що мали місце непоодинокі звернення з боку відповідача через її представника до позивача, натомість зі сторони позивача мав місце лише один телефонний дзвінок 30.05.2016 р. до ОСОБА_13 з погрозами та метою знизити вартість приміщення, що суперечило істотним умовам договору про завдаток щодо обумовленої сторонами ціни - 20000 доларів США, що підтверджено свідком ОСОБА_13

Таким чином, позивачем не доведено належними засобами доказування, що після укладення договору про завдаток від нього були звернення до відповідача чи її представника про укладення договору купівлі-продажу нерухомості та висловлювання щодо наміру реалізувати свою волю на укладення такого договору.

Між тим, договором про завдаток не встановлено конкретного обов`язку продавця на вчинення самостійних дій, такі дії мали бути взаємні з обох сторін, оскільки волевиявлення сторін на вчинення правочину повинно бути взаємним як зі сторони продавця, так і зі сторони покупця.

Разом з тим, показаннями свідків ОСОБА_13 , які є джерелом доказів, підтверджено, що позивачу рекомендованим листом скеровувалося повідомлення про час та місце укладення договору купівлі-продажу, а саме 04.07.2016 р. в приватного нотаріуса Настасяк О.В., що не спростовано позивачем, відтак позивач не прибув для укладення договору купівлі-продажу половини приміщення, натомість інша сторона договору ОСОБА_2 та ОСОБА_11 були присутні в нотаріуса, яка підготувала проект договору, мали в наявності всі правовстановлюючі документи та тривалий час очікували позивача, який не прибув до нотаріуса, що і підтвердив свідок ОСОБА_11 Крім того, позивач до та навіть після 06.07.2016 р. не звертався з жодними заявами до відповідача про продовження терміну на укладення правочину, а лише 17.01.2019 р. подав позовну заяву до суду.

Наведеними обставинами підтверджено, що саме позивач утримався від вчинення дій на виконання договору про завдаток, не виконавши взятого на себе зобов`язання по купівлі приміщення, що свідчить про його відмову від укладення договору купівлі-продажу Ѕ приміщення по АДРЕСА_1 , площею 61,8 м.кв., тому наступили правові наслідки, передбачені п. 9 договору про завдаток. Таким чином, порушення зобов`язання сталося з вини позивача і відповідно до умов договору завдатку такий правомірно залишається у відповідача, тому позовні вимоги безпідставні та до задоволення не підлягають.

Згідно вимог п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на позивача, оскільки в позові відмовлено.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 82, 89, 141, 264, 265, 274-279 ЦПК України, ст.ст. 509, 546, 570, 526, 571 ЦК України, суд, -

у х в а л и в:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми завдатку відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 17.05.2019 р.

Суддя: (підпис) Б.М.Гедз

З оригіналом згідно.

Суддя: Б.М.Гедз