Ухвала

14 березня 2019 року

м. Київ

справа № 361/6689/18

провадження № 61-4414ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Лесько А. О., Штелик С. П.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 07 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про стягнення грошових коштів, за заявою ОСОБА_7 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року ОСОБА_7 звернулась з позовом доОСОБА_5 та ОСОБА_6 про стягнення грошових коштів у розмірі 18 923 940,00 грн, що є еквівалентом 724 500,00 дол. США.

Одночасно із позовом до суду надійшла заява позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить відповідачам в межах ціни позову.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2018 року заяву задоволено.

Накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в межах ціни позову в розмірі 18 923 940,00 грн, що є еквівалентом 724 500,00 дол. США.

Постановою Київського апеляційного суду від 07 лютого 2019 року ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2018 року залишено без змін.

У касаційній скарзі, яка надійшла до Верховного Суду у березні 2019 року, ОСОБА_4, яка діє в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 07 лютого 2019 року, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову, посилаючись на порушення судами норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

На підставі вимог частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, керуючись положенням статей 149, 150 ЦПК України, обгрунтовано виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову, а тому наявні підстави для накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить відповідачам в межах ціни позову.

З огляду на частини першу та другу статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Так, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, відомості про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Зокрема заява про забезпечення позову повинна містити причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Суди попередніх інстанцій дійшли обгрунтованого висновку про необхідність забезпечення позову, оскільки існує досить висока ймовірність того, що відповідачі можуть в будь-який момент здійснити відчуження свого майна на користь інших осіб, за рахунок якого може бути виконано рішення суду, оскільки відповідачами вже було здійснено таке відчуження.

Предметом спору у вказаній справі є стягнення грошових коштів у розмірі 18 923 940,00 грн і невжиття заходів забезпечення позову, в цьому випадку, істотно ускладнить ефективний захист прав позивача у разі задоволення позовних вимог.

Крім того, вибраний судом спосіб забезпечення позову є співмірним із заявленими вимогами та таким, що належним чином забезпечить виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Доводи касаційної скарги про необґрунтованість заяви про забезпечення позову таким обтяжливим для відповідачів способом, є безпідставними та не спростовують висновків судів попередніх інстанцій.

Доводи касаційної скарги про те, що відповідачі є пенсіонерами, всі свої кошти запозичили позивачу і арешт останніх активів позбавив їх можливості здійснювати витрати на підтримку здоров'я, на відвідування дітей та душевний спокій, є необгрунтвоаними та не спростовують висновок судів щодо необхідності забезпечення позову.

Зі змісту касаційної скарги, судових рішень, що оскаржуються, та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою, наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень.

Підстави, передбачені статтею 411 ЦПК України, для скасування судових рішень, що оскаржуються, у касаційній скарзі не зазначені.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та п'ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про стягнення грошових коштів, за заявою ОСОБА_7 про забезпечення позову, за касаційною скаргою ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 07 лютого 2019 року, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв

А. О.Лесько

С. П.Штелик