ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 675/148/19
Провадження № 22-ц/4820/1572/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Грох Л.М., Спірідонової Т.В.,

секретар - Дубова М.В.,

з участю представника апелянта,

позивача та його представника,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Славутський пивоварний завод» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, з апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Славутський пивоварний завод» на рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 13 червня 2019 року, суддя Трасковський С.Л.,

встановив:

В січні 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ПрАТ «Славутський пивоварний завод», (далі - товариство) про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення від 18.12.2018 року, №125, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

На обґрунтування позову зазначила, що її незаконно було звільнено з посади продавця продовольчих товарів товариства за п. 2 ст. 40 КЗпП України, у зв`язку зі станом здоров`я, який перешкоджає продовженню роботи. Однак у роботодавця не було правових підстав для такого висновку, оскільки робота продавця не передбачена в переліку посад із важкими та шкідливими умовами праці. Медична довідка, на підставі якої її було звільнено містить недостовірні дані, її форма та зміст не відповідають вимогам нормативних документів та суперечить іншим медичним документам, відповідно до яких вона визнана такою, що за станом здоров`я може виконувати роботу продавця продовольчих товарів.

Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 13.06.2019 року позов задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ №125 від 18.12.2018 року ПрАТ «Славутський пивоварний завод» про звільнення ОСОБА_1 за п.2 ст.40 КЗпП України. Поновлено ОСОБА_1 на посаді продавця продовольчих товарів бару - магазину «Пиво - води» (м . Ізяслав, вул. Шевченка, 25А ) ПрАТ «Славутський пивоварний завод». Стягнуто з ПрАТ «Славутський пивоварний завод» (м. Славута, вул. Миру, 36, Славутський район, Хмельницька область, ) на користь ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 38922 (тридцять вісім тисяч дев`ятсот двадцять дві) грн. 52 коп. Стягнути з ПрАТ «Славутський пивоварний завод» (м. Славута, вул. Миру, 36, Славутський район, Хмельницька область, ) на користь ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 ) 5000 (п`ять тисяч) грн. моральної шкоди. В іншій частині позову відмовлено. Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць. Стягнуто з ПрАТ «Славутський пивоварний завод» (м. Славута, вул. Миру, 36, Славутський район, Хмельницька область, ) на користь держави судовий збір в сумі 1591 грн. 66 коп.

В апеляційній скарзі ПрАТ «Славутський пивоварний завод» просило суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Апелянт, зокрема, вказав на ту обставину, що судом не враховано докази, які свідчать про правомірність звільнення ОСОБА_1 на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України. Зокрема, зазначено що в результаті проведення ПрАТ «Славутський пивоварний завод» атестації робочих місць на підприємстві, було складено карту умов праці і встановлено наявність шкідливих умов праці на робочому місці №5 по бару - магазину №3 в м. Ізяслав. У зв`язку з цим товариство направило ОСОБА_1 на медичний огляд, за результатами якого медичною установою надано довідку про непридатність працівника для роботи за професією продавця продовольчих товарів. Також її звільнення було узгоджено з профспілковою організацією, на засіданні якої була присутня й позивач. Запропонувати іншу роботу ОСОБА_1 не було можливості у зв`язку із відсутністю вакансій в товаристві. Однак суд першої інстанції поверхнево та однобічно дослідив обставини справи, необґрунтовано надав перевагу доказам, наданим стороною позивача, а докази, надані представником відповідача до уваги не взяв.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просила суд апеляційної інстанції залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник апелянта в судовому засіданні підтримала доводи апеляційної скарги.

Позивач та її представник в суді проти апеляційної скарги заперечили, підтримали рішення суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК Українисуд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального пава.

Судом вірно з`ясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Встановлено, що відповідно до записів у трудові книжці серії НОМЕР_2 від 12.09.1978 року ОСОБА_1 з 23.12.1998 року прийнята на посаду продавця магазину «Пиво - води» м. Ізяслава (наказ КП «Славутський пивзавод» від 22.12.1998 року №74).

Згідно довідки ПрАТ «Славутський пивоварний завод» від 14.02.2019 року №98, в період здійснення господарської діяльності вказаний структурний підрозділ перейменовувався. Відповідно до наказу №175 від 31.12.2015 року назва структурного підрозділу була визначена як бар - магазин « Пиво - води» (м. Ізяслав , вул. Шевченка , 25 А ). Скорочена назва підрозділу встановлена як бар - магазин №3 м. Ізяслав/фірмовий магазин №3 м. Ізяслав.

Наказом ПрАТ «Славутський пивоварний завод» від 06.12.2018 року №229 «Про відсторонення від роботи ОСОБА_1 » позивача, як продавця продовольчих товарів фірмового магазину №3 м. Ізяслава, відсторонено від роботи з 07.12.2018 року. Позивач ознайомилась із вказаним наказом 17.12.2018 року. Відсторонення від роботи відбулось внаслідок проходження позивачем позачергового медичного огляду (Наказ МОЗ №246 від 21.05.2007 року, додаток №8 до п.2.16 Порядку проведення медичних оглядів певних категорій працівників), відповідно до якого ОСОБА_1 непридатна для роботи за професією - продавець продовольчих товарів.

17.12.2018 року адміністрація підприємства звернулася до профспілкового комітету ПрАТ «Славутський пивоварний завод» з поданням про надання згоди на звільнення ОСОБА_1 за станом здоров`я. Згідно даних протоколу №11 від 17.12.2018 року розгляд подання проводився у присутності позивача та профспілковий комітет надав згоду на звільнення ОСОБА_1 за п. 2 ст. 40 КЗпП України.

Наказом ПрАТ «Славутський пивоварний завод» від 18.12.2018 року №125 ОСОБА_1 звільнено з роботи відповідно до п. 2 ст. 40 КЗпП України у зв`язку із станом здоров`я, який перешкоджає продовженню даної роботи.

Частково задовольняючи позов суд виходив з доведеності факту неправомірного звільнення позивача, безпідставного віднесення посади продавця продовольчих товарів до посад із шкідливими та небезпечними умовами праці та недоведеності тієї обставини, що за станом здоров`я ОСОБА_1 не могла виконувати обов`язки продавця магазину.

Такий висновок суду є обґрунтованим з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров`я, які перешкоджають продовженню даної роботи.

Звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до витягу з штатного розкладу ПрАТ «Славутський пивоварний завод», станом на 17.12.2018 року штат працівників становив 125 осіб, вакансії відсутні.

Згідно з п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» при розгляді справ про звільнення за п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України суд може визнати правильним припинення трудового договору в тому разі, якщо встановить, що воно проведено на підставі фактичних даних, які підтверджують, що внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров`я (стійкого зниження працездатності) працівник не може належно виконувати покладені на нього трудових обов`язків чи їх виконання протипоказано за станом здоров`я або небезпечне для членів трудового колективу чи громадян, яких він обслуговує, і неможливо перевести, за його згодою на іншу роботу.

Верховний Суд в постанові від 25.02.2019 року у справі №185/8173/17 прийшов до правового висновку, що підґрунтям для звільнення за п. 2 ст. 40 КЗпП України є або фактичні дані, які підтверджують, що внаслідок стану здоров`я (стійкого зниження працездатності) працівник не може належно виконувати покладені на нього трудові обов`язки, або стійке порушення функцій організму, визнання працівника інвалідом та наявність протипоказань щодо продовження ним трудової діяльності, підтверджені довідкою медико-соціальної експертної комісії.

Інші медичні документи, що свідчать про неможливість виконувати роботу за станом здоров`я, без установлення групи інвалідності, зумовлені стійким порушенням функцій організму, не можуть бути підставою для звільнення за п.2 ст.40 КЗпП України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442 «Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» визначений чіткий порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці, яка покликана забезпечити право працівників на надання пільг і компенсацій за роботу у несприятливих умовах праці, а також є основою для розроблення та реалізації організаційних, технічних, економічних і соціальних заходів щодо поліпшення умов праці працівників підприємства.

14.05.2018 року ПрАТ «Славутський пивоварний завод» видано наказ №91 «Про проведення атестації робочих місць за умовами праці для визначення права працівників на пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах праці», 15.05.2018 року затверджено перелік робочих місць з несприятливими умовами праці, що підлягають атестації. Згідно даного переліку атестації підлягає, зокрема, робоче місце - продавець продовольчих товарів бару-магазину №3.

За результатами проведеної роботи з атестації робочих місць по підприємству, ПрАТ «Славутський пивоварний завод» видано наказ №116 від 20.06.2018 року «Про затвердження результатів атестації робочих місць за умовами праці», яким затверджено переліки робочих місць з шкідливими умовами праці (в тому числі, робоче місце - продавець продовольчих товарів бару-магазину №3), працівникам яких призначена доплата до тарифної ставки, заробітної плати та призначена щорічна додаткова відпустка. Згідно довідки ПрАТ «Славутський пивоварний завод» від 19.02.2019 року №108 ОСОБА_1 за період з 20.06.2018 року по 18.12.2018 року проведено доплату за шкідливість у розмірі 4%.

Відповідно до карти умов праці підприємства, умови та характер праці продавця продовольчих товарів відносяться до ІІІ класу І ступеня згідно Гігієнічної класифікації праці №248. Категорія робіт середня ІІа по ГОСТ 12.1.005-88. Робоче місце продавця продовольчих товарів слід рахувати зі шкідливими умовами праці. Виявлено два фактори І ступеня: відносна вологість повітря та важкість праці - категорія робіт середня ІІа.

При цьому, ГОСТ 12.1.005-88 «ССБТ. Общие санитарно-гигиенические требования к воздуху рабочей зоны» (чинний на момент виникнення спірних правовідносин) встановлює загальні санітарно - гігієнічні вимоги до показників мікроклімату та допустимого вмісту шкідливих речовин в повітрі робочої зони. Разом з тим, пунктом 12 зазначеної карти умов праці встановлено, що маса підняття та переміщення вантажу фактично становить 3 кг при нормативному показнику до 7 кг.

Довідкою - висновком №89 від 05.07.2018 року, складеною головним спеціалістом - головного експерта з умов праці Департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації М. Дудченком щодо якості проведення атестації робочих місць за умовами праці у ПрАТ «Славутський пивоварний завод» підтверджено, що атестація підприємством в основному виконана у відповідності з порядком для проведення атестації робочих місць; за роботу в шкідливих умовах праці встановлені працівникам відповідні пільги та компенсації. Підтверджено наявність двох перевищень шкідливих факторів, які відносяться до ІІІ класу І ступеня та зазначених в карті умов праці.

За наслідками проведеної атестації робочих місць ПрАТ «Славутський пивоварний завод» підтверджено факт віднесення робочого місця - продавець продовольчих товарів бару-магазину №3 до посад зі шкідливими умовами праці виключно за двома факторами І ступеня: відносна вологість повітря та важкість праці - категорія робіт середня ІІа, які мають стосунок лише до мікроклімату робочої зони працівника. При цьому, проведеною атестацією не встановлено такого шкідливого фактору, як фізичне навантаження на працівника, яке перевищує встановлену норму.

Вказані висновки в суді першої інстанції підтвердили також головний інженер товариства ОСОБА_2 (голова атестаційної комісії) та інженер з охорони праці (член атестаційної комісії) ПрАТ «Славутський пивоварний завод» ОСОБА_3

Статтею 17 Закону України «Про охорону праці» встановлено обов`язок роботодавця за свої кошти забезпечити фінансування та організувати проведення попереднього (під час прийняття на роботу) і періодичних (протягом трудової діяльності) медичних оглядів працівників, зайнятих на важких роботах, роботах із шкідливими чи небезпечними умовами праці або таких, де є потреба у професійному доборі, щорічного обов`язкового медичного огляду осіб віком до 21 року. Порядок проведення медичних оглядів визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. Роботодавець зобов`язаний забезпечити за свій рахунок позачерговий медичний огляд працівників: за заявою працівника, якщо він вважає, що погіршення стану його здоров`я пов`язане з умовами праці; за своєю ініціативою, якщо стан здоров`я працівника не дозволяє йому виконувати свої трудові обов`язки.

Порядок проходження медичних оглядів визначений наказом Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій» №246 від 21.05.2007 року (далі - Порядок).

Пунктом 1.1. Порядку визначено, що він розроблений на виконання статті 17 Закону України "Про охорону праці", визначає процедуру проведення попереднього (під час прийняття на роботу) та періодичних (протягом трудової діяльності) медичних оглядів працівників, зайнятих на важких роботах, роботах із шкідливими чи небезпечними умовами праці або таких, де є потреба у професійному доборі, щорічному обов`язковому медичному огляді осіб віком до 21 року.

Пунктом 1.4. Порядку встановлено мету проведення попереднього медичного огляду: визначення стану здоров`я працівника і реєстрації вихідних об`єктивних показників здоров`я та можливості виконання без погіршення стану здоров`я професійних обов`язків в умовах дії конкретних шкідливих та небезпечних факторів виробничого середовища і трудового процесу; виявлення професійних захворювань (отруєнь), що виникли раніше при роботі на попередніх виробництвах, та попередження виробничо зумовлених і професійних захворювань (отруєнь).

Відповідно до п. 1.5. Порядку періодичні медичні огляди проводяться з метою: своєчасного виявлення ранніх ознак гострих і хронічних професійних захворювань (отруєнь), загальних та виробничо зумовлених захворювань у працівників; забезпечення динамічного спостереження за станом здоров`я працівників в умовах дії шкідливих та небезпечних виробничих факторів і трудового процесу; вирішення питання щодо можливості працівника продовжувати роботу в умовах дії конкретних шкідливих та небезпечних виробничих факторів і трудового процесу; розробки індивідуальних та групових закладів охорони здоров`я та реабілітаційних заходів працівникам, що віднесені за результатами медичного огляду до групи ризику; проведення відповідних оздоровчих заходів.

Вищевказаним наказом також встановлено форми відповідних документів, на підставі яких працівник направляється та проходить такі медичні огляди, а також документів, що складаються за результатами вказаних оглядів.

Водночас, в наказі Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій» №246 від 21.05.2007 року відсутні положення щодо порядку проведення позачергового медичного огляду працівників, не встановлено форми направлення, карти працівника, який підлягає позачерговому медичному огляду та відповідної довідки про проходження такого огляду.

В справі відсутні докази того, що при дослідженні умов праці ОСОБА_1 атестаційною комісією було встановлено перевищення фізичного навантаження на працівника понад нормативи, визначені п.6 додатку №4 до вказаного Порядку.

Для проведення позачергового медичного огляду позивача в даному випадку не було встановлено переліку шкідливих та небезпечних факторів виробничого середовища і трудового процесу та переліку робіт, виконання яких передбачає проведення такого медичного огляду.

ПрАТ «Славутський пивоварний завод» за власною ініціативою направлено ОСОБА_1 до КП «Славутська центральна районна лікарня» (далі - КП «Славутська ЦРЛ») на позачерговий медичний огляд працівників.

Для проведення медичного обстеження ОСОБА_1 товариством медичному закладу надано довідку від 20.08.2018 року №431, в якій, зокрема, зазначено про виконання робіт ОСОБА_1 , як продавцем продовольчих товарів, при яких є обов`язковим медичний огляд (Додаток 5 Порядку), а саме: виконання роботи на висоті та робіт, що пов`язані з обслуговуванням ємностей під тиском.

Однак доказів на підтвердження виконання ОСОБА_1 , як продавцем продовольчих товарів, зазначених робіт ПрАТ «Славутський пивоварний завод» суду не надано. Позивач в судовому засіданні заперечила факт виконання вищезазначених робіт, вказавши, що займалась перевіркою, розміщенням та продажем товару.

При цьому необхідно зауважити, що підставою для проведення медичного обстеження позивача став саме результат проведення товариством атестації робочих місць, за наслідками якого робоче місце продавця продовольчих товарів магазину, в якому працювала ОСОБА_1 було визнано як таке, що пов`язано зі шкідливими умовами праці виключно за двома параметрами: відносна вологість повітря та важкість праці. Однак жодних даних атестаційної комісії щодо виконання позивачем роботи на висоті та робіт, що пов`язані з обслуговуванням ємностей під тиском в справі немає. Тобто, висновки, встановлені за наслідками проведення атестації робочого місця та дані, які визначені товариством в медичній довідці від 20.08.2018 року №431 за своїм змістом не співпадають.

Разом з тим, представниками ПрАТ «Славутський пивоварний завод», а також свідком ОСОБА_3 , яка обіймає посаду інженера з охорони праці в зазначеному товаристві, в судовому засіданні вказано, що однією із підстав для проведення позачергового медичного огляду ОСОБА_1 слугували саме матеріали проведеної підприємством атестації робочого місця (шкідливі фактори, визначені картою умов праці).

Результати позачергового медичного огляду позивача ОСОБА_1 відображені в картці працівника, який підлягає позачерговому медичному огляду, від 05.12.2018 року. В зазначеній картці відображено записи лікарів, які досліджували стан здоров`я позивача та встановлено відповідні діагнози за результатами такого медогляду. Крім того, зроблено висновок про непридатність позивача для роботи за професією продавця продовольчих товарів (враховуючи карту умов праці), а також надано рекомендації щодо умов праці: переведення на роботу, не пов`язану з фізичним навантаженням. Такий висновок відображено і в медичній довідці КП «Славутська ЦРЛ» від 05.12.2018 року про проходження позачергового медичного огляду працівників, який підписано лікарем ОСОБА_4

В суді свідок ОСОБА_4 пояснила, що позачерговий медичний огляд ОСОБА_1 проводився на підставі наданих підприємством списків працівників. Вказала, що висновок щодо ОСОБА_1 нею зроблено на підставі карти умов праці, в якій одним із шкідливих факторів визначено важкість праці - категорія робіт середня ІІа. Поняття важкість праці нею оцінено як фізичне навантаження при виконанні роботи продавця продовольчих товарів ОСОБА_1 Діагноз позивача - варикозна хвороба лівої нижньої кінцівки не був підставою для висновку про заборону працювати позивачу.

В той же час відповідно до довідки ЛКК Хмельницької обласної лікарні від 20.09.2017 року №207 відносно ОСОБА_1 не встановлено протипоказань до роботи продавцем продовольчих товарів станом на 20.09.2018 року. Факт наявності даної довідки не заперечувався учасниками справи.

Фактичною датою видачі вищевказаної довідки ЛКК є 20.09.2018 року, що підтверджено показаннями свідка ОСОБА_5 , записом в медичні карті амбулаторного хворого ОСОБА_1 від 20.09.2018 року, відміткою в журналі запису висновків лікарсько - консультативної комісії.

Згідно з ч. 1 ст. 69 Основ законодавства України про охорону здоров`я визначення наявності та ступеню тривалої або стійкої втрати працездатності здійснюється за результатами МСЕК.

Відповідно до п. 3 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 року №1317, медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Згідно з довідкою Шепетівської міжрайонної МСЕК серії АВ №0898733 від 31.05.2017 року ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності у зв`язку із загальним захворюванням. Відповідно до висновку про умови та характер праці ОСОБА_1 протипоказана важка фізична праця.

Свідок ОСОБА_6 , голова Шепетівської міжрайонної МСЕК в суді вказала на відсутність факторів, відповідно до яких ОСОБА_1 не могла виконувати роботу продавця продовольчих товарів товариства за наслідками проведення атестації робочих місць ПрАТ «Славутський пивоварний завод».

Також є необґрунтованою позиція апелянта щодо підстав проведення атестації робочих місць, за наслідками якої було встановлено, що робоче місце продавця продовольчих товарів магазину, в якому працювала ОСОБА_1 пов`язано зі шкідливими умовами праці. Як зазначила представник апелянта в суді, підставою для проведення атестації робочих місць стали звернення працівників продовольчих магазинів (продавців) щодо шкідливості умов праці. Однак на підтвердження таких обставин стороною відповідача не надано доказів.

Таким чином суд прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для звільнення позивача на підставі п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України на підставі довідки КП «Славутська ЦРЛ» від 05.12.2018 року, оскільки медичні висновки, які містяться в довідці, не відповідають обставинам, встановленим при дослідженні доказів в справі.

Оскільки судом було встановлено порушення трудових прав позивача, які підлягають захисту шляхом її поновлення на роботі, тому з урахуванням вимог ч. 2 ст. 235 КЗпП України, ст. 27 Закону України «Про оплату праці», Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 року № 100, на користь ОСОБА_1 за рахунок коштів ПрАТ «Славутський пивоварний завод» підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу. Розрахунок суми компенсаційної виплати судом проведено у відповідності з вимогами вищевказаних нормативних актів та на підставі даних щодо розміру заробітної плати та кількості днів вимушеного прогулу, які містяться в матеріалах справи.

При цьому суд правильно вказав на ту обставину, що помилково визначена позовна вимога ОСОБА_1 про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу не звільняє суд від обов`язку виконати вимоги ст. 235 КЗпП України та при поновленні на роботі позивача визначити та стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Посилання апелянта на помилкове визначення відповідача є безпідставним. Як вбачається зі змісту позовної заяви відповідачем у справі визначено саме Приватне акціонерне товариство «Славутський пивоварний завод». Зазначення у прохальній частині позовної заяви відповідача як ПАТ «Славутський пивзавод» та ПАТ «Славутський пивоварний завод» є помилкою позивача, яка, однак, не вплинула на законність оскаржуваного судового рішення.

Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, суд діяв у відповідності з вимогами ст. 237-1 КЗпП України, оскільки встановивши порушення трудових прав позивача, врахувавши суть порушення, його тривалість та негативні наслідки, обґрунтовано визначив розмір моральної шкоди в сумі 5000 грн.

Не спростовують висновків суду першої інстанції також інші доводи апеляційної скарги.

Посилання апелянта на неправильно проведену оцінку доказів судом є необґрунтоване, матеріалами справи не підтверджено.

Питання розподілу судових витрат між сторонами було вирішено у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Славутський пивоварний завод» залишити без задоволення.

Рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 13 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16.09.2019 року.

Судді