Справа № 352/1297/18
Провадження № 22-ц/4808/395/19
Головуючий у 1 інстанції Гургула В. Б.
Суддя-доповідач Матківський
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого Матківського Р.Й.

суддів Василишин Л.В., Максюти І.О.

секретаря Петріва Д.Б.

з участю апелянта ОСОБА_1, позивача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 29 грудня 2018 року, ухвалене суддею Гургулою В.Б.,

Короткий зміст позовних вимог та їх обгрунтування

У липні 2018 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 та просив зменшити розмір аліментів, що стягуються на користь відповідача на підставі рішення Тисменицького районного суду від 28 жовтня 2003 року по справі №2-1548/2003 на дитину з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітної плати (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням Тисменицького районного суду від 28 жовтня 2003 року по справі №2-1548/2003 задоволено позов ОСОБА_4 до нього про стягнення аліментів на дитину та непрацездатну матір в наступному розмірі: ? всіх видів заробітку ОСОБА_2, але не менше ? неоподатковуваного мінімуму доходів громадян щомісячно на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1; ? всіх видів заробітку ОСОБА_2, але не менше ? неоподатковуваного мінімуму доходів громадян щомісячно до досягнення дочкою ОСОБА_6 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_4 на її утримання, як непрацездатної дружини.

Позивач зазначає, що з моменту ухвалення рішення судом щодо стягнення аліментів та до сьогоднішнього дня ним сплачуються аліменти на їх спільну з відповідачкою дочку, проте в силу обставин, що виникли, а саме важкого матеріального стану та народження двох дітей в іншому шлюбі, сплата аліментів у повному розмірі є неможливою.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 29 грудня 2018 року позов задоволено. Зменшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на підставі рішення Тисменицького районного суду від 28 жовтня 2003 року по справі №2-1548/2003 на утримання дитини з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітної плати (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішено стягувати з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1 аліменти на доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітної плати (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що з моменту ухвалення рішення судом щодо стягнення аліментів та до сьогоднішнього дня позивачем сплачуються аліменти на утримання їх спільної з відповідачкою доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, проте в силу обставин, що виникли, а саме важкого матеріального стану та народження двох дітей в іншому шлюбі, сплата аліментів у визначеному раніше розмірі є неможливою.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову про зменшення розміру аліментів.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального права, судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду не відповідають обставинам справи, докази та заперечення відповідача залишені судом без уваги та їм не надано жодної правової оцінки, чим порушено принцип рівності сторін. Позивач не надав жодних належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження обставин щодо свого важкого матеріального становища чи погіршення стану здоров'я.

Вважає, що жодний доказ не підтверджує твердження відповідача про його важке матеріальне становище. Починаючи з 2003 року протягом 15 років апелянт під різними приводами свідомо ухилявся від повної сплати аліментів, добровільно допомоги не надавав, постійно приховував реальний розмір своїх доходів, переважно отримуючи їх з неофіційних джерел, в тому числі і за кордоном. Протягом останнього часу неодноразово здійснював і здійснює виїзди до іноземних країн з метою працевлаштування та отримання доходів, що сам не заперечував.

Після звернення до суду з позовом про стягнення аліментів та пені, та з метою накладення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України на підстави ухвали Тисменицького районного суду від 28 листопада 2017 року, позивач повністю погасив заборгованість за аліментами в розмірі 66 226, 43 гривень. Вважає, що розрахунок зі сплати аліментів, на які посилається суд першої інстанції, підтверджує повне погашення боргу та не є свідченням важкого матеріального стану позивача. Даний факт дає всі підстави для висновку про спроможність ОСОБА_2 сплачувати визначений розмір аліментів, однак судом першої інстанції він не був взятий до уваги.

Вважає, що долучені позивачем до матеріалів справи у якості доказів важкого матеріального та сімейного стану копія довідки Івано-Франківської міської філії Івано-Франківського ОЦЗ про перебування на обліку як безробітного та копія трудової книжки не можуть свідчити про дійсний майновий стан позивача. Саме таких висновків дійшов Івано-Франківський апеляційний суд у справі №352/1871/17 (постанова від 18 жовтня 2018 року).

Крім цього, позивач не надав жодних доказів про перебування його на обліку як безробітного на момент розгляду справи, більше того, в судовому засіданні він сам спростував це твердження, однак суд першої інстанції не надав цьому факту належної правової оцінки, навпаки, зробив протилежні висновки.

Позивач не хворіє, відсутні будь-які інші обставини, які мають істотне значення для зменшення розміру аліментів. Наявність двох інших дітей не є достатньою підставою для перегляду та зменшення мінімального розміру аліментів.

Крім цього, судом не взято до уваги та не надано жодної оцінки щодо суттєвого збільшення витрат на спільну з позивачем дочку, яка у липні 2018 року вступила до приватного університету та вартість навчання за увесь період становить 64100 гривень. На виконання вимог п.10 Договору апелянт провела оплату за навчання доньки за перший семестр 2018/2019 року в сумі 6900 гривень та другий семестр - 6900 гривень.

Вартість навчання є для неї значною сумою, що збільшить її витрати на утримання доньки, а тому зменшення розмір аліментів приведе до зменшення можливостей щодо забезпечення рівня життя, необхідного для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Вважає, що законом встановлений мінімальний розмір аліментів, що визначається з частки доходу платника, який стягується судом в порядку наказного провадження. При цьому закон забороняє платнику аліментів звертатися до суду із заявою про скасування судового наказу, отже, чинним законодавством не передбачено можливості зменшення даного розміру, а тому вимоги позивача про зменшення розміру аліментів з ? до 1/6 частки доходу (заробітку) є безпідставними. Однак судом першої інстанції взагалі не взято до уваги та не надано жодної правової оцінки даному твердженню.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Позивач ОСОБА_2 подав відзив, у якому просив рішення Тисменицького районного суду від 29 грудня 2018 року залишити без змін, оскільки вважає його обґрунтованим. Укладення другого шлюбу та народження двох дітей, 2011 та 2012 року суттєво вплинуло на його матеріальний стан та значно ускладнило можливість сплачувати аліменти у розмірі ? частини всіх видів заробітної плати (доходу) щомісячно на дочку ОСОБА_6 від першого шлюбу. До відзиву апелянт подав розрахунок сплати аліментів, із якого видно, що розмір аліментів щомісячно визначається із середньомісячного заробітку по регіону, і останні 6 місяців 2018 року становить 2739,50 гривень.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом першої інстанції встановлено, що сторони по справі є батьками дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Тисменицького районного суду від 28 жовтня 2003 року по справі №2-1548/2003 задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину та непрацездатну матір в наступному розмірі: ? всіх видів заробітку ОСОБА_2, але не менше ? неоподатковуваного мінімуму доходів громадян щомісячно на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1; ? всіх видів заробітку ОСОБА_2, але не менше ? неоподатковуваного мінімуму доходів громадян щомісячно, до досягнення дочкою ОСОБА_6 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_4 на її утримання, як непрацездатної дружини.

Позивач звернувся із позовом про зменшення розміру аліментів, що присуджені вказаним рішенням в силу змін його матеріального стану, а саме у зв'язку з наявністю двох малолітніх дітей в новому шлюбі.

Згідно довідки університету Короля Данила №2417 від 17 липня 2018 року ОСОБА_5, дочка позивача від першого шлюбу, рекомендована до зарахування на навчання І курсу коледжу Університету за спеціальністю 121 «Інженерія програмного забезпечення» денної форми навчання за кошти фізичних та юридичних осіб. Вартість за перший рік навчання становить 13 800 гривень (а.с. 23).

Згідно договору №2018/КІПЗс-01 від 31 серпня 2018 року між коледжем ПВНЗ Університету Короля Данила та ОСОБА_1 для ОСОБА_5 укладено договір про надання освітніх послуг (а.с. 29-30).

Згідно квитанцій №ПН132381 від 17 липня 2018 року та №ПН1568918 від 15 січня 2019 року ОСОБА_5 сплачено по 6900 гривень за рік навчання (а.с. 31)

Позиція суду апеляційної інстанції

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, вислухавши апелянта, яка вимоги скарги підтримала, позивача та його представника, які вимоги скарги заперечили, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

За змістом ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з вимогами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Апелянт оскаржує рішення у зв'язку з тим, що суд першої інстанції не врахував відсутність належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження обставин щодо важкого матеріального становища позивача, погіршення стану його здоров'я.

Встановлено, що позивач зареєстрував новий шлюб, у якому народилось двоє дітей.

Наведене підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, виданим 17 жовтня 2011 року виконкомом Угринівської сільської ради Тисменицького району, НОМЕР_1 та свідоцтвом про народження ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, виданого 16 листопада 2012 року виконкомом Угринівської сільської ради Тисменицького району, НОМЕР_2.

Згідно з довідкою Департаменту соціальної політики МВК від 23 січня 2018 року ОСОБА_2 зареєстрований як безробітній в Івано-Франківській міській філії Івано-Франківського ОЦЗ з 18 грудня 2017 року та дохід з 18 грудня 2017 року по 31 грудня 2017 року становить 122, 84 гривень (а.с. 3).

За даними трудової книжки ОСОБА_2 з 25 грудня 2017 року розпочато виплату допомоги по безробіттю (а.с.8)

За даними розрахунку зі сплати аліментів згідно виконавчого листа №2-1548/2003 від 03 листопада 2003 року, виданого Тисменицьким районним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, сума коштів, сплачених боржником на 01 липня 2018 року, становить 6125 гривень (а.с.9).

Наведене свідчить про виконання аліментних зобов'язань позивача в силу своїх матеріальних можливостей.

Разом з тим, за положеннями ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Системний аналіз норм права, дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов'язані неухильно дотримуватися свого обов'язку щодо утримання та виховання дитини.

Враховуючи, що у позивача на утриманні перебуває двоє малолітніх дітей, що є зміною його матеріального стану, і ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у розмірі ? частини всіх видів заробітку, та враховуючи, що позивач вже погасив заборгованість та неустойку за прострочення сплати аліментів за рішенням суду у значному розмірі, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для зменшення розміру аліментів на доньку сторін ОСОБА_5.

Посилання апелянта, що позивач має дохід у зв'язку з постійним перебуванням за кордоном, суд оцінює критично, оскільки достовірних та достатніх доказів вказаного суду не надано. Позивач у засіданні апеляційного суду пояснив, що його виїзди за кордон є тільки періодичними для матеріальної підтримки сім'ї, у тому числі і сплати аліментів.

В той же час, позивачем надано суду належні докази наявності підстав для зменшення аліментів на утримання доньки з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу).

Враховуючи рівність батьків щодо утримання дітей, працевлаштованість відповідача і отримання нею доходу, зменшення розміру аліментів на утримання дочки ОСОБА_6 з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) позивача відповідає матеріальному становищу боржника, яке змінилось у зв'язку з утриманням двох дітей від другого шлюбу. Позивач належними та допустимими доказами підтвердив зміну свого сімейного стану, що є підставою для зменшення у даному випадку розміру аліментів.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з'ясовано всебічно та повно, їм дано вірну правову оцінку, а рішення суду постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права. Доводи апелянта висновків суду не спростовують, тому підстав для скасування оскарженого рішення немає.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382-384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 29 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови виготовлено 16 квітня 2019 року.

Головуючий: Р.Й. Матківський

Судді: Л.В. Василишин

І.О. Максюта