ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«22» травня 2019 року м. Херсон

Справа № 668/16106/14-ц

Провадження № 22-ц/819/692/19

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя - доповідач)Кузнєцової О.А.
суддів:Бездрабко О.В.,
Вейтас І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МПК-Альянс» на ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області у складі судді Рибас А.В. від 17 січня 2019 року у справі за позовом ТОВ «МПК-Альянс» до ОСОБА_1 , Державної реєстраційної служби України, державного реєстратора Державної реєстраційної служби України Дурницької М.Є., приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко Дарини Геннадіївни та ОСОБА_3 , про визнання недійним правочину, скасування державної реєстрації на нерухоме майно, витребування майна з чужого незаконного володіння та стягнення коштів та за зустрічним позовом ТОВ «Норбет Груп» до ОСОБА_1 , Державної реєстраційної служби України, державного реєстратора Державної реєстраційної служби України Дурницької М.Є., приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко Дарини Геннадіївни, ОСОБА_3 та Державної реєстраційної служби України, про визнання відсутності права власності та скасування державної реєстрації права власності на майно,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2014 року ТОВ «МПК-Альянс» звернулося до суду із вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог ТОВ «МПК-Альянс» зазначало, що воно є власником нежитлових приміщень адмінкорпусу літ. «А», що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу, які були передані в іпотеку АКІБ «УкрСиббанк» за договором іпотеки від 14 листопада 2007 року на забезпечення зобов`язань перед банком за кредитним договором № 0.

У зв`язку з переходом прав кредитора та іпотекодержателя від АКІБ «УкрСиббанк» до ТОВ «Райзе Групп», останнє звернуло стягнення на зазначене спірне нерухоме майно шляхом набуття його у власність та проведення державної реєстрації права власності на нього, що було здійснено на підставі листа ТОВ «МПК-Альянс» за підписом відповідача ОСОБА_1 , як директора ТОВ «МПК-Альянс», з перевищенням повноважень виконавчого органу та за зловмисною домовленістю із ТОВ «Райзе Групп».

Після чого за договором іпотеки ТОВ «Райзе Групп» передало спірне майно в іпотеку ТОВ «Укр-трейд-менеджмент». У подальшому ТОВ «Райзе Групп» за договором купівлі-продажу продало за згодою іпотекодержателя спірне майно ТОВ «Норберт Груп».

На підставі наведеного позивач просив суд визнати недійсним правочин між позивачем, від імені якого діяв ОСОБА_1 , та ТОВ «Райзе Групп», визнати недійсним договір купівлі-продажу від 13 серпня 2014 року між ТОВ «Райзе Групп» та ТОВ «Норберт Груп», витребувати від ТОВ «Норберт Груп» на користь ТОВ «МПК-Альянс» спірне нерухоме майно, визнати недійсним договір іпотеки від 31 липня 2014 року між ТОВ «Райзе Групп» і ТОВ «Укр-трейд-менеджмент», а також скасувати відповідні рішення державних реєстраторів про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на спірні нежилі приміщення.

Крім того, оскільки внаслідок правочину між ОСОБА_1 , який діяв як представник позивача, та ТОВ «Райзе Групп» позивачу було завдано майнової шкоди у розмірі 3 996 250,00 грн. прямого збитку та 360 000,00 грн. упущеної вигоди, позивач також просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ТОВ «Райзе Групп» зазначені кошти.

Під час розгляду справи позивач збільшив розмір позовних вимог, зазначивши, що з 16 січня 2015 року одночасним зареєстрованим власником спірного нерухомого майна разом із ТОВ «Норберт Груп» є також ОСОБА_3 . Мотивуючи недійсність правових підстав виникнення права власності у ОСОБА_3 , який набув майно у власність у продавця, ТОВ «Правовий центр «Понтифік», який не був власником спірного майна, позивач додатково просив суд визнати недійсним дублікат договору купівлі-продажу від 19 вересня 2005 року, скасувати рішення про державну реєстрацію права власності та відповідний запис про право власності ОСОБА_3 на спірні приміщення, витребувати спірне майно від ОСОБА_3 на користь ТОВ «МПК-Альянс», а також визнати ТОВ «МПК-Альянс» власником спірних нежилих приміщень.

ТОВ «Норберт Груп» звернулося до суду із зустрічним позовом, у якому зазначало, що одночасна реєстрація права власності за двома суб`єктами на одне й те саме майно є неможливою, а також на те, що у ОСОБА_3 відсутні правові підстави набуття права власності на спірне майно, на яке право власності ТОВ «Норберт Груп» сторонами не визнається, просило суд визнати відсутнім у ОСОБА_3 права власності на спірне майно, скасувати відповідне рішення про державну реєстрацію за ним права власності та визнати за ТОВ «Норберт Груп» право власності на спірне майно.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 24 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 08 грудня 2015 року, позов ТОВ «МПК-Альянс» у частині скасування рішення про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на нежитлові приміщення адмістративного корпусу літ. «А» за адресою: АДРЕСА_1 , задоволено. Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 18748142 від 21 січня 2015 року, прийняте державним реєстратором реєстраційної служби Суворовського районного управління юстиції, та запис № 8443259 про право власності ОСОБА_3 на нежитлові приміщення адміністративного корпусу літ. «А», що знаходяться по АДРЕСА_1 . В іншій частині позову ТОВ «МПК-Альянс» відмовлено.

Зустрічний позов ТОВ «Норберт Груп» задоволено. Визнано за ТОВ «Норберт Груп» право власності на нежитлові приміщення адміністративного корпусу літ. «А», що знаходяться по АДРЕСА_1 , а саме: приміщення підвалу № І, XI, XXIV, VI; приміщення першого поверху: № 1, 2, 3, 4, 10, 11, 12, 13; приміщення другого поверху: № 38, 39, 40, 41, 42, 43, 44, 45, 46, 47, 48, 49, 50, 51, 52, 53, 54, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 , 64; приміщення четвертого поверху: № 95, 96, 97, 98, 99, 100, 101, 102, 103, 104, 105, 106, 107, 108, 109, 110, 111, 112, 125; приміщення п`ятого поверху: № 127, 128, 129, 130, 131, 132, 133, 134, 135, 136, 137, 138, 139, 140, 141, 142, 143, 144, 145, 147, 148, 149, 150, 151, 152, 153, 154, 155. Визнати відсутнім у ОСОБА_3 права власності на нежитлові приміщення адміністративного корпусу літ. «А», що знаходяться по АДРЕСА_1 .(т.2 а.с.263-268, т.3 а.с.184-189).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 серпня 2016 року касаційні скарги ТОВ «МПК-Альянс» та представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - задоволено частково. Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 24 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 08 грудня 2015 року у частині позовних вимог ТОВ «МПК-Альянс» до ТОВ «Райзе Групп», ТОВ «Норберт Груп», ОСОБА_1 , Державної реєстраційної служби України, державного реєстратора Державної реєстраційної служби України Дурницької М.Є., приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., ТОВ «Укр-трейд-менеджмент», ТОВ «Правовий центр «Понтифік» та реєстраційної служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні про визнання недійсним правочину, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, визнання недійсним договору купівлі-продажу, витребування майна, визнання недійсним договору іпотеки, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та стягнення коштів, за зустрічним позовом ТОВ «Норберт Груп» до ТОВ «МПК-Альянс», ТОВ «Райзе Групп», Державної реєстраційної служби України, ТОВ «Укр-трейд-менеджмент», ТОВ «Правовий центр «Понтифік» та реєстраційної служби Суворовського районного управління юстиції м. Херсона про визнання права власності, визнання відсутності права власності та скасування державної реєстрації права власності на майно скасовано, провадження у справі у цій частині позовних вимог закрито. В іншій частині рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 24 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 08 грудня 2015 року скасовано, справу у цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції (т.4 а.с.135-141).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 вересня 2017 року заяву ТОВ «МПК-Альянс» про виправлення описки задоволено частково. Виключено з абз. 2 резолютивної частини ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 серпня 2016 року посилання на ОСОБА_1 , Державну реєстраційну службу України, державного реєстратора Державної реєстраційної служби України Дурницьку М.Є., приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г. (т.4 а.с.207-210, 216-217).

Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 07 березня 2018 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 17 січня 2019 року, прийнято до провадження Білозерського районного суду Херсонської області цивільні справу за позовом ТОВ «МПК-Альянс» до ОСОБА_1 , Державної реєстраційної служби України, державного реєстратора Державної реєстраційної служби України Дурницької М.Є., приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г. та ОСОБА_3 , про визнання недійним правочину, скасування державної реєстрації на нерухоме майно, витребування майна з чужого незаконного володіння та стягнення коштів та за зустрічним позовом ТОВ «Норбет Груп» до ОСОБА_1 , Державної реєстраційної служби України, державного реєстратора Державної реєстраційної служби України Дурницької М.Є., приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., ОСОБА_3 та Державної реєстраційної служби України, про визнання відсутності права власності та скасування державної реєстрації права власності на майно та призначено підготовче судове засідання (т.5 а.с.6,188).

23 травня 2018 року представник ТОВ «МПК-Альянс» подав до суду позовну заяву в новій редакції (т.5 а.с.45-49). Відповідачами за вказаною позовною заявою визначено: ТОВ «Райзе Групп», ОСОБА_1 , Державна реєстраційна служба України, державний реєстратор Державної реєстраційної служби України Дурницька М.Є., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г. В обґрунтування необхідності зміни змісту позовних вимог позивач посилався на вищезазначені обставини руху даної справи та зазначав, що позовні вимоги за цим позовом становлять передбачені діючим цивільним законодавством України способи захисту належного ТОВ «МПК-Альянс» майнового права як законного власника спірного майна, яке було порушено відповідачами ТОВ «Райзе Групп» і ОСОБА_1 при вчиненні оспорюваного двостороннього правочину щодо спірного майна, його подальшої передачі в іпотеку відповідачу ТОВ «Укр-трейд-менеджмент» та передачу у наступну власність відповідачу ТОВ «Норберт Груп». З наведених підстав позивач просив суд: суд визнати недійсним правочин між позивачем, від імені якого діяв ОСОБА_1 , та ТОВ «Райзе Групп»; визнати недійсним договір іпотеки від 31 липня 2014 року між ТОВ «Райзе Групп» і ТОВ «Укр-трейд-менеджмент»; витребувати від ТОВ «Норберт Груп» на користь ТОВ «МПК-Альянс» спірне нерухоме майно; скасувати відповідні рішення державних реєстраторів про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на спірні нежилі приміщення, а також визнати право власності ТОВ «МАП-Альянс» на нежилі приміщення. Щодо позовних вимог ТОВ «МПК-Альянс» до ОСОБА_3 та ТОВ «ПЦ «Пантифік» про скасування запису права власності ОСОБА_3 на спірне майно та витребування майна із його володіння представник позивача просив залишити їх без розгляду у зв`язку з тим, що на час подачі даного позову оспорюваний запис вже анульовано (т.5 а.с.118).

Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 17 січня 2019 року постановлено:

- у задоволенні клопотань представника позивача про прийняття до розгляду уточнених позовних заяв відмовити;

- у задоволенні клопотань представника позивача про залучення співвідповідачів відмовити;

- клопотання представника позивача про залишення без розгляду вимог в частині до ОСОБА_3 та ТОВ «ПЦ «Пантифік» про витребування майна з чужого незаконного володіння задовольнити частково. Залишити без розгляду позовні вимоги представника позивача ТОВ «МПК-Альянс» в частині до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння. В іншій частині клопотання відмовити (т.5 а.с.185).

В апеляційній скарзі ТОВ «МПК-Альянс», посилаючись на незаконність ухвали суду в частині відмови в задоволенні клопотань представника ТОВ «МПК-Альянс» про прийняття до розгляду уточнених позовних вимог та про залучення співвідповідачів, та вважаючи її такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права, просить скасувати ухвалу в зазначеній частині та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзивів (заперечень) на скаргу до апеляційного суду не надходило.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 07 травня 2019 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції, під час розгляду клопотання ТОВ «МПК-Альянс» про прийняття до розгляду уточнених позовних вимог, керувався нормами ст.20 та ч.2 ст.49 ЦПК України та вказав, що не допускається об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, а тому в задоволенні такого клопотання відмовив.

Колегія суддів не погоджується з даним висновком суду і вважає його таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства України.

Як вбачається з матеріалів справи позивач ТОВ «МПК-Альянс» звернувся до суду першої інстанції з позовною заявою (в новій редакції) на підставі вимог п.2 ч.2 та ч.3 ст.49 ЦПК України.

Відповідно до ст.20 ЦПК України не допускається об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно п.2 ч.4 ст.185 ЦПК України позовна заява повертається позивачеві у випадку, коли порушено правила об`єднання позовних вимог ( крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу).

Зважаючи на наведені норми закону, суд першої інстанції, відмовляючи позивачу у задоволенні клопотання про прийняття до розгляду позовних вимог (в новій редакції) з посиланням на ст.20 ЦПК України, мав право повернути таку позовну заяву позивачеві у відповідності до вимог п.2 ч.4 ст.185 ЦПК України. Проте, суд першої інстанції в резолютивній частині оскаржуваної ухвали зазначив про відмову у задоволенні клопотань представника позивача про прийняття до розгляду уточнених позовних вимог.

Зважаючи на наведене, колегія суддів вважає, що фактично судом першої інстанції постановлено ухвалу про повернення позовної заяви і апелянтом оскаржується ухвала суду саме в цій частині, яка включена до переліку ухвал, що можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду (п.6 ч.1 ст.353 ЦПК України).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в оскаржуваній частині в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів приходить до наступного висновку.

23 травня 2018 року позивачем ТОВ «МПК-Альянс» було подано позовну заяву (в новій редакції) відповідно до вимог, визначених ст.49 ЦПК України.

Відмовляючи у задоволенні клопотання позивача про прийняття до розгляду позовних вимог ( у новій редакції) суд першої інстанції, з посиланням на норми ст.20 ЦПК України, виходив з того, що такі вимоги позивача підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства. Крім того, ухвалами Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 серпня 2016 року та від 27 вересня 2017 року, провадження у цій справі щодо тих же юридичних осіб було закрито із зазначених підстав.

Відповідно до ч.1 ст.189 ЦПК України завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмету спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 07 березня 2018 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 17 січня 2019 року, прийнято до провадження Білозерського районного суду Херсонської області зазначену цивільні справу та призначено підготовче судове засідання (т.5 а.с.6,188).

У відповідності до ч.2 ст.49 ЦПК України представником позивача 23 травня 2018 року до суду було подано позовні вимоги (в новій редакції) з урахуванням обставин та руху даної справи (т.5 а.с.45-49). В обґрунтування необхідності уточнення позовних вимог представник ТОВ «МПК-Альянс» зазначав, що саме у такий спосіб, передбачений діючим цивільним законодавством України, можливо захистити належне ТОВ «МПК-Альянс» майнове право, як законного власника спірного майна, яке було порушено відповідачами ТОВ «Райзе Групп» і ОСОБА_1 при вчиненні оспорюваного двостороннього правочину щодо спірного майна, його подальшої передачі в іпотеку відповідачу ТОВ «Укр-трейд-менеджмент» та передачу у наступну власність відповідачу ТОВ «Норберт Груп».

Так, з матеріалів справи вбачається та встановлено судами, що на підставі договору купівлі-продажу від 07 вересня 2007 року ТОВ «МПК-Альянс» стало власником нежилих приміщень адмінкорпусу літ. «А» по АДРЕСА_1 . (а.с.6, т. 1).

14 листопада 2007 року між ТОВ «МПК-Альянс» та АКІБ «УкрСиббанк» укладений іпотечний договір, згідно з п. 1.1 якого ТОВ «МПК-Альянс» передало банку в іпотеку вказане нерухоме майно на забезпечення належного виконання своїх зобов`язань за кредитним договором від 14 листопада 2007 року № 0 (а. с. 9, 10, т. 1).

За договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року право вимоги за кредитним договором від 14 листопада 2007 року № 0 перейшло від АКІБ «УкрСиббанк» до ПАТ «Дельта Банк» (а. с. 83, 84, т. 1).

На підставі договору про відступлення права вимоги від 18 жовтня 2013 року право вимоги за цим кредитним договором перейшло від ПАТ «Дельта Банк» до ТОВ «Інтертопресурс».

У наступному право вимоги за кредитним договором перейшло від ТОВ «Інтертопресурс» до ТОВ «Райзе Групп», що підтверджується договором від 21 жовтня 2013 року (а. с. 85, т. 1).

За договором від 24 жовтня 2013 року ТОВ «Інтертопресурс» відступило ТОВ «Райзе Групп» права іпотекодержателя за іпотечним договором від 14 листопада 2007 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ТОВ «МПК-Альянс» (а. с. 89, 90, т. 1).

Листом від 18 листопада 2013 року ТОВ «Райзе Групп» повідомило ТОВ «МПК-Альянс» про те, що станом на 18 листопада 2013 року ТОВ «Райзе Групп» є правонаступником усіх прав та обов`язків за кредитним договором, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ТОВ «МПК-Альянс», а також про існування простроченого грошового зобов`язання за вказаним договором у розмірі 1 204 593 грн 83 коп. Також у вказаній вимозі боржнику було роз`яснено, що у разі непогашення заборгованості у тридцятиденний термін буде звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом оформлення права власності на предмет іпотеки за ТОВ «Райзе Групп» (а. с. 99, т. 1).

Листом від 15 січня 2014 року директор ТОВ «МПК-Альянс» ? ОСОБА_1 повідомив ТОВ «Райзе Групп» про те, що сума боргу за кредитним договором досить велика, ТОВ «МПК-Альянс» не має можливості погасити вказану заборгованість у короткий термін, оскільки підприємство не здійснює господарської діяльності та не має коштів для здійснення розрахунків з третіми особами (а. с. 100, т. 1).

Засновник ТОВ «Райзе Груп» прийняв рішення № 3, яким звернув стягнення на спірне нерухоме майно шляхом оформлення права власності на нього у зв`язку з невиконанням ТОВ «МПК-Альянс» вимоги від 18 листопада 2013 року (а. с. 101, т. 1).

На підставі заяви ТОВ «Райзе Груп» державний реєстратор прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України ДурицькаМ . Є. прийняла рішення від 31 березня 2014 року № 12053220 про державну реєстрацію права власності на спірне майно за ТОВ «Райзе Групп», а також було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис про право власності № 5186749.

31 липня 2014 року між ТОВ «Райзе Групп» та ТОВ «Укр-трейд-менеджмент» укладений договір іпотеки, згідно з п. п. 1.1, 2.1 якого ТОВ «Райзе Групп» передало в іпотеку ТОВ «Укр-трейд-менеджмент» спірне нерухоме майно на забезпечення виконання грошових зобов`язань ТОВ «Райзе Групп» у розмірі 447 тис. грн, що виникли між сторонами за договором позики від 31 липня 2014 року. На виконання цього договору приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень внесено запис про іпотеку № 6529320 та відповідний запис про обтяження № 6528826 (а. с. 106?109, т. 1).

13 серпня 2014 року між ТОВ «Райзе Групп» та ТОВ «Норберт Груп» за згодою іпотекодержателя ТОВ «Укр-трейд-менеджмент» було укладено договір купівлі-продажу спірного нерухомого майна, за умовами якого ТОВ «Норберт Груп» набуло у власність спірні нежилі приміщення (а.с.110?113, т.1).

13 серпня 2014 року між ТОВ «Укр-трейд-менеджмент», ТОВ «Райзе Групп» та ТОВ «Норберт Груп» було укладено договір про переведення боргу, за яким ТОВ «Норберт Груп» виступило новим боржником перед ТОВ «Укр-трейд-менеджмент». Згідно з договором від 13 серпня 2014 року № 1 про внесення змін до договору іпотеки від 31 липня 2014 року ТОВ «Норберт Груп» прийняло на себе права та обов`язки іпотекодавця перед ТОВ «Укр-трейд-менеджмент» за договором іпотеки від 31 липня 2014 року (а.с. 116, 117, т. 1).

З відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців щодо ТОВ «Укр-трейд-менеджмент» та договору іпотеки від 31 липня 2014 року слідує, що ОСОБА_1 став власником вказаного підприємства майже одразу після укладення договору іпотеки від 31 липня 2014 року та набуття цим підприємством прав іпотеко держателя на спірні нежилі приміщення (т.1 а.с.106-109, 119-121).

Як вбачається з оскаржуваної ухвали висновок суду першої інстанції про неможливість задоволення клопотання позивача про прийняття до розгляду позовних вимог ( в новій редакції) ґрунтується на висновку Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, зробленого в ухвалах від 03 серпня 2016 року та від 27 вересня 2017 року, а також на ст.20 ЦПК України про неможливість об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

У статті 19 ЦПК України у редакції від 03 жовтня 2017 року визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Критеріями розмежування між справами цивільного та господарського судочинства є одночасно суб`єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин.

Подібні висновки Велика Палата Верховного Суду зробила, зокрема в постановах від 30 травня 2018 року в справі № 569/2749/15-ц (провадження № 14-123цс18), від 07 та 21 листопада 2018 року в справах № 755/13532/15-ц (провадження № 14-319цс18) та № 201/9100/16-ц (провадження № 14-424цс18), а також від 20 березня 2019 року в справі №766/9544/17 (провадження №14-77цс19).

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач звернувся до суду з позовними вимогами про визнання недійсними низки укладених договорів стосовно спірного нерухомого майна, скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, витребування із чужого незаконного володіння нерухомого майна та визнання за позивачем права власності на це майно.

Таким чином, кінцевою метою позову є захист права власності позивача на спірне нерухоме майно.

Цивільний кодекс України передбачає, зокрема, такий самостійний спосіб захисту права власності та інших речових прав, як витребування майна із чужого незаконного володіння - віндикацію (стаття 388 ЦК України), у тому числі й від добросовісного набувача.

При цьому правова природа вказаного вище способу захисту цивільного права полягає у тому, що він застосовується лише в разі визнання правочину (договору) недійсним чи нікчемності договору як підстави позову про повернення переданого на виконання недійсного правочину майна, яке було відчужене третій особі, тобто не стороні недійсного правочину.

У цій справі позивач визначив речово-правовий спосіб захисту свого права власності (віндикаційний позов) одним з основних.

Позивач - юридична особа заявив вимоги до фізичної особи - ОСОБА_1 , дії якого, за словами позивача, спричинили виникнення ряду правочинів між юридичними особами, що призвело до незаконного відчуження спірного нерухомого майна, кінцевим власником якого є юридична особа - ТОВ «Норберт Груп».

Таким чином, відповідачами за віндикаційним позовом у цій справі є фізична особа та юридичні особи і вимоги позивача до юридичних осіб є похідними від вимоги до фізичної особи - ОСОБА_1 .

Тому хоч обрані позивачем спеціальний (про визнання правочину недійсним) та речово-правовий (віндикація) самостійні способи захисту права власності і різняться, однак у цьому випадку від вирішення першої вимоги, пред`явленої ТОВ «МПК-Альянс» до ОСОБА_1 , прямо залежить вирішення інших його вимог, заявлених до юридичних осіб.

Вирішуючи питання щодо юрисдикції заявлених позовних вимог судом необхідно враховувати відсутність прямого визначення у процесуальному законодавстві належності вказаних предметів спору до певної юрисдикції, необхідність своєчасного і правильного розгляду заявлених позовних вимог одночасно до різних суб`єктів (юридичних та фізичних осіб) та забезпечення повноти, всебічності й об`єктивності з`ясування обставин справи.

Позовні вимоги до кількох відповідачів, серед яких є хоча б одна фізична особа, мають розглядатися в одному провадженні в порядку цивільного процесуального законодавства, якщо від вирішення однієї з них залежить вирішення інших вимог і законом не встановлено розгляду кожної з них за правилами визначеного виду судочинства.

Як вбачається з первісного позову ТОВ «МПК-Альянс» - відповідач ОСОБА_1 зазначений як фізична особа, який приймав рішення саме про розпорядження майном товариства. Зустрічні позовні вимоги ТОВ «Норберт Груп» також пред`явлені до ОСОБА_1 , як до фізичної особи, який приймав рішення щодо розпорядження майном ТОВ «МПК-Альянс».

На підставі наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку, що заявлене позивачем клопотання про прийняття до розгляду позовних вимог (в новій редакції) не підлягає задоволенню з тих підстав, що заявлені ним вимоги підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства.

Судом першої інстанції, у відповідності до вимог ч.1 ст.189 ЦПК України, під час проведення підготовчого провадження даної справи та розгляду заявленого позивачем клопотання про прийняття до розгляду позовних вимог (в новій редакції), не в повному обсязі визначено предмет спору та характер спірних правовідносин, позовних вимог та не визначено складу учасників судового процесу, від чого залежить забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. Судом не наведено мотивів за яких, з урахуванням обраного позивачем способу захисту свого порушеного права, заявлені ТОВ «МПК-Альянс» позовні вимоги ( в новій редакції) не підлягають прийняттю до розгляду судом.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції в частині, що оскаржується, а саме - відмови у задоволенні клопотання представника позивача про прийняття до розгляду уточнених позовних вимог (позовних вимог в новій редакції), підлягає скасуванню з направленням справи до Білозерського районного суду Херсонської області для продовження розгляду, з урахуванням вищезазначених висновків судів касаційної інстанції - Великої Палати Верховного Суду та норм цивільного процесуального законодавства.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381-384, 390 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МПК-Альянс» задовольнити частково.

Ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 17 січня 2019 року в частині відмови у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «МПК-Альянс» про прийняття до розгляду уточнених позовних вимог (позовних вимог в новій редакції) скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.А.Кузнєцова

Судді: В.О.Бездрабко

І.В.Вейтас