ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 681/1181/18
Провадження № 22-ц/4820/771/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Купельського А.В., Янчук Т.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про збільшення розміру аліментів на дитину за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 6 лютого 2019 року,

встановив:

У серпні 2018 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про збільшення розміру аліментів на дитину.

ОСОБА_4 зазначила, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі та мають сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 7 червня 2017 року стягнуто з відповідача на її користь аліменти на дитину у розмірі 500 грн щомісячно. Відтоді пройшов значний час, дитина росте та потребує більшого матеріального забезпечення, а тому мають місце підстави для збільшення розміру аліментів.

У зв'язку з цим, ОСОБА_4 просила суд збільшити розмір аліментів на дитину та стягнути з ОСОБА_5 на свою користь аліменти в розмірі 1 500 грн щомісячно до повноліття дитини.

Рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 6 лютого 2019 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 в розмірі 1 500 грн щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Вирішено питання про розподіл судових витрат і відкликання з органів державної виконавчої служби виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_5 аліментів на дитину у розмірі 500 грн за рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 7 червня 2017 року.

Суд керувався тим, що матеріальний стан отримувача аліментів погіршився, а потреби дитини у належному забезпеченні зросли, тому розмір присуджених з ОСОБА_5 аліментів має бути збільшено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині розміру стягнутих аліментів та ухвалити нове рішення, яким присудити з нього аліменти на дитину у розмірі 1 015 грн, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновок суду про погіршення матеріального стану стягувача є необґрунтованим, а розмір стягуваних з відповідача аліментів повинен дорівнювати 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

ОСОБА_4 не подала відзив на апеляційну скаргу.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що з 16 лютого 2002 року ОСОБА_5 і ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано заочним рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 25 листопада 2011 року. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом із позивачем.

Рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 7 червня 2017 року стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 у розмірі 500 грн щомісячно, починаючи з 26 січня 2017 року і до повноліття дитини.

Зазначені обставини визнані сторонами, встановлені судовими рішеннями та підтверджуються письмовими доказами у справі.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами 2 і 3 статті 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

В силу ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Із положень ч. 1 ст. 184 СК України слідує, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз положень ст. 192 СК України дає підстави для висновку, що зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: суттєві зміни матеріального та сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Така зміна обставин має настати після того, як суд або батьки (за домовленістю) визначили первісний розмір аліментів, при цьому, вирішуючи спір, суд зобов'язаний застосувати як положення ст. 192 СК України, так і низку інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 СК України «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 184 СК України «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

В суді сторони визнали, що після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів потреби дитини в утриманні зросли, внаслідок чого матеріальне становище матері дитини (стягувача аліментів) погіршилося.

За таких обставин суд першої інстанції правильно керувався тим, що розмір присуджених з ОСОБА_5 аліментів має бути збільшено.

Визначаючи новий розмір аліментів, судом враховано стан здоров'я та вік сина сторін, перебування дитини на повному утриманні батьків і можливість одержувати утримання від матері, яка не працює.

Також суд врахував, що ОСОБА_5 є здоровою та працездатною особою та не має інших утриманців.

Давши належну оцінку дослідженим доказам, суд першої інстанції правомірно визначив розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, у сумі 1 500 грн на місяць.

Посилання ОСОБА_5 на недоведеність позову ОСОБА_4 та на неправильність визначення судом розміру аліментів не відповідають фактичним обставинам справи та нормам діючого законодавства.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 6 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: /підпис/ О.І. Ярмолюк

/підпис/ А.В. Купельський

/підпис/ Т.О. Янчук

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду О.І. Ярмолюк

Головуючий у першій інстанції - ОСОБА_7

Доповідач - Ярмолюк О.І. Категорія 50