Справа № 502/168/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2019 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Масленикова О. А.,

за участю секретаря судового засідання Скрипкіної А.Ю.

розглянувши цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Шевченківської сільської ради

про

встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадщину

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Шевченківської сільської ради та просила суд:

- встановити факт прийняття ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщини у вигляді земельної ділянки площею 2,68 га відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 , виданий Кілійською районною радою 26.11.1998 року, після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- встановити факт належності ОСОБА_3 , земельної ділянки площею 2,68 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 , виданий Кілійською районною радою 26.11.1998 року;

- визнати за позивачем, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на земельну ділянку площею 2,68 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 , виданий Кілійською районною радою 26.11.1998 року, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 , який на смерті постійно проживав в АДРЕСА_1 . Згідно довідки Шевченківської сільської ради № 3406/02.01.23 від 03.10.2017 року двір в с. Шевченкове Кілійського району по вул АДРЕСА_1 , відноситься до складу колгоспного двору, до складу якого входили ОСОБА_2 , голова двору, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , і ОСОБА_1 . Позивач, ОСОБА_1 , відповідно до ст. 1261 ЦК України є єдиним спадкоємцем після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийняла спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори. За рішенням Кілійського районного суду Одеської області по цивільній справі № 502/1458/18 від 01.11.2018 року ОСОБА_1 визнано спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визнано за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташовані в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 померла мати чоловіка позивача - ОСОБА_3 . Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складалося з земельної ділянки площею 2,68 га для ведення селянського господарства, яка розташована на території Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 , виданий Кілійською районною радою 26.11.1998 року. Відповідно заповіту, складеного ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 року, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті заповідала чоловікові позивача - ОСОБА_2 , належну їй земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 , виданий Кілійською районною радою 26.11.1998 року. ОСОБА_2 після смерті спадкодавця пропустив строк подачі заяви про прийняття спадщини, але на підставі п.1 ч.1 ст.549 Цивільного кодексу Української РСР, який діяв на момент відкриття спадщини, фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, що визначається фактом прийняття спадщини, не оформив належним чином свої спадкові права, як єдиний спадкоємець за заповітом, новий державний акт на своє ім`я не отримав. Позивач ОСОБА_1 , вже після оформлення спадщини після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 в судовому порядку, дізналася що вищезазначена земельна ділянка не ввійшла в спадкову масу, як спадкоємець за законом звернулася до нотаріальної контори за оформленням спадщини після смерті свого чоловіка, та їй приватним нотаріусом Кілійської районної державної нотаріальної контори Одеської області був наданий інформаційний лист, в якому зазначено, що відсутні відомості щодо реєстрації права власності земельної ділянки на спадкодавця, що унеможливлює оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку. У разі відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, та іншого, що вище зазначено, проводиться у судовому порядку. Нотаріус зазначив, що за вирішенням даного питання необхідно звернутися до суду. Таким чином внаслідок відсутності належної реєстрації права власності земельної ділянки на спадкодавця, нотаріус відмовив в оформленні спадщини в нотаріальному порядку та визначив необхідність звернутися до суду, що унеможливлює оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку, що є підставою для звернення до суду з вимогою про захист невизнаного права.

Позивач надала заяву, згідно якої просила суд розглянути справу за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача - Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області, в судове засідання не прибув, надав заяву в якій вказав, проти задоволення заяви не заперечує, просить розглянути заяву за відсутності представника.

На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне:

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , рос. « ОСОБА_2», ІНФОРМАЦІЯ_7 та рос. « ОСОБА_1», ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрували шлюб 06.10.1980 року у Шевченківській сільській раді Кілійського району Одеської області, про що зроблено актовий запис за № 48. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище рос. « ОСОБА_1 ».

Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_3 , виданого та зареєстрованого Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 270, ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_4 , виданого та зареєстрованого Виконавчим комітетом Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області, актовий запис № 49, ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_4 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області та зареєстрованого Виконавчим комітетом Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області, актовий запис № 44, ОСОБА_7 , помер ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Згідно довідки Шевченківської сільської ради № 1846/02.01.23 від 28.07.2017 р. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 . постійно проживала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_7 , 1919 р.н.

Відповідно заповіту, складеного ОСОБА_3 27.01.1999 року та посвідченого секретарем виконкому Шевченківської сільської ради Кілійського району 27.01.1999 року, реєстровий № 19, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті заповідала ОСОБА_2 , належну їй земельний наділ, котрий належить їй згідно державного акту на право приватної власності на землю, серія НОМЕР_1 , виданий Кілійською районною радою 26.11.1998 року.

З копії державного акту на право власності на землю серії НОМЕР_1 , виданого на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Кілійського району Одеської області від 03.04.1998 р. № 162, вбачається, що ОСОБА_3 передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,68 гектарів, розташовану на території Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області для ведення селянського (фермерського) господарства.

Як вбачається з інформаційного листа від 12.12.2018 р. № 662/01-16, приватний нотаріус Юрченко М.Є. на підставі звернення ОСОБА_1 щодо оформлення спадщини, роз`яснив, що оскільки не подано правовстановлюючих документів на спадкове майно, за їх відсутності питання оформлення спадщини вирішується в судовому порядку.

При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами:

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стосовно встановлення юридичних фактів, суд виходить з наступного:

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 N 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування.

На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537 втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого.

Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, щодо встановлення факту належності земельної ділянки ОСОБА_3 та факту прийняття ОСОБА_2 спадщини після смерті ОСОБА_3 , беручи до уваги, що в позасудовому порядку неможливо встановити відповідні юридичні факти, задовольняє зазначені вимоги.

Стосовно визнання права власності на земельну ділянку за ОСОБА_1 , суд виходить з наступного:

Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України,судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом також встановлено, що в зв`язку з тим, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в зв`язку з чим його право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16 ЦК України, ст. ст. ст. 12, 81, 207, 259, 315 ЦПК України, ст. ст. 16, 1261, 1269 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Шевченківської сільської ради про встановлення факту належності та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити повністю.

Встановити факт прийняття ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщини у вигляді земельної ділянки площею 2,68 га відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 , виданий Кілійською районною радою 26.11.1998 року, після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити факт належності ОСОБА_3 , земельної ділянки площею 2,68 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 , виданий Кілійською районною радою 26.11.1998 року.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_5 право власності на земельну ділянку площею 2,68 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 , виданий Кілійською районною радою 26.11.1998 року, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников