ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 209/1550/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" травня 2019 р. смт Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Говорухи В.О., при секретарі судового засідання Догадайло М.В., за участі представника відповідача адвоката Малюк О.П., розглянувши в залі суду, у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

Встановив:

11.12.2018 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В позові представник позивача вказує, що 04 лютого 2008 року між Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та ОСОБА_1 був укладений Договір кредиту № 105/2-4-8, згідно якого відповідач отримала кредит. Відповідач у порушення умов Кредитного договору свої зобов`язання по вищевказаному кредитному договору належним чином не виконала, в результаті чого, станом на 23.02.2018 року, утворилась заборгованість за кредитом, що підтверджується розрахунком. У зв`язку з чим представник позивача просить стягнути з відповідача на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту у розмірі 3 408,71 доларів США, з яких: 2 521,26 доларів США - за кредитом, 887,45 доларів США - за відсотками. Також просив стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00 грн.

В ході розгляду справи проведені наступні процесуальні дії:

13.12.2018 ухвалою суду справу прийнято до провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання.

21.02.2019 підготовче провадження було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача адвокат Ружицький О.А. в судове засідання не з`явився, однак спрямував до суду заяву, згідно якої вимоги позову підтримує та просить його задовольнити у повному обсязі, справу розглянути у його відсутність на підставі наявних доказів у справі. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.

В судовому засіданні представник відповідача адвокат Малюк О.П. заперечувала проти задоволення позову з підстав викладених у відзиві, просила відмовити у повному обсязі, застосувавши позовну давність.

У поданому відзиві проти позову посилається на безпідставність доводів позивача про право на стягнення заборгованості з відповідача, вказує, що останній платіж відповідач здійснила 20.01.2010 у розмірі 24,68 доларів США, з цього часу по теперішній час особисто не вчиняла жодної дії щодо сплати заборгованості за тілом кредиту, відсотками. 10.08.2017 внесення 1,16 доларів США в погашення заборгованості за відсотками категорично заперечує, так як позивач є зацікавленою особою шляхом зарахування 1,16 доларів США в рахунок погашення заборгованості за процентами було перервано строк позовної давності. Строк дії кредитного договору № 105/2-4-8 сплинув 03.02.2010, а тому вважає що 04.02.2013 і сплинув строк позовної давності. В якості аргументу твердження стосовно заборони кредитодавцю вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув посилається на п.7 ч.11 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції від 13.01.2006 р. Також заперечує проти нарахування процентів з 01.10.2009, після дострокового розірвання кредитного договору, а саме 30 денного строку з моменту отримання письмової вимоги Банку, що тримала в серпні 2009 року.

Крім цього, звертає увагу, що наданий розрахунок заборгованості станом на 23.02.2018 не може підтверджувати існування заборгованості, оскільки не є касовим документом та документом первинного бухгалтерського обліку відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Таким чином вважає, відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, застосувавши позовну давність.

Вислухавши пояснення представника відповідача, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.ст.76-81ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Судом встановлено, що 04.02.2008 між Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_1 був укладений Договір кредиту № 105/2-4-8. Відповідно до умов якого ОСОБА_1 було надано у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 5000 доларів США 00 центів, зі сплатою 15,00% річних. В пункті 1.1 Кредитного договору визначено графік погашення заборгованості за кредитом, періоди погашення та кінцевий термін користування кредитом - до 03 лютого 2010 року (а.с. 5).

Позивачем 13.08.2009 на адресу відповідача була направлена вимога про усунення порушень, в якій відповідачу пропонувалось у строк до 30 днів з дати отримання позичальником відповідної вимоги, сплатити заборгованість по кредиту, нараховані проценти, комісій, а також нараховані пені, штрафу (а.с. 93).

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Судом встановлено, що Договір кредиту № 105/2-4-8 сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір, умови надання кредиту та умови повернення кредитних коштів.

Проте, в обґрунтування своїх позовних вимог позивачем не надані суду жодні первинні документи (їх засвідчені копії), що могли б підтвердити факт наявної суму заборгованості позичальника станом на дату подання позову.

Позивачем не надано належним чином оформлених виписок про стан рахунків позичальника, даних балансу, меморіальних ордерів, квитанцій будь-які інші первинні документи. Викладені в позові твердження стосовно факту суми заборгованості не знайшли документального підтвердження.

Судом встановлено, що позивачем, в обґрунтування розміру заборгованості, надано суду розрахунок вимог банку до відповідача ОСОБА_1 станом на 23.02.2018 (а.с.9).

Також, позивачем надана суду довідка станом на 23.02.2018 (№ 04.22-07/1474 від 23.02.2018), яка також є додатком до позовної заяви. В довідці представником позивача вказана інформація щодо сум, які були перераховані в рахунок погашення заборгованості за кредитом (а.с.10).

Згідно ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ч.1, ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Враховуючи п.2.1.1. Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого Постановою Національного банку, від 30.12.1998, №566, підставою для бухгалтерського обліку операцій банку є первинні документи, які фіксують факти здійснення цих операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення та можуть складатися у паперовій формі та/або у вигляді електронних записів (у формі, яка доступна для читання та виключає можливість внесення будь-яких змін). У разі складання їх у вигляді електронних записів при потребі повинно бути забезпечене отримання інформації на паперовому носії.

Первинні документи як у паперовій формі, так і у вигляді електронних записів повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання документа; назву підприємства (банку), від імені якого складений документ; місце складання документа; назву отримувача коштів; зміст операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру; суму операції (цифрами та прописом). Сума операції може бути відображена цифрами за відсутності на документі суми прописом, якщо цей документ формується за допомогою програмного забезпечення в автоматизованому режимі або якщо це передбачено нормативно-правовими актами Національного банку України; номери рахунків; назву банку (отримувача та платника коштів); посади та підписи осіб, відповідальних за здійснення операції та правильність її оформлення (підтвердження підпису на документі в електронному вигляді здійснюється за допомогою електронного коду працівника або електронного підпису).

Відповідно до п.5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Таким чином, розрахунок вимог банку та довідка не може підтверджувати існування кредитної заборгованості оскільки не є касовим документом та документом первинного бухгалтерського обліку відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та з урахуванням позиції відповідача, що не погоджується з існуванням такої заборгованості, не можуть бути прийняті судом в якості належних та допустимих доказів по справі, оскільки вони не відповідають вимогам ч. 2 ст. 78 ЦПК України, як засобу доказування таких обставин.

При цьому суд враховує, що відповідачем, про необхідність подання належних доказів, зазначено у відзиві та клопотанні про витребування доказів, направлених позивачеві 28.01.2019, що підтверджується квитанцією та описом вкладення до цінного листа ПАТ «Укрсоцбанк».

Частиною 4 ст. 263 ЦПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Крім того, відповідно до частин 5 та 6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються судами при застосуванні таких норм права.

Так, колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у своїй постанові від 30 січня 2018 року у справі №161/16891/15-ц вказала на порядок доведення та підтвердження наявності заборгованості та її розмір.

Така ж позиція була висловлена і в Ухвалі Верховного Суду України від 15.06.2011 по справі №6-4882св11 згідно якої, належними доказами, що підтверджують наявність або відсутність заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені в порядку ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", які встановлюють розмір заборгованості.

Заява представника відповідача адвоката Малюк О.П. про застосування строку позовної давності не підлягає задоволенню, оскільки за результатом розгляду справи судом встановлені обставини та досліджені докази, що зумовлюють ухвалення рішення про відмову в задоволені позову по суті позовних вимог через їх недоведеність належними та допустимими доказами.

Отже, позивач не довів належними та допустимими доказами наявність у відповідача заборгованості у розмірі, вказаному у розрахунку вимог банку станом на 23.02.2018, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Питання щодо судових витрат судом вирішуються відповідно до положень ст.141 ЦПК України, понесені стороною позивача судові витрати покладаються на позивача, якому відмовлено в позові.

На підставі викладеного та керуючись статтями 12, 13, 81, 89, 264, 265 ЦПК України, суд -

Ухвалив:

В задоволені позовних вимог Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення буде складено 13 травня 2019 року.

Суддя: В. О. Говоруха