ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4161/19 Справа № 185/2109/18 Суддя у 1-й інстанції - Гаврилов В. А. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року м.Дніпро

колегія суддів судової палати у з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.

за участю секретаря - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" про визнання незаконним наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, визнання дисциплінарного стягнення дискримінацією працівника, -

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він працював гірничим майстром дільниці ВШТ на ШУ "Павлоградське" ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля". 01 березня 2018 року наказом №460-к він був звільнений з роботи за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього правилами внутрішнього трудового розпорядку. 12 березня 2018 року позивач звернувся до генерального директора з заявою про скасування вказаного наказу з клопотанням отримати дозвіл профспілки, так як претензії директора шахти не відповідають реальним обставинам. Позивача переслідують як члена Незалежної Первинної Профспілкової організації "Павлоградвугілля". Інформація надавалась для врегулювання трудових та соціальних питань щодо членів профспілки. Профспілка не надавала згоди на звільнення позивача.

ОСОБА_1 вважає звільнення незаконним, у зв'язку з чим просив суд: визнати незаконним та скасувати наказ від 01 березня 2018 року №460-к про звільнення позивача; поновити його на ШУ "Павлоградське" ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" на ділянку ВТБ в якості гірничого майстра; стягнути середню заробітну плату за час вимушеного прогулу внаслідок незаконного звільнення; визнати дії відповідача по звільненню упередженими, спрямованими на знищення профспілки НППО "Павлоградвугілля" та дискримінацією позивача за належність до вказаної організації; винести окрему ухвалу відносно директора ШУ "Павлоградське" ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" ОСОБА_2, який звільняє робітників від роботи без законних підстав; винести окрему ухвалу відносно генерального директора ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" ОСОБА_3, щодо видання наказів по ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" та його підрозділам про звільнення, які суперечать законодавству України.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено, з чим останній не погодився та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, а також на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" відповідно до положень ст. 360 ЦПК України подав відзив, в якому просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2018 року - без змін, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість доводів апелянта.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду - скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково, а саме в частині визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу внаслідок незаконного звільнення в розмірі 173014,10 грн. без урахування податків та інших обов'язкових платежів, з огляну на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював майстром гірничої дільниці вентиляції і техніки безпеки №1 виробничого структурного підрозділу "Шахтоуправління Павлоградське" ПрАТ "ДТЄК Павлоградвугілля".

03 березня 2017 року, 15 травня 2017 року, 15 грудня 2017 року ОСОБА_1 вчинив порушення трудової дисципліни та був притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

18 вересня 2018 року ОСОБА_1 приймав участь в установчих зборах, в ході яких були прийняті рішення про створення незалежної профспілки, визначено найменування, затверджено статут та обрано керівні органи.

ОСОБА_1 обрано членом виборного органу. Назва профспілки: "Незалежна первинна профспілкова організація гірників "Павлоградвугілля".

14 жовтня 2017 року на загальних зборах незалежної первинної профспілкової організації гірників "Павлоградвугілля" було обрано профком.

08 грудня 2017 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено відомості про реєстрацію незалежної первинної профспілкової організації "Павлоградвугілля".

11 грудня 2018 року голова профспілки ОСОБА_4 повідомив генерального директора ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" про те, що зареєстрована вказана профспілка і обрано профспілковий комітет, до складу якого входить ОСОБА_1

Пунктом 3.1 статуту НППО "Павлоградвугілля" передбачено, що прийом в члени профспілки здійснюється в індивідуальному порядку профспілковим комітетом.

01 березня 2018 року наказом директора виробничого структурного підрозділу "Шахтоуправління Павлоградське" ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" №460-к ОСОБА_1 був звільнений з посади майстра гірничого дільниці вентиляції і техніки безпеки №1 за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором.

Відповідно до вказаного наказу, позивач був притягнений до дисциплінарної відповідальності наказами від 03 березня 2017 року, 15 травня 2017 року, 15 грудня 2017 року.

Водночас, ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" не звертався до НППО "Павлоградвугілля" за згодою на звільнення ОСОБА_1

Частиною 9 статті 43 КЗпП України встановлено, що якщо розірвання трудового договору з працівником проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника), суд зупиняє провадження по справі, запитує згоду виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) і після її одержання або відмови виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) в дачі згоди на звільнення працівника (частина перша цієї статті) розглядає спір по суті.

Рішенням профспілкового комітету НППО "Павлоградвугілля" від 15 травня 2018 року відмовлено ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" у наданні дозволу на звільнення.

Відмова мотивована тим, що підстави у наказі про звільнення не відповідають нормам законодавства, не було згоди профспілки, власник повідомлений про членство ОСОБА_1 у НППО "Павлоградвугілля", доказів вчинення систематичних порушення не має, звільнення пов'язано з членством ОСОБА_1 у профспілці.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" дотримано при звільненні позивача процедуру і порядок, передбачені чинним законодавством про працю, звільнення є обґрунтованим та проведено на законних підставах, зокрема, внаслідок систематичного порушення працівником трудової дисципліни.

Однак, колегія суддів погодитися з такими висновками не може, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Відповідно до ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана або звільнення.

Згідно роз'яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів" від 06 листопада 1992 року №9, у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом для звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору, зокрема за п. 3 ст. 40 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок і попередня робота працівника.

Вирішуючи позовні вимоги позивача про поновлення його на роботі, колегія суддів виходить з наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що 01 березня 2018 року наказом директора виробничого структурного підрозділу "Шахтоуправління Павлоградське" ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" №460-к ОСОБА_1 був звільнений з посади майстра гірничого дільниці вентиляції і техніки безпеки №1 за систематичне невиконання працівником обов'язків, покладених на нього трудовим договором. Відповідно до вказаного наказу, позивач був притягнений до дисциплінарної відповідальності наказами від 03 березня 2017 року, 15 травня 2017 року, 15 грудня 2017 року.

Встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що на підприємстві ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" була створена НППО "Павлоградвугілля", яка належним чином легалізована і членом якої є позивач.

11 грудня 2018 року голова профспілки ОСОБА_4 повідомив генерального директора ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" про те, що зареєстрована вказана профспілка і обрано профспілковий комітет, до складу якого входить ОСОБА_1

Згідно із ч. 3 ст. 252 КЗпП України, звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації (у тому числі структурних підрозділів), його керівників, профспілкового представника (там, де не обирається виборний орган професійної спілки), крім випадків додержання загального порядку, допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищого виборного органу цієї професійної спілки (об'єднання професійних спілок).

Розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, крім випадків, передбачених ст. ст. 43, 43-1 КЗпП України, допускається лише за попередньою згодою профспілкового органу, що є дотриманням гарантій, установлених ст. 252 КЗпП України.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 КЗпП України, зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є.

Тлумачення частини другої статті 41 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" свідчить, що законодавцем встановлена обов'язковість отримання попередньої згоди виборного органу, членом якого є працівник, на притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Апеляційний судом встановлено, що відповідач притягуючи ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності 03 березня 2017 року, 15 травня 2017 року, 15 грудня 2017 року, не звертався до профспілкової організації НППО "Павлоградвугілля" для спільного розгляду порушень пред'явлених позивачу та за отриманням згоди на накладення таких стягнень відносно нього, який є не тільки членом даної профспілки, а також обраний членом профспілкового комітету, що також не заперечувалось в судовому засіданні суду апеляційної інстанції представниками відповідача.

Встановивши, що до позивача були застосовані заходи дисциплінарної відповідальності без попередньої згоди виборного профспілкового органу всупереч вимогам частини другої статті 252 КЗпП України та частини третьої статті 41 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності", оскільки порушено порядок притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, колегія суддів приходить до висновку про незаконність звільнення ОСОБА_1 і порушення його трудових прав.

Таким чином, порушено як процедуру звільнення позивача з роботи, так і процедуру притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про те, що відповідачем доведено наявність в діях позивача систематичного невиконання трудових обов'язків та правомірність виданих наказів про накладення дисциплінарних стягнень.

Таким чином, звільнення ОСОБА_1 відбулося з порушенням норм трудового законодавства, а тому наказ від 01 березня 2018 року №460-к про його звільнення є незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Виходячи з вищевикладеного, для відновлення порушених прав та захисту законних інтересів позивача, слід поновити його на попередньому місці роботи на ШУ "Павлоградське" ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" на ділянку ВТБ в якості гірничого майстра.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України "Про оплату праці" за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим Постановою КМУ від 08 лютого 1995 року №100.

Із пункту 5 Порядку вбачається, що основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є розрахована згідно з абз.1 п.8 цього Порядку середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника. Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абз.2 п.8 Порядку).

Суд здійснює розрахунок на підставі тих доказів, що надані сторонами та маються в матеріалах справи.

Згідно довідки, виданої ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля", середньоденний заробіток ОСОБА_1 становить 558,11 грн.

На підставі ч. 2 ст. 235 КЗпП та у зв'язку з поновленням позивача на роботі з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 березня 2018 року і по день ухвалення рішення.

Отже, в силу вищевказаних вимог закону, в межах заявлених позивачем в суді першої інстанції позовних вимог і вимог апеляційної скарги, слід стягнути з ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу внаслідок незаконного звільнення за період з 01 березня 2018 року по 03 квітня 2019 року в розмірі 173014,10 грн.: 310 (дні вимушеного прогулу) х 558,11 грн. (середньоденна заробітна плата) без урахування податків та інших обов'язкових платежів.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про визнання дій відповідача по звільненню упередженими, спрямованими на знищення профспілки НППО "Павлоградвугілля" та дискримінаційними по відношенню до позивача за належність до вказаної організації, то колегія суддів приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні цих позовних вимог, оскільки позивачем не було надано жодних належних, достовірних та достатніх в розумінні положень ст. ст. 76 - 81 ЦПК України доказів на підтвердження наявності таких обставин.

Щодо позовних вимог в частині постановлення окремої ухвали відносно директора ШУ "Павлоградське" ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" ОСОБА_2, який звільняє робітників від роботи без законних підстав та постановлення окремої ухвали відносно генерального директора ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" ОСОБА_3, щодо видання наказів по ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" та його підрозділам про звільнення, які суперечать законодавству України, то колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Відповідно до ст. 262 ЦПК України, окрему ухвалу може бути постановлено судом першої інстанції, судами апеляційної чи касаційної інстанції.

Згідно з ч. 10 ст. 262 ЦПК України, суд вищої інстанції може постановити окрему ухвалу в разі допущення судом нижчої інстанції порушення норм матеріального або процесуального права, незалежно від того, чи є такі порушення підставою для скасування або зміни судового рішення.

Окрема ухвала суду є процесуальним засобом судового впливу на виявлені під час судового розгляду грубі порушення законності, а також причини та умови, що цьому сприяли.

Правовими підставами постановлення окремої ухвали є виявлені під час розгляду справи порушення матеріального або процесуального права, встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню таких порушень.

З огляду на вищенаведене, суд апеляційної інстанції не вбачає правових підстав для постановлення окремої ухвали.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Ураховуючи викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нового про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 2, 4 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3200,00 грн.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2018 року - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" про визнання незаконним наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, визнання дисциплінарного стягнення дискримінацією працівника - задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати наказ від 01 березня 2018 року №460-к директора ВСП ШУ "Павлоградське" Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" про звільнення ОСОБА_1.

Поновити ОСОБА_1 на попередньому місці роботи на ШУ "Павлоградське" Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на ділянку ВТБ в якості гірничого майстра.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу внаслідок незаконного звільнення в розмірі 173014,10 грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

О.В. Лаченкова