ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 671/1856/18
Провадження № 22-ц/4820/666/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С. (суддя-доповідач), Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

секретар - Чебан О.М.,

за участю апелянта та його представника,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 12 грудня 2018 року, суддя Ніколова С.В., у справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енселко Агро» про зобов'язання вчинити дії та стягнення заборгованості,

встановив:

У вересні 2018 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до ТОВ «Енселко Агро» про зобов'язання вчинити дії та стягнення заборгованості за договором оренди землі.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що 08.11.2014 року між ним та ТОВ «Енселко Агро»було укладено договір оренди земельної ділянкизагальною площею 3,2505 га з кадастровим номером НОМЕР_1, яка розташована на території Трительницької сільської ради Волочиського району Хмельницької області, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до п. 4.1. вказаного договору орендна плата за користування земельною ділянкою встановлена у розмірі 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що в грошовому виразі складає 4782 грн. 56 коп. З квітня 2015 року відповідач підняв розмір орендної плати для інших орендодавців.

Позивач в порядку п. 12.1. договору неодноразово звертався до представників відповідача із заявами про зміну умов договору в частині підвищення орендної плати. На його вимогу товариство запропонувало йому укласти додаткову угоду про продовження строку дії договірних відносин на 10 років та збільшення орендної плати до 10% від нормативної грошової оцінки землі. У випадку укладення такої додаткової угоди ТОВ «Енселко Агро»донарахує ОСОБА_4 орендну плату у розмірі 9565 грн. 12 коп., а саме: за 2015 рік 2%, що становить 2391 грн. 28 коп., 2016 рік 2%, що становить 2391 грн. 28 коп., за 2017 рік 4%, що становить 4782 грн. 56 коп.

Однак він не погодився з такою пропозицією, оскільки вважає, що відповідач неправомірно відмовив у перегляді умов договору на запропонованих ним умовах. Відповідач зобов'язаний доплатити йому орендну плату за 2015-2017 роки, так як з моменту укладення договору оренди землі в державі відбулися інфляційні процеси, з урахуванням індексу споживчих цін за 2015 рік 148,7%, за 2016 рік 113,9%, за 2017 рік 14,4%.

Просив суд зобов'язати ТОВ «Енселко Агро» переглянути п. 4.1 договору оренди землі від 08.11.2014 року та встановити орендну плату за користування земельною ділянкою у розмірі 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що у грошовому виразі складає 11956 грн. 40 коп. в межах строку дії даного договору та стягнути на його користь 9565 грн. 12 коп. орендної плати за користування земельною ділянкою з урахуванням індексу інфляції у 2015-2017 роках.

Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 12 грудня 2018 року у задоволенні позову було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення норм матеріального права.

Зазначив, що судом першої інстанції не було надано належної правової оцінки незаконній відмові ТОВ «Енселко Агро» у перегляді умов договору оренди земельної ділянки.

Апелянт та його представник в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали.

Заслухавши учасників справи та перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Частинами 1, 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є власником земельної ділянки загальною площею 3,2505 га з кадастровим номером НОМЕР_1 (а.с. 12).

08 листопада 2014 року між ОСОБА_4 (орендодавець) та ТОВ «Енселко Агро» (орендар) було укладено договір оренди № БА0125 вказаної земельної ділянки строком на п'ять років (а.с. 8-10).

Пунктом 14.1 договору передбачено, що право оренди земельної ділянки, що передається за цим договором, виникає у орендаря з моменту державної реєстрації цього права. Державна реєстрація договору була здійснена 01 липня 2015 року.

Земельну ділянку було передано орендодавцем орендарю 01.07.2015 року на підставі підписаного сторонами акту приймання-передачі земельної ділянки в оренду, який є невід'ємною частиною договору оренди землі (а.с. 11).

Пунктом 4.1 договору оренди передбачено, що орендна плата за користування земельною ділянкою встановлюється за погодженням сторін у розмірі 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (п. 2.5 договору), що в грошовому виразі складає 4782 грн. 56 коп. за один рік користування земельною ділянкою. Обчислення розміру орендної плати здійснюється без урахування індексації.

Згідно з п.п. 4.5., 12.1 договору умови цього договору про розмір, форми та терміни сплати орендної плати можуть переглядатися лише за згодою сторін не частіше ніж один раз за рік користування у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором, погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджується документами, в інших випадках, передбачених законом. Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо умов договору, спір розв'язується у судовому порядку.

Позивач 27.12.2017 року та 03.04.2018 року звертався до відповідача з письмовими заявами про перегляд умов договору щодо розміру орендної плати (а.с. 15,16).

У відповідь на дані заяви відповідач листом від 30.01.2018 року запропонував позивачу укласти додаткову угоду про продовження строку дії договірних відносин на 10 років та збільшення орендної плати до 8% від нормативної грошової оцінки землі. Окрім того, запропоновано донарахування орендної плати за 2015 рік - 2%, 2016 рік - 2%, за 2017 рік - 4% нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с. 17).

В подальшому відповідач листом від 26.04.2018 року вніс пропозицію позивачу укласти додаткову угоду про продовження строку дії договірних відносин на 10 років та збільшення орендної плати до 10% від нормативної грошової оцінки землі з донарахуванням орендної плати за 2015-2017 роки (а.с. 18).

Відмовляючи у задоволенні позову суд дійшов висновку, що сторонами не досягнуто згоди щодо перегляду розміру орендної плати, а наданий позивачем розрахунок орендної плати за 2015-2017 роки не відповідає умовам договору.

При цьому суд зазначив, що врахування індексу інфляції при визначенні орендної плати не може бути підставою для зміни істотної умови зазначеного договору, оскільки такі суперечать змісту, викладених у п.п. 4.5, 12.1 договору оренди.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

Уклавши 08.11.2014 року договір оренди землі № БА 0125, ОСОБА_4 та ТОВ «Енселко Агро» дійшли згоди щодо усіх умов договору.

Статтею 15 Закону України «Про оренду землі» визначено, що однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її виплати.

Пунктом 4.1 договору оренди передбачено, що орендна плата за користування земельною ділянкою в грошовому виразі складає 4782 грн. 56 коп. за один рік користування земельною ділянкою.

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Як правильно встановив суд першої інстанції, договором оренди було передбачено, що обчислення розміру орендної плати здійснюється без урахування індексації (абз. 2 п. 4.1. договору).

З урахуванням змісту чинного договору оренди земельної ділянки вимога апелянта щодо стягнення з ТОВ «Енселко Агро» 9565 грн. 12 коп. орендної плати за користування земельною ділянкою у зв'язку з інфляційними процесами у 2015-2017 роках є необґрунтованою.

Частиною 1 статті 23 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про оренду землі» зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку. Відповідне положення міститься у п. 12.1. договору оренди.

Оскільки сторони не дійшли згоди щодо зміни умов договору, тому в межах строку його дії розмір орендної плати підлягає визначенню відповідно до п. 4.1. вказаного договору.

Доводи апелянта про неправомірну відмову ТОВ «Енселко Агро» у перегляді умов договору є необґрунтованими, оскільки ТОВ «Енселко Агро» запропонувало укласти додаткову угоду, вказуючи умови на яких це можливо. При цьому справа не містить доказів щодо підстав для зміни умов договору в частині розміру орендної плати, передбачених ЦК України, Законом України «Про оренду землі» та договором №БА 0125 від 08.11.2014 року оренди землі.

Суд також дійшов обґрунтованого висновку, що встановлення відповідачем більшого розміру орендної плати за таку ж площу земельної ділянки для інших орендодавців не може бути підставою для зміни істотної умови зазначеного договору, якою є розмір орендної плати.

Рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідає фактичним обставинам справи, тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 12 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 08.04.2019 року.

Головуючий Судді: