Справа № 288/980/19
Провадження № 2/288/437/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 року смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Рудник М. І.,

за участю секретаря судових засідань - Добрянської В.П.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Відділ у Попільнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, Попільнянська районна державна адміністрація Житомирської області про визнання права на земельну частку (пай),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області (далі відповідач), треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Відділ у Попільнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, Попільнянська районна державна адміністрація Житомирської області про визнання права на земельну частку (пай), в якому вказує, що відповідно до Указу Президента України № 720/95 від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» у селі Строків, Попільнянського району, Житомирської області, було проведено паювання земель, які були передані у колективну власність Колективному сільськогосподарському підприємству імені Чапаєва.

Позивач був членом КСП імені Чапаєва, який у подальшому був реорганізований у Сільськогосподарський виробничий кооператив «Раставиця», що підтверджується трудовою книжкою колгоспника заповненою 25 червня 1982 року.

Експертним висновком підтверджено ідентичність прізвища «Пеньківський» та « ОСОБА_2 ».

Позивача було звільнено з роботи 20 серпня 1994 року, згідно рішення правління, проте не було виключено з членів колгоспу.

А тому, на день видачі державного акту на право колективної власності на землю КСП «ім. Чапаєва», позивач залишався його членом.

Державний акт на право колективної власності на землю реформованому КСП «ім. Чапаєва» було видано 26 червня 1995 року.

Проте позивача не було включено в список осіб - членів КСП «ім. Чапаєва».

Видати позивачу сертифікат немає можливості, так як діяльність Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Раставиця», що був правонаступником Колективного сільськогосподарського підприємства імені Чапаєва, припинена з 24 вересня 2009 року.

З метою отримання сертифікату на земельну частку (пай) позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, проте йому було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду.

Розмір земельної частки (паю) по КСП ім. Чапаєва село Строків, Попільнянського району, Житомирської області, становить 3,87 в умовних кадастрових гектарах, а його вартість, на день видачі сертифікатів - 17 360 гривень 00 копійок.

Позивач просить визнати за ним право на земельну частку (пай) члена реорганізованого Колективного сільськогосподарського підприємства імені Чапаєва, село Строків, Попільнянського району, Житомирської області, в умовних кадастрових гектарах, що становить 3,87, без визначення меж в натурі (на місцевості), на території Строківської сільської ради, Попільнянського району, Житомирської області. Судові витрати залишає за собою.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив справу розглядати без його участі.

Представник відповідача Попільнянської селищної ради Житомирської області в підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив справу розглядати без участі їх представника, згідно вимог чинного законодавства.

Представники третіх осіб: Відділу у Попільнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області та Попільнянської РДА Житомирської області в підготовче судове засідання не з`явились, надали до суду заяви в яких просили справу розглядати без участі їх представників, проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

У відповідності до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з Трудової книжки колгоспника № 144 заповненої 25 червня 1982 року Строківською сільською радою Попільнянського району Житомирської області, ОСОБА_3 Вікторович 29 січня 1982 року прийнятий на роботу в колгосп імені Чапаєва на посаду шофера. 20 серпня 1994 року звільнений з роботи КСП ім. Чапаєва за власним бажанням згідно рішення правління.

Відповідно до Експертного висновку № 056/495-а від 15 травня 2019 року виданого Українським бюро лінгвістичних експертиз, українські записи прізвища «Пеньківський» (паспорт, картка платника податків, запис ОСОБА_1 ) та « ОСОБА_4 » (трудова книжка, запис ОСОБА_5 ), а також запис російською мовою «Пеньковский» (паспорт, запис ОСОБА_6 Иван ОСОБА_7 ) у документах, наданих для експертизи, є ідентичними. Розбіжність у записах виникла внаслідок документальної фіксації фонетичних варіантів прізвища під впливом особливостей усного мовлення даілектного ареалу, де було зроблено ці записи.

Згідно архівної довідки № 05-02/151 виданої 02 травня 2019 року Архівним сектором Попільнянської РДА Житомирської області, в архівному фонді колгоспу ім. Чапаєва село Строків, Попільнянського району, Житомирської області, в протоколах загальних зборів членів колгоспу за 1994 - 1996 роки відомості про виключення з членів КСП ім. Чапаєва село Строків, Попільнянського району Пінківського ОСОБА_8 Івана ОСОБА_9 , відсутні.

Архівним витягом № 05-02/149 від 18 квітня 2019 року виданого Архівним сектором Попільнянської РДА Житомирської області передбачено, що Статут КСП ім. Чапаєва прийнятий загальними зборами підприємства протокол № 3 від 14.10.1992 року, КСП Ім. Чапаєва є правонаступником бувшого колгоспу ім. Чапаєва. Статут Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Раставиця» с. Строків, Попільнянського району, затверджений протоколом зборів СВК від 16.02.2000 року № 2, Кооператив є правонаступником всіх прав та обов`язків колективного сільськогосподарського підприємства ім. Чапаєва.

Як вбачається з повідомлення Відділу у Попільнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області № 6-0.31-730/116-18 від 10 липня 2018 року, по реформованому КСП ім. Чапаєва с. Строків на час видачі сертифікатів 28.10.1996 року вартість земельної частки (паю) становила 17 360 гривень (без врахування коефіцієнтів індексації), розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах становить 3,87.

Відповідно до повідомлення № 29-6-0.31-416/116-19 від 19 квітня 2019 року виданого Відділом у Попільнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, у документації по паюванню земель, переданих у колективну власність КСП ім. Чапаєва на території села Строків Попільнянського району Житомирської області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутній у списках членів КСП «ім. Чапаєва», які мають право на земельну частку (пай). Державний акт на право колективної власності на землю серії ЖТ 04-24-000005 за № 5 видано 26 червня 1995 року.

Згідно довідки № 16 від 24 квітня 2007 року виданої СВК «Раставиця» ОСОБА_10 Іван Вікторович являється членом КСП імені Чапаєва село Строків, Попільнянського району, Житомирської області, та помилково не був включений у список членів КСП «ім. Чапаєва», які мають право на земельну частку (пай). ОСОБА_1 має право на земельну частку (пай) у розмірі 3,76 в умовних кадастрових гектарах на рівні з іншими учасниками КСП «ім. Чапаєва».

Як вбачається з повідомлення Відділу у Попільнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області № 6-0.31-745/116-18 від 12 липня 2018 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі сертифікату на право на земельну частку (пай) члена КСП ім. Чапаєва, так як його не було включено до списку осіб членів КСП ім. Чапаєва, що додається до державного акту на право колективної власності на землю виданого 26 червня 1995 року серії ЖТ 04-24-000005 за № 5.

Відповідно до детальної інформації про юридичну особу Сільськогосподарський виробничий кооператив «Раставиця», місцезнаходження: село Строків, вулиця Леніна, 5, Попільнянського району, Житомирської області, дата державної реєстрації: 01.03.2000 року. Дата державної реєстрації припинення юридичної особи - 24.09.2009 року.

Статтею 131 Земельного Кодексу України вказано, що громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Згідно п. «а» ч. 3 статті 152 Земельного Кодексу України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

Указом Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» визначено, що право на земельний пай мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами цього підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Частина 5 даного Указу вказує, що видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.

Відповідно до Указу Президента України № 666/94 від 10.11.1994 року «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», право на земельну частку (пай) є об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Кожному члену підприємства, кооперативу, товариства видається сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) із зазначенням у ньому розміру частки (паю) в умовних кадастрових гектарах, а також у вартісному вираженні.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-ІV, що право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Як передбачено з вищевказаного Закону, в редакції чинній на даний час, головним тимчасовим розпорядником не витребуваних та нерозподілених земель є органи місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 2 даного Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є:свідоцтво про право на спадщину;посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай);рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) громадян України, зазначених в абзаці п`ятому частини першої статті 1 цього Закону, є трудова книжка члена колективного або іншого сільськогосподарського підприємства чи нотаріально засвідчена виписка з неї.

Частиною 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 ( 720/95 ) «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Згідно абзацу 2 п.1 Перехідних положень Земельного Кодексу України від 25 жовтня 2001 року рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку.

Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного Кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Згідно статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі - продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Стаття 5 вищевказаного Закону визначає, що сільські, селищні, міські ради в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості): розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок; приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості).

Частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 ЦПК України).

Як вбачається з частини першою статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини другої статті 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зазначені обставини у їх системному зв`язку свідчать, що є всі підстави для визнання за позивачем ОСОБА_1 права на земельну частку (пай) члена реорганізованого КСП «ім. Чапаєва», село Строків Попільнянського району, Житомирської області.

Керуючись Указом Президента України від 8 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»; Постановою Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»; Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) від 05 червня 2003 року № 899-ІV; статтями 131, 152 Земельного Кодексу України; статтям 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 89, 128, 189-200, 211, 247, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Відділ у Попільнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, Попільнянська районна державна адміністрація Житомирської області про визнання права на земельну частку (пай) - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на земельну частку (пай) члена реорганізованого Колективного сільськогосподарського підприємства імені Чапаєва, село Строків, Попільнянського району, Житомирської області, в умовних кадастрових гектарах, що становить 3,87, без визначення меж в натурі (на місцевості), на території Строківської сільської ради, Попільнянського району, Житомирської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду М. І. Рудник