Справа № 521/4361/19
провадження№ 2/521/2456/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2019 р. суддя Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , кредитна спілка «Експрес Кредит», приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу - Запольська Ольга Василівна про визнання правочинів недійсним, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання правочинів недійсним.

17 травня 2019 року представник позивач надав до суду заяву про забезпечення позову в якій просить суд накласти арешт та заборонити відчуження земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1 ), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площею 5,67 га.. Обґрунтовуючи вказану заяву представник позивача посилається на те, що 04 грудня 2006 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено попередній договір купівлі-продажу за яким ОСОБА_4 зобов`язувалася продати, а ОСОБА_1 зобов`язувався купити земельну ділянку площею 5,67 гектарів, яка розташована на території Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області , АДРЕСА_1 , та укласти в майбутньому відповідний договір купівлі-продажу. У якості завдатку за вказану земельну ділянку ОСОБА_4 , отримала від ОСОБА_1 грошову суму у розмірі 168 331 грн. 65 коп., що за курсом НБУ на день укладення договору складало 33 333 доларів США, про що зазначається в тексті попереднього договору купівлі-продажу від 04.12.2006 року. З моменту укладення вищевказаного попереднього договору ОСОБА_4 ухилялася від укладення основного договору купівлі-продажу та відмовлялася повертати завдаток для ОСОБА_1 Пізніше , ОСОБА_1 стало відомо, що ОСОБА_4 переоформила вищевказану земельну ділянку для громадянина ОСОБА_5 . Таким чином, ОСОБА_4 не виконала узяті перед ОСОБА_1 зобов`язання, оскільки відчужила вищевказану земельну ділянку для ОСОБА_3 Отже, ОСОБА_4 допустила істотне порушення попереднього договору купівлі- продажу від 04.12.2006 року. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 03.07. 2018 р. по справі №520/8189/18 було задоволено заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до пред`явлення позову, та накладено арешт на земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_1 ), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2019 року по справі 520/8189/18 заходи забезпечення позову було скасовано, однак до цього часу дана ухвала не набрала законної сили, оскільки на протязі 15 днів з дня її постановления, ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу на дану ухвалу до Одеського апеляційного суду, який в свою чергу відкрив апеляційне провадження. Однак, 08 лютого 2019 року державним реєстратором Комунального підприємства «Центр державної реєстрації Хлібодарської Селищної Ради» Шушулковим Максимом Дмитровичем було припинено обтяження (знято арешт) земельної ділянки площею 5,67 га, яка розташована на території Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області, АДРЕСА_1 (кадастровий № НОМЕР_1 ). Зазначені вище дії державного реєстратора з припинення обтяження (зняття арешту) були здійснені неправомірно, так як на їх вчинення не було жодної правової підстави. Дані дії оскаржуються ОСОБА_1 в Біляївському районному суді Одеської області шляхом подачі позову до державного реєстратора Комунального підприємства «Центр державної реєстрації Хлібодарської Селищної Ради» Шушулкова Максима Вікторовича про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора про припинення обтяження (зняття арешту) земельної ділянки. 26 квітня 2019 року Біляївським районним судом Одеської області за даним позовом було відкрито цивільне провадження про що постановлено відповідну ухвалу. Пізніше, незважаючи на дію вищевказаної ухвали Київського районного суду м. Одеси від 03.07.2018 року по справі №520/8189/18 про вжиття заходів забезпечення позову до пред`явлення позову, 08 лютого 2019 року між ОСОБА_3 (продавцем) та ОСОБА_2 (покупцем) було укладено договір купівлі продажу земельної ділянки площею 5,67 гектарів, яка розташована на території Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області , АДРЕСА_1 (кадастровий № НОМЕР_1 ), посвідчений державним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Запольською Ольгою Василівною та зареєстрований у реєстрі за №304. Право власності набувача за правочином було зареєстроване 08 лютого 2019 року. Пізніше, 21 лютого 2019 року між ОСОБА_2 та Кредитною спілкою «Експрес кредит» () було укладено кредитний договір КС`ЕК`НП-939 на суму 1 000 000 (один мільйон) гривень 00 (нуль) копійок. Способом забезпечення даного кредитного договору став договір іпотеки від 21 лютого 2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Запольською Ольгою Василівною та зареєстрований в реєстрі за №355. Предметом даного договору іпотеки стала вищевказана земельна ділянка площею 5,67 гектарів, яка розташована на території Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області, АДРЕСА_1 (кадастровий № НОМЕР_1 ). Строк виконання основного зобов`язання за договором іпотеки спливає 21.04.2019 року. Проте на момент укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки 08 лютого 2019 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , та укладення договору іпотеки від 21 лютого 2019 року між ОСОБА_2 та Кредитною спілкою «Експрес кредит» (), дана земельна ділянка знаходилась під арештом, оскільки ухвала Київського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2019 року по справі 520/8189/18 не набрала законної сили, а відтак вищезазначені цивільно-правові договори порушують публічний порядок, оскільки предмет даних договорів (земельна ділянка площею 5,67 гектарів, яка розташована на території Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області, АДРЕСА_1 ) на момент їх укладання був обмежений в обігу. На думку позивача існує реальна небезпека невиплати повної суми ОСОБА_2 за даним договором (1 000 000 грн.) та право власності на вищевказану земельну ділянку може перейти до Кредитної спілки «Експрес кредит», оскільки строк виконання кредитного договору КС`ЕК`НП-939 спливає 21 квітня 2019 року. Подальше відчуження та переоформлення відповідачами земельної ділянки може ускладнити виконання рішення суду та зробити неможливим захист порушених прав позивача.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України суд розглянув заяву про забезпечення позову без виклику осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З матеріалів справи вбачається, що представник позивача обґрунтовує наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, виходячи виключно із власних нічим не підтверджених припущень (міркувань, передбачень, прогнозів), що протирічить положенням ст. 149 ЦПК та п. 4 Постанови Пленуму ВСУ від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», згідно яких такі припущення мають бути обґрунтованими, а саме, підкріплені доказами про наявність фактичних, а значить реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість у майбутньому виконати рішення суду першої інстанції.

Підстави забезпечення позову необхідно доводити документально, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб. Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову, по суті, це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 № ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Враховуючи зазначене, виходячи із системного аналізу норм чинного законодавства України, суд приходить до висновку про те, що представником позивача не були наведені належні та переконливі докази існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди інтересам позивача до ухвалення рішення у цивільній справі, та невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких звернувся позивач, у випадку ухвалення рішення на користь останнього.

Керуючись ст. ст.150-153, 187, 274, ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони відчуження земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1 ), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складання ухвали.

Повний текст ухвали складено 20 травня 2019 року.

Суддя О.П. Галич