Справа № 576/325/19
Провадження № 2/576/193/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року м. Глухів

Суддя Глухівського міськрайонного суду Сумської області Мазур С.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Глухівський карєр кварцитів» про визнання протиправним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної та матеріальної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Глухівський карєр кварцитів» (далі відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної та матеріальної відповідальності. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він з 20.07.2015 працює водієм ТОВ «Глухівський карєр кварцитів». 18.01.2019 по підприємству видано Наказ № 4-К про притягнення його до дисциплінарної та матеріальної відповідальності, з яким він ознайомлений 22.01.2019. ОСОБА_2 Наказом йому оголошено догану, позбавлено премії за результатами роботи у січні 2019 року, позбавлено премії за результатами роботи в цілому за 2019 рік, та стягнуто 1394 грн. 79 коп. матеріальної шкоди, яку утримано з його заробітної плати. Однак він вважає, що Наказ № 4-К ТОВ «Глухівський карєр кварцитів» є протиправним та таким, що порушує його трудові права, і підлягає скасуванню. З акту комісії, затвердженого генеральним директором ТОВ «ГКК» від 15.01.2019, що є підставою притягнення його до відповідальності, вбачається, що за період з 10.12.2018 по 29.12.2018 виявлено перевитрату палива на автомобілі НОМЕР_1. При цьому комісією встановлено, що за цей же період, на цьому ж автомобілі працювало чотири водії, пошкоджень паливної системи та порушення цілісності пломб на паливній апаратурі автомобіля не встановлено. Також згідно ОСОБА_2 не встановлено перевитрат пального і за даними GPS-трекерів, перевитрата пального встановлена виключно за даними заправної відомості, шляхового листа та контрольних замірів. За даними шляхового листа станом на 26.12.2018 в баку повинно знаходитися 152 л пального, відповідно до заправної відомості в цей же день заправлені 215 л, з чого комісія робить висновок про наявність незнижувального залишку в обсязі 15 л, тоді як цей залишок повинен становити 152 л. Обґрунтування відповідності незнижувального залишку з залишком палива по шляховому листу комісія не надає. При цьому контрольні заміри залишку палива в автомобілі проведено лише 08.01.2019, при яких він не був присутнім. Висновки комісії не містять даних щодо технічного стану двигуна автомобіля, погодних умов, характеру експлуатації автомобіля в цілому. Належних, достатніх, достовірних та допустимих доказів того, що перевитрата пального допущена саме ним, могла статися з його вини, оскаржуваний наказ та документи, на підставі яких він виданий, не містять. За таких обставин вважає, що саме його вина у перевитраті недоведена. Крім того на нього покладено обовязок відшкодувати збитки підприємства, однак яким саме актом законодавства на водія покладено обовязок відшкодування збитків, повязаних з перевитратою палива, якщо вина працівника не встановлена або не доведена, оскаржуваний наказ не зазначає. Необхідними умовами застосування дисциплінарного стягнення є належним чином встановлені порушення працівником трудової дисципліни та вини працівника в такому порушенні. Будь-які дані, що свідчили б про порушення ним обовязків працівника, визначених статтею 139 КЗпП України, у відповідача відсутні, а застосування до нього стягнення у вигляді догани застосоване не на підставах та не у відповідності до вимог трудового законодавства, в звязку з чим Наказ № 4-К від 18.01.2019 він вважає підлягає скасуванню як незаконний, тому і звернувся до суду з даним позовом.

19.02.2019 суд відкрив провадження у цій справі та з урахуванням статті 19 ЦПК України вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження без участі сторін. Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи призначення судового засідання у спрощеному провадженні з повідомленням сторін.

15.03.2019 відповідач подав до суду відзив, у якому позов не визнав, вважає його безпідставним та таким, у задоволенні якого має бути відмовлено. Відповідач визнає, що позивач перебуває в офіційних трудових відносинах з ним та перебуває на посаді водія автотранспортного засобу (самоскиду БелАЗ). Трудова діяльність ОСОБА_1 регулюється КЗпП України, Правилами внутрішнього трудового розпорядку для робітників ТОВ «Глухівський карєр кварцитів», затвердженого конференцією трудового колективу ТОВ «Глухівський карєр кварцитів» від 24.03.2017, та Робочої інструкції водія автотранспортних засобів автотранспортної дільниці дирекції по виробництву № РИ-12-02-11-2016, затвердженої Генеральним директором ТОВ «Глухівський карєр кварцитів» від 22.12.2016. За ОСОБА_1 та іншим водієм ОСОБА_3 закріплений автотранспортний засіб самоскид БелАЗ-75405, д.н. НОМЕР_2. Заправка автотранспортних засобів пальним, зазвичай, здійснюється один раз у дві зміни із розрахунку 100 л на зміну (всього 200 л) та незнижувального залишку у обємі 30 л. Таким чином за результатами кожного факту заправки в паливному баку знаходиться 230 л палива. 04.01.2019 при обробці первинних і звітних бухгалтерських документів за грудень 2018 року головним бухгалтером ТОВ «ГКК» було встановлено розбіжність між фактичним залишком пального в самоскиді БелАЗ ТО1540ВМ та залишком на підставі витрат згідно затверджених норм. Такі розбіжності становили 114 л. В ході призначеної за даним фактом службової перевірки було встановлено, що 14.12.2018 перед початком зміни ОСОБА_1 було здійснено заправку вказаного самоскиду на 80 л, в результаті чого загальний обєм пального в паливному баку становив 230 л. В ході зміни 14.12.2018, з урахуванням обєму та характеру виконаних робіт, пробігу та технічного стану автомобіля, погодних умов, витрати пального мали становити 78 л. Отже, на кінець зміни 14.12.2018 залишок в паливному баку мав становити 152 л. В період з 17.12.2018 по 21.12.2018 самоскид БелАЗ ТО1540ВМ не експлуатувався та перебував на плановому ремонті, який здійснювався відповідальними за нього працівниками: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 26.12.2018 було проведено заміри щодо визначення залишків пального в паливному баку, за результатами якого було визначено, що залишок становить 15 л, та автомобіль було заправлено пальним у обємі 215 л до визначеної норми (з урахуванням незнижувального залишку у обємі 30 л). Таким чином в період з 14.12.2018 по 25.12.2018 неврахована нестача пального в паливному баку самоскида становила 137 л. У вказаний період відповідальними за технічний стан даного автомобіля та використання паливно-мастильних матеріалів у ньому були ОСОБА_1 та ОСОБА_3 Отже, за результатами грудня 2018 року загальна нестача пального склала 114 л. Зменшення розміру нестачі було досягнуто за рахунок того, що фактичні витрати пального у інші періоди, крім 14.12.2018-25.12.2018 були менші ніж нормативно визначені. ОСОБА_4 п. 6.2.3 Правил ВТР на ОСОБА_1 покладено обовязок дотримуватись технологічної дисципліни. А відповідно до п. 5.6 Робочої інструкції, ОСОБА_1 зобовязаний не допускати необґрунтованого наднормативного використання паливно-мастильних матеріалів. Однак, в період часу 14-21.12.2018 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було допущено наднормові витрати палива, які не тільки не обумовлені жодною виробничою необхідністю, а й безпосередньо не повязані із виконанням робіт, відповідно до шляхових листів. Тому, у звязку з невиконанням вказаними працівниками покладених на них обовязків, недбайливого ставлення до майна ТОВ «Глухівський карєр кварцитів», з їх вини було заподіяну матеріальну шкоду. Таким чином, ОСОБА_1 несе як дисциплінарну так і матеріальну відповідальність за нестачу пального у ввіреному йому транспортному засобу (а.с. 26-81).

19.03.2019 позивач подав відповідь на відзив, у якій зазначив, що доводи, викладені у відзиві, та докази, якими вони обґрунтовуються, не спростовують доводів, викладених в позовній заяві. Позивач доповнив до обґрунтування своїх позовних вимог, що картка обліку вантажного автомобіля за грудень 2018 року, додана відповідачем до відзиву, свідчить, що на початок дня 14.12.2018 (останній день, коли він працював на автомобілі БелАЗ ТО1540ВМ) залишків пального взагалі немає. При цьому ним одержано 80 л пального, з яких по нормі витрачено 77.11 л пального. Даних щодо фактичних витрат залишку на кінець дня, економії та перевитрат пального картка обліку не містить. Більше того, як свідчить картка обліку вантажного автомобіля за грудень 2018 року, на автомобілі БелАЗ ТО1540ВМ він працював лише 11, 12 та 14 грудня. Крім нього на цьому ж автомобілі працювало ще два водії. Також з цієї картки вбачається, що зазначений вище автомобіль заправлявся 26.12.2018 215 л, 27.12.2018 250 л, 29.12.2018 80 л. При цьому в ці дні на автомобілі працювали інші водії. Щоденний звіт за основним показниками роботи надано лише за період з 26.12.2018 по 31.12.2018, тобто за період, в який він не працював. Правилами внутрішнього трудового розпорядку визначено лише загальні підстави повної матеріальної відповідальності. Конкретних випадків, в тому числі і посилання на нормативно-правові акти щодо встановлення для окремих категорій працівників такої відповідальності Правила не містять. Тому вважає, що належних, достатніх, достовірних та допустимих доказів того, що перевитрата пального допущена саме ним, могла статися з його вини, оскаржуваний наказ та документи, на підставі яких він виданий, не містять, та просить задовольнити позов (а.с. 82-85).

01.04.2019 відповідач подав до суду заперечення на відповідь на відзив, в якому вважає позов безпідставним, та просить в задоволенні позову відмовити з підстав, на які посилався у відзиві (а.с. 86-91).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Стаття 55 Конституції України проголошує, що права і свободи людини захищаються судом.

Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини третьої статті 12 та частини першої статті 13 ЦПК України, сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що з 20.07.2015 ОСОБА_1 працює на посаді водія автотранспортних засобів (самоскида БЕЛАЗ) автотранспортної дільниці ТОВ «Глухівський карєр кварцитів» (а.с. 15).

Відповідно до Наказу генерального директора ТОВ «Глухівський карєр кварцитів» ОСОБА_5 № 4-К від 18.01.2019, за порушення п. 5.6 Робочої інструкції водія автотранспортних засобів (автосамоскида БелАЗ) АТУ ДПр № РИ-12-02-11-2016, де зазначено «Водій а/с зобовязаний… не допускати необґрунтованого наднормативного використання паливно-мастильних матеріалів»; за порушення п. 6.2.3 Правил внутрішнього трудового розпорядку ТОВ «ГКК», яке виразилося в необґрунтованому наднормативному використанні палива та заподіяння матеріальної (фінансової) шкоди підприємству, водію автотранспортних засобів (автосамоскида БелАЗ) ОСОБА_1 була оголошена догана, а також не виплачувати премію за підсумками січня 2019 р. в 100% розмірі та не виплачувати премію за підсумками 2019 року в 100% розмірі. Крім того, в звязку з заподіянням винними діями працівника, що виразилися у необґрунтованому наднормативному використанні палива, матеріальної шкоди ТОВ «ГКК», притягнути водія автотранспортних засобів (автосамоскида БелАЗ) АТУ ДПр ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності в розмірі 1394 грн. 79 коп. (а.с. 12-14).

Відповідно до частини першої статті 147 КЗпП України дисциплінарне стягнення може бути накладено на працівника лише у випадку порушення ним трудової дисципліни. При цьому, закон вимагає аби факт такого порушення належним чином був зафіксований та дотриманий порядок застосування дисциплінарних стягнень.

При притягненні до дисциплінарної відповідальності слід обовязково встановлювати чи був насправді факт порушення трудової дисципліни, в якій формі вини проявилось порушення трудової дисципліни, причини, що спонукали працівника вчинити дисциплінарний проступок, обставини, за яких його вчинено.

Крім того, наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинен також містити обставини вчинення допущеного працівником проступку, підстав прийняття рішення про притягнення його до дисциплінарної відповідальності із обґрунтуванням обрання певного виду стягнення, який застосовується до порушника.

Наказ про накладення дисциплінарного стягнення повинен обов'язково містити і нормативне посилання, тобто роботодавець повинен зазначити назву, статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт нормативно-правового акту локального нормотворення, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до статті 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06.11.1992 року судам необхідно зясувати, в чому конкретно проявилось порушення, чи додержані власником чи уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Частиною першою статті 149 КЗпП України передбачено, що перед застосуванням дисциплінарного стягнення від порушника трудової дисципліни власник або уповноважений ним орган повинен зажадати письмові пояснення.

Відповідно до частини третьої статті 149 КЗпП України при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Перед тим як ухвалювати рішення про застосування до працівника догани, роботодавець має провести розслідування та зібрати достатньо доказів, які б свідчили про факт вчинення працівником дисциплінарного проступку.

З Наказу № 4-К від 18.01.2019 ТОВ «ГКК» вбачається, що підставою для оголошення догани ОСОБА_1 є: ОСОБА_4 комісії по розслідуванню від 18.01.2019; службова записка головного бухгалтера ОСОБА_6 від 08.01.2019; доповідна записка начальника АТУ ДПр. ОСОБА_7 від 04.01.2019, пояснювальна записка начальника АТУ ДПр. ОСОБА_7 від 08.01.2019; пояснювальна записка оператора заправної станції ОСОБА_8 від 16.01.2019; ОСОБА_4 контрольного заміру палива на автосамоскиді БелАЗ-75405 ТО1540ВМ від 08.01.2019; пояснювальна записка водія автотранспортних засобів (автосамоскида БелАЗ) ОСОБА_1 від 04.01.2019; довідка ОСОБА_6 від 18.01.2019 по розрахунку вартості списання дизельного палива в грудні 2018 року, середньому заробітку водіїв автотранспортних засобів (автосамоскида БелАЗ) ОСОБА_9 та ОСОБА_1 (а.с 13).

ОСОБА_4 службової записки головного бухгалтера ОСОБА_6 від 08.01.2019 вбачається, що 04.01.2019 при обробці первинних та зведених бухгалтерських документів за грудень 2018 року встановлено розбіжність між фактичним залишком палива в автосамоскиді БелАЗ 1540 на кінець грудня 2018 року та залишком на підставі витрат згідно затверджених норм. ОСОБА_4 акту зняття палива в автомобілях БелАЗ на 01.01.2019, наданого начальником АТУ в бухгалтерію 04.01.2019, фактичний залишок палива в автосамоскиді БелАЗ ТО1540 складає 170 л. Розбіжність складає 114 л. Тому просить провести перевірку (а.с. 68).

З доповідної записки начальника АТУ ОСОБА_7О від 04.01.2019 вбачається, що за інформацією головного бухгалтера ТОВ «ГКК» ОСОБА_6 при обробці первинних та зведених бухгалтерських документів за грудень 2018 року, станом на 01.01.2019 встановлено розбіжність між фактичним залишком палива в баку автосамоскида БеЛАЗ, д.н. НОМЕР_2, та залишком на підставі витрат згідно затверджених норм. Розбіжність складає 114 л. Залишок на 01.01.2019 має бути 284 л, фактично залишок по акту зняття залишків палива від 04.01.2019 складає 170 л. В період часу з 03-07.12.2018 вказаний автосамоскид знаходився на плановому ремонті, ремонт виконували водії: ОСОБА_9 та ОСОБА_1 В період з 10-15.12.2018 зазначений автосамоскид працював в технологічних змінах з перевезення гірської маси: водії ОСОБА_1 та ОСОБА_10 В період з 17-21.12.2018 даний автосамоскид знаходився на плановому ремонті (ремонт виконували водії ОСОБА_9 та ОСОБА_1В.) В період часу з 26-29.12.2018 вказаний автосамоскид працював в технологічних змінах по перевезенню гірської маси, основну роботу виконували водії: ОСОБА_9 та ОСОБА_11 В період роботи автосамоскида БеЛАЗ, д.н. НОМЕР_2, в технологічних змінах, автомобіль знаходився в технічно справному стані, зауважень водіїв на працездатність двигуна та паливної апаратури не надходило. Але на підставі шляхових листів даного автосамоскида за вказаний вище період складена таблиця. З інформації, що мається, виходить, що в період з 15-26.01.2018 паливо з бака автосамоскида БеЛАЗ, д.н. НОМЕР_2, зникло. Тому просить призначити комісію з розслідування даного інциденту (а.с. 69).

Водночас, з пояснення начальника АТУ ОСОБА_7 від 08.01.2019 вбачається, що в період з 15.12.2018 по 26.12.2018 автомобіль БеЛАЗ, д.н. НОМЕР_2, знаходився на ремонті. Ремонт автомобіля виконували водії ОСОБА_9 та ОСОБА_1 За період ремонту автомобіля він періодично оглядав пломби. На паливному баку автомобіля пломба була не порушена, бак був закритий. При установці установки системи GPS 25.12.2018 пломби на паливному баку автомобіля не були порушені. Розкриття баку не проводилося (а.с. 70).

Також, з пояснення оператора з.с. ОСОБА_8 від 16.01.2019 слідує, що ним 26.12.2018 була проведена заправка автомобіля БеЛАЗ, д.н. НОМЕР_2, в кількості 215 л, згідно вказівки керівництва про проведення заправки до максимальної межі 230 л. Перед заправкою пломба на баку була присутня, замок був закритий (а.с. 71).

ОСОБА_4 контрольного заміру від 08.01.2019, контрольний замір витрат палива на автомобілі БеЛАЗ, д.н. НОМЕР_2, був проведений лише 08.01.2019, в результаті якого залишок дизпалива в баку склав 170 л (а.с. 72).

Пояснювальна записка ОСОБА_1 від 04.01.2019 вказує, що він, працюючи на ав-лі БелАЗ 1540, 11, 12, 13, 14 числа у другу зміну, з приводу перевитрат палива автомобіля нічого не знає (а.с. 73).

Пояснювальної записки від ОСОБА_1 за період роботи з 15.12.2018 по 26.12.2018 матеріали справи не містять.

ОСОБА_4 комісії, складеному 14.01.2019 та який був затверджений 15.01.2019 генеральним директором ТОВ «ГКК» ОСОБА_5, стверджується, що під час роботи в змінах автомобіля НОМЕР_3, з 10.12.2018 по 29.12.2018 виявлені перевитрати палива 114 л. При огляді автомобіля несправностей паливної системи не встановлено. За період з 10.12.2018 по 29.12.2018 на вказаному автомобілі працювали водії: ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 При перевірці GPS моніторинга в період з 26.12.2018 по 29.12.2018 перевитрат палива не виявлено. В ході перевірки шляхових листів встановлено, що в період з 15.12.2018 по 26.12.2018 вказаний автомобіль знаходився на ремонті, який виконували водії ОСОБА_9 та ОСОБА_1 Під час ремонту автомобіля пломба паливного баку порушена не була, що підтверджується показами начальника АТУ ОСОБА_7 та оператора заправної станції ОСОБА_8 26.12.2018 було заправлено 215 л дизельного палива, тобто незнижуваний залишок на момент заправки склав 15 л, що не відповідає залишку палива згідно шляхового листа (залишок повинен бути 152 л). В результаті недобросовісного виконання своїх обовязків водіями ОСОБА_9 та ОСОБА_1 виникла недостача дизельного палива в кількості 137 л. На кінець грудня 2018 року, згідно акту заміру, картки обліку роботи даного автомобіля, фактична нестача дизельного палива на 04.01.2019 складає 114 л. Тому комісія вважає, що недостача дизельного палива виникла в період роботи водіїв ОСОБА_9 та ОСОБА_1, і за результатами перевірки комісія пропонує недостачу палива в кількості 114 л утримати із заробітної плати вказаних водіїв за січень 2019 року порівну (а.с. 16-17).

Відповідно до статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано лише одне стягнення: догана або звільнення. При цьому підставою для застосування дисциплінарного стягнення є дисциплінарний проступок, під яким слід розуміти протиправне, винне невиконання або неналежне виконання працівником своїх трудових обов'язків.

ОСОБА_4 пункту 6.2.3 Правил внутрішнього трудового розпорядку ТОВ «ГКК», затвердженої конференцією трудового колективу ТОВ «ГКК» від 24.03.2017, на які посилається відповідач як на підставу оголошення догани позивачу, вбачається, що працівник зобовязаний дотримуватися технологічної дисципліни, не допускати браку в роботі і поліпшувати якість продукції та праці (а.с. 47).

Відповідно до пункту 5.6 Робочої інструкції водія автотранспортних засобів (автосамоскида БелАЗ) АТУ ДПр № РИ-12-02-11-2016, на які також посилається відповідач як на підставу оголошення догани позивачу, вбачається, що водій зобовязаний не допускати необґрунтованого наднормативного використання паливно-мастильних матеріалів (а.с. 62).

Однак, з пояснення начальника АТУ ОСОБА_12 вбачається, що при його особистих періодичних оглядах з 15.12.2018 по 26.12.2018 під час ремонту автомобіля БелАЗ, д.н. НОМЕР_2, на паливному баку автомобіля пломба не була порушена, бак постійно був закритий, його розкриття не відбувалося, про що також свідчать пояснення оператора заправної станції ОСОБА_8, який зазначив, що перед заправкою 26.12.2018 пломба на баку була присутня, замок був закритий, та що також підтверджується ОСОБА_4 комісії від 14.01.2019, де вказано, що при огляді автомобіля несправності паливної системи не встановлено, під час ремонту автомобіля пломба паливного баку порушена не була.

Також слід зауважити, що описова частина оскаржуваного наказу не містить відомостей про працівника та визначення, який саме дисциплінарний проступок вчинив позивач, в наказі не зазначено, в чому конкретно проявилося порушення, що стало приводом до застосування догани, чи могло воно бути підставою для застосування стягнення у вигляді догани згідно КЗпП України, не зазначено дату та обставини вчинення дисциплінарного проступку.

Поряд з цим, суд зазначає, що перед застосуванням дисциплінарного стягнення від порушника трудової дисципліни власник або уповноважений ним орган повинен був зажадати письмові пояснення за період його роботи, коли виникла нестача палива, а саме з 15.12.2018 по 26.12.2018, однак, як вбачається з матеріалів справи, власник або уповноважений ним орган від ОСОБА_1 не зажадав письмові пояснення за вказаний період роботи.

Також, в Наказі ТОВ «ГКК» № 4-К від 18.01.2019 зазначено, що підставою винесення наказу є ОСОБА_4 комісії з розслідування від 18.01.2019, в той час як з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 комісії був складений 14.01.2019 та затверджений генеральним директором ОСОБА_5 15.01.2019. Крім того, у вказаному ОСОБА_4 від 14.01.2019 зазначено, що під час ремонту автомобіля пломба паливного баку порушена не була, в матеріалах справи маються письмові пояснення ОСОБА_8, які надані ним 16.01.2019, тобто після складання вказаного ОСОБА_4. ОСОБА_2 комісії також не містить даних щодо технічного стану двигуна автомобіля, погодних умов, характеру експлуатації автомобіля в цілому.

Отже, на думку суду вказані обставини відображають формальний підхід відповідача до процедури накладання дисциплінарного стягнення, визначеної законом.

Як зазначалося раніше, Постановою Пленуму ВСУ від 06.12.1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з'ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем по справі не доведено, що позивач не належним чином виконував свої трудові обовязки як водій підприємства та саме з його вини сталися дії, що виразилися у необґрунтованому наднормативному використанні палива та заподіяння матеріальної (фінансової) шкоди ТОВ «ГКК», що стало підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, наявності складу дисциплінарного проступку у його діях, зокрема, вини, причинно-наслідкового зв'язку між порушенням трудових обов'язків і заподіяння матеріальної шкоди, які спричинило це порушення. Крім цього, оскаржуваний наказ не містить посилання на норму закону, яку порушено, внаслідок чого притягують до дисциплінарної відповідальності.

Виходячи з аналізу норм КЗпП України, у справах, в яких оспорюється незаконне притягнення до дисциплінарної відповідальності, саме роботодавець повинен довести, що притягнення до дисциплінарної відповідальності відбулося без порушення законодавства про працю.

Враховуючи зазначені обставини, а саме порушення статті 149 КЗпП України при накладенні стягнення, недоведеності вини позивача як водія товариства у вчиненні дій, що виразилися у необґрунтованому наднормативному використанні палива та заподіяння матеріальної (фінансової) шкоди ТОВ «ГКК», і тим самим порушення п. 5.6 Робочої інструкції, суд вважає, що дисциплінарне стягнення, накладене на позивача згідно Наказу № 4-К від 18.01.2019, є незаконним, а вказаний наказ таким, що не відповідає вимогам діючого трудового законодавства.

Статтею 138 КЗпП України передбачено, що для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених статтею 130 цього Кодексу, а саме: працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що Наказ № 4-К від 18.01.2019 щодо накладення дисциплінарної відповідальності у вигляді догани та притягнення до матеріальної відповідальності позивача винесено з порушенням вимог трудового законодавства, вимоги позивача ґрунтуються на законі, тому задовольняє позовні вимоги позивача повністю.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, в зв'язку із задоволенням позову в частині про стягнення утриманої заробітної плати та в зв'язку із тим, що за даною категорією справи позивач був звільнений від сплати судового збору, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

ОСОБА_4 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) України, в зв'язку із задоволенням позову в частині про скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення у виді доганита притягнення до матеріальної відповідальності, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір, сплачений позивачем в сумі 768,40 грн.

Керуючись статтями 2, 19, 141, 263, 265, 273 ЦПК України, 138, 139, 147, 148, 149, 150 КЗпП України, Постановою Пленуму ВСУ від 06.12.1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Глухівський карєр кварцитів» про визнання протиправним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної та матеріальної відповідальності задовольнити повністю.

Скасувати Наказ по Товариству з обмеженою відповідальністю «Глухівський карєр кварцитів» № 4 К від 18.01.2019 «Про накладення дисциплінарного стягнення в виді догани та притягнення до матеріальної відповідальності ОСОБА_1В.»

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Глухівський карєр кварцитів» (41462, Сумська область, Глухівський район, с. Баничі, вул. Заводська, буд. 18 А, Код ) на користь ОСОБА_1 (41400, Сумська область, м. Глухів, вул. Курлука, 4/12, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4) 1394 (одна тисяча триста девяносто чотири) грн. 79 коп. утриманої заробітної плати.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Глухівський карєр кварцитів» (41462, Сумська область, Глухівський район, с. Баничі, вул. Заводська, буд. 18 А, Код ) на користь держави 768 грн. 40 коп. судового збору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Глухівський карєр кварцитів» (41462, Сумська область, Глухівський район, с. Баничі, вул. Заводська, буд. 18 А, Код ) на користь ОСОБА_1 (41400, Сумська область, м. Глухів, вул. Курлука, 4/12, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4) 768 грн. 40 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Глухівський міськрайонний суд Сумської області до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.А. Мазур