Єдиний унікальний номер 741/362/19
Провадження № 2/741/408/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 28 березня 2019 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Пасіки О.П.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Калинівської сільської ради Носівського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що житловий будинок № 3 по вул. Квітнева в с. Калинівка Носівського району Чернігівської області відносився до типу колгоспних дворів. Станом на 15 квітня 1991 року членами даного колгоспного двору були вона (позивач), ОСОБА_2, яка померла 17 липня 2013 року, та ОСОБА_3, який помер 23 травня 2018 року. Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняв її чоловік (батько позивача) ОСОБА_3, але за життя не оформив своїх спадкових прав. Вона (позивач) та її брат ОСОБА_4 прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3, як спадкоємці першої черги за законом, у нотаріуса уклали договір про поділ спадкового майна. Нотаріус відмовив їй (позивачу) у видачі свідоцтва про право на спадщину на належні ОСОБА_3 2/3 частини зазначеного житлового будинку. Державний реєстратор відмовив їй (позивачу) у реєстрації права власності на належну їй, як члену колишнього колгоспного двору, частину зазначеного житлового будинку.

У судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила їх задовольнити, справу розглянути без її участі.

У судове засідання представник Калинівської сільської ради Носівського району Чернігівської області не зявився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що сільська рада не заперечує проти задоволення позову ОСОБА_1, просив розгляд справи проводити у їх відсутності.

Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок № 3 по вул. Квітнева (колишня назва Калініна) в с. Калинівка Носівського району Чернігівської області відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому були зареєстровані ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_5, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Калинівської сільської ради Носівського району Чернігівської області № 55 від 18 лютого 2019 року (а.с. 15).

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

У судовому засіданні встановлено, що 27 липня 1996 року ОСОБА_5 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6, після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Супрун», що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 57).

За таких обставин ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 належало по 1/3 частині житлового будинку № 3 по вул. Квітнева в с. Калинівка Носівського району Чернігівської області, як членам колишнього колгоспного двору.

17 липня 2013 року померла ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9).

У судовому засіданні встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняв її чоловік ОСОБА_3, на його імя 13 жовтня 2014 року були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, що підтверджується копією спадкової справи № 486/2013 до майна померлої ОСОБА_2 (а.с. 51-54).

Таким чином, ОСОБА_3 успадкував після смерті ОСОБА_2 належну їй 1/3 частину житлового будинку № 3 по вул. Квітнева в с. Калинівка Носівського району Чернігівської області.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

23 травня 2018 року помер ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8).

З копії спадкової справи № 309/2018 до майна померлого ОСОБА_3 (а.с. 34-45) вбачається, що спадщину після його смерті прийняли ОСОБА_4 та ОСОБА_1, як спадкоємці першої черги за законом. 19 лютого 2019 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було укладено договір про поділ спадкового майна, який був посвідчений нотаріусом, відповідно до умов якого ОСОБА_1 переходить у спадщину 2/3 частини житлового будинку № 3 по вул. Квітнева в с. Калинівка Носівського району Чернігівської області з господарськими будівлями та спорудами. 19 лютого 2019 року на імя ОСОБА_4 та ОСОБА_1 були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки.

Відповідно до ч. 3 ст. 1267 ЦК України спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.

Таким чином, ОСОБА_1 успадкувала після смерті ОСОБА_3 належні йому 2/3 частини житлового будинку № 3 по вул. Квітнева в с. Калинівка Носівського району Чернігівської області.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 2/3 частини житлового будинку, які належали ОСОБА_3, у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 222/02-31 від 21 лютого 2019 року (а.с. 16).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 зверталася до державного реєстратора з метою реєстрації за собою права власності на належну їй, як члену колишнього колгоспного двору, 1/3 частину вищезазначеного житлового будинку, але їй було відмовлено, що підтверджується рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 45732531 від 27 лютого 2019 року (а.с. 17).

З матеріалів справи вбачається, що на житловий будинок № 3 по вул. Квітнева в с. Калинівка Носівського району Чернігівської області виготовлена технічна документація (а.с. 18-22).

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивача.

На підставі вищевикладеного та ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР, ст.ст. 392, 1261, 1267, 1268 ЦК України, ст.ст. 200, 259, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, постановою Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на:

- 2/3 частини житлового будинку № 3 по вул. Квітнева в с. Калинівка Носівського району Чернігівської області, загальною площею 101,3 кв. м., житловою площею 32,7 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 23 травня 2018 року;

- 1/3 частину житлового будинку № 3 по вул. Квітнева в с. Калинівка Носівського району Чернігівської області, загальною площею 101,3 кв. м., житловою площею 32,7 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами, як членом колишнього колгоспного двору.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти за рахунок позивача.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Киреєв