Романівський районний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 травня 2019 року смт. Романів

Романівський районний суд Житомирської області в складі судді Бабича С.В., з участю секретаря судового засідання Строган Л.В., представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Булдичівської сільської ради Романівського району Житомирської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: відділ Держгеокадастру у Романівському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області та Житомирська державна нотаріальна контора Житомирської області , -

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_2 із позовом до Булдичівської сільської ради Романівського району Житомирської області, в якому просить визнати за позивачем право власності на земельну частку (пай) на території Булдичівської сільської ради Романівського району Житомирської області, в розмірі 3,91 умовних кадастрових гектарів, у порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову зазначено, що мати позивача була членом колективного сільськогосподарського підприємства "Булдичівське" (далі КСП "Булдичівське"), але її помилково не внесли до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю даного підприємства.

В судовому засіданні представник позивача вимоги позовної заяви підримав та просив позов ОСОБА_2 задовольнити.

Представником Булдичівської сільської ради Романівського району Житомирської області подано до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Від Житомирської державної нотаріальної контори надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника вказаної третьої особи.

8 травня 2019 року від представника Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області надійшло пояснення на позовну заяву, яке суд залишає без розгляду, відповідно до приписів статті 126 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_2 слід відмовити з наступних підстав.

Загальними положеннями Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно пункту 2 Указу Президента України № 720/95 від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» (далі Указ № 720/95) право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського товариства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю.

За змістом статей 22,23 Земельного кодексу України(в редакції 1990 року) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта.

Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами цивільного законодавства, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , внаслідок чого відкрилася спадщина. Вказана обставина підстверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , що видане 30 грудня 2000 року.

Із трудової книжки колгоспника вбачається, що ОСОБА_3 працювала у колгоспі із 1949 року. Трудова книжка містить записи про роботу ОСОБА_3 у колгоспі за період з 1949 року по 1979 рік. При цьому записи у вказаній трудовій книжці зроблені 20 квітня 1976 році колгоспом "Україна".

З довідки Булдичівської сільської ради Романівського району Житомирської області № 132 від 7 червня 2016 року вбачається, що ОСОБА_3 у списках КСП "Булдичівське" була пропущена з невідомих причин.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 відносини спадкування регулюються правилами ЦК України 2003 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України 2003 року і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються ЦК України 2003 року.

Відповідно до статті 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Таким чином, оскільки спадкодавець ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , то спірні правовідносини регулюються нормами ЦК УРСР 1963 року.

Статтями 524, 534, 548 ЦК УРСР 1963 року визначено, що спадкуванням є перехід належного спадкодавцю майна або його частини до інших осіб (спадкоємців). Таким чином, до складу спадщини входять лише ті права та обов`язки, носієм яких за життя був сам спадкодавець і які належали йому на законних підставах.

Всупереч викладеному, позивачем не надано належних і допустимих доказів про те, що її мати була членом КСП "Булдичівське", оскільки трудова книжка свідчить не про членство в даному КСП, а являється лише доказом наявності трудових відносин ОСОБА_3 з правопопередниками даного підприємства. Також суду не надано Державного акта на право колективної власності на землю КСП "Булдичівське" та статуту даного підприємства, для з"ясування порядку вступу до підприємства і припинення членства в ньому, принципи формування спільної власності та права членів щодо неї.

Водночас, дії підприємства щодо невключення ОСОБА_3 до списку громадян-членів КСП "Булдичівське", які мають право на земельний пай, остання за життя не оскаржувала та, відповідно, питання про виділення їй земельної частки (паю) і видачу правовстановлюючих документів, які б підтверджували наявність у неї права власності на земельну частку (пай), за її життя не вирішувалося.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для визнання за ОСОБА_2 права власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування, оскільки ОСОБА_3 , як спадкодавець, такого права за життя не набула.

Серед іншого слід зазначити, що відповідно до положень пункту є-1 статті 15-1, статті 122 ЗК України розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності (землі запасу) відноситься до повноважень центрального органу виконавчого органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

За змістом пункту 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 15, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

З огляду на викладене, відповідачем у даному спорі є Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області. Однак, керуючись принципом диспозитивності, представник позивача надав відділу вказаного державного органу в Романівському районі Житомирської области статус третьої особи, яка не заявляює самостійних вимог щодо предмета спору та під час розгляду справи не заявив відповідного клопотання про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідача.

Керуючись статтями 10-13, 141, 259, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволені позову ОСОБА_2 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) до Булдичівської сільської ради Романівського району Житомирської області (адреса місцязнаходження: вул. Чапаєва,69 с. Булдичів Романівський район Житомирська область, ідентифікаційний код в ) про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: відділ Держгеокадастру у Романівському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області (адреса місцязнаходження: вул. С. Лялевича,2 смт. Романів Житомирська область, ідентифікаційний код в ) та Житомирська державна нотаріальна контора Житомирської області (адреса місцязнаходження: вул. Леха Качинського,12а м. Житомир, ідентифікаційний код в ) - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення в порядку передбаченому підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Суддя С.В. Бабич

Повний текст рішення складено 20 травня 2019 року