Дата документу 13.02.2019 Справа № 311/730/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 311/730/17 Головуючий у 1 інстанції: Степаненко Ю.А.
Провадження № 22-ц/807/1048/19 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Маловічко С.В.

суддів: Гончар М.С.

Кочеткової І.В.

при секретарі: Остащенко О.В.

за участі:

представника СВК «Перемога» - адвоката Норочевського О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Перемога» у особі представника Норочевського Олександра Олександровича на ухвалу Василівського районного суду Запорізької області від 29 листопада 2018 року про відмову ухвалити додаткове судове рішення у справі за позовом ОСОБА_4 до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Перемога» про визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2017 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до СВК «Перемога» про визнання недійсними договору оренди земельних ділянок.

Ухвалою суду від 20.09.2018 року позовну заяву залишено без розгляду та стягнуто з ОСОБА_4 на користь СВК «Перемога» судові витрати на правову допомогу адвоката Норочевського О.О. в сумі 3500 грн.

14.11.2018р. СВК «Перемога» звернувся до суду із заявою про постановлення додаткового судового рішення у вигляді ухвали про стягнення судового збору з ОСОБА_4 на свою користь у відповідності до положень ч. 5 ст. 142 ЦПК України., оскільки питання про судовий збір у сумі 1762 грн., сплаченого відповідачем за подання апеляційної скарги на ухвалу суду про призначення судової експертизи, не було вирішено при залишенні позову без розгляду.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 29 листопада 2018 року в задоволенні заяви відповідача про постановлення додаткової ухвали відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, СВК «Перемога» у особі представника Норочевського О.О. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду, справу направити до суду першої інстанції для вирішення процесуального питання по суті.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення представника СВК

«Перемога» - адвоката Норочевського О.О., який просив задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Частиною 1 ст. 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст.142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов'язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви відповідача, виходив із того, що витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на ухвалу суду, не відносяться до витрат, пов'язаних з розглядом справи, а тому вони не підлягають стягненню у відповідності до ч. 5 ст. 142 та в порядку, передбаченому ст. 270 ЦПК України.

В скарзі зазначається, що суд звужено тлумачить ч. 5 ст. 142 ЦПК України, оскільки до судових витрат належить, зокрема, і судовий збір.

Дійсно судовий збір відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України належить до судових витрат, але, як правильно вказував суд, він є окремим видом судових витрат та порядок його сплати, повернення і звільнення від його сплати встановлений законом.

Іншим видом судових витрат є такі, що пов»язані з розглядом справи, до яких належать перелічені у ч. 3 вказаної норми процесуального права.

Тобто законодавець розмежовує судові витрати у статті 133 ЦПК України на два окремі види.

Пунктом же ч. 5 статті 142 ЦПК України передбачена компенсація відповідачеві у випадку залишення позову без розгляду не будь-яких судових витрат взагалі, а лише тих, що пов»язані з розглядом справи, а до них відповідно до ч. 3 статті 133 ЦПК України віднесено лише такі: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Отже, частиною 5 ст. 142 ЦПК України не передбачена компенсація відповідачеві саме судового збору, як правильно визнав суд.

Зважаючи на вказане, у колегії не мається підстав для скасування оскаржуваної ухвали, якою обґрунтовано відмовлено в задоволенні заяви відповідача ухвалити додаткову ухвалу про стягнення судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу про призначення експертизи у цій справі. Тому у відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Перемога» у особі представника Норочевського Олександра Олександровича залишити без задоволення.

Ухвалу Василівського районного суду Запорізької області від 29 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 14 лютого 2019 року

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Гончар М.С.

Кочеткова І.В.