Справа № 342/227/19
Провадження № 2/342/367/2019
28 березня 2019 року м. Городенка
Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді Ничик Г.І.,
з участю: секретаря судового засідання Петруняк Н.А., позивачки ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди в порядку спадкування за заповітом,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 сільської ради, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по вул. Шевченка, 51 в с. Семаківці Городенківського району Івано-Франківської області. Позовні вимоги мотивувала тим, що її батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживали в ІНФОРМАЦІЯ_1. Житловий будинок, господарські будівлі та споруди, розташовані по вул. Шевченка, 51 (колишня вул. Леніна, 41) в с. Семаківці Городенківського району, належали колгоспному двору, головою якого був батько позивачки ОСОБА_3. Для будівництва і обслуговування житлового будинку виділена земельна ділянка площею 0,10 га. Батько позивачки помер 27.12.2011, мама - 16.08.2016. За заповітами від 23 лютого 2009 року батьки позивачки заповіли їй все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося. З часу народження позивачка проживала спільно з батьками однією сімєю, вели спільне господарство, мали спільний побут. Після смерті батька позивачка прийняла спадщину, отримала свідоцтво про право на спадщину на земельні паї та земельну ділянку. Після смерті матері позивачка фактично вступила у володіння і користування спадковим майном, утримує господарство, продовжує жити в спадковому будинку, несе витрати по утриманню житла, сплачує податки. Оскільки спадкове господарство зареєстроване як колгоспний двір, конкретні частки між членами бувшого колгоспного двору не визначені, нотаріус відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на будинковолодіння № 51 по вул. Шевченка в с. Семаківці Городенківського району Івано-Франківської області. На час припинення колгоспного двору (15 квітня 1991 року) в спадковому господарстві проживали та були зареєстровані: голова двору ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_2, дружина ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_3, дочка ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_4 Ринкова вартість спадкового житлового будинку з надвірними спорудами становить 130260 грн. Реалізувати своє спадкове право на житлове господарство позивачка не може через його реєстрацію як колгоспного двору.
В підготовчому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги з наведених в позові підстав, просить позов задовольнити. Пояснила суду, що назва вулиці, на якій розміщений спадковий будинок, була змінена з вул. Леніна, 41 на вул. Шевченка, 51. Також звернула увагу на судове рішення про встановлення факту родинних відносин між нею та її батьком ОСОБА_3, який помер 27.12.2011.
Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради в підготовче засідання не зявився. До суду поступила заява ОСОБА_2 сільської ради про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, та зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі.
Передбачених ч.2 ст.198 ЦПК України підстав для відкладення підготовчого засідання судом не встановлено, судом прийнято рішення про проведення підготовчого засідання за відсутності представника відповідача.
Частина 3 ст.200 ЦПК України визначає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки ОСОБА_2 сільська рада позов визнає, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у підготовчому засіданні.
Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.
Частиною 4 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. За ч.5 згаданої статті обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.
Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 23 квітня 2012 року по справі № 905/1500/2012, яке набрало законної сили 04 травня 2012 р, встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, є рідною дочкою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, який помер 27.12.2011.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до розяснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

З копії свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння від 09 жовтня 1989 р., виданого виконкомом Городенківської районної Ради народних депутатів на підставі рішення цього ж виконкому № 141 від 09 серпня 1989 р., слідує, що в цілому будинковолодіння, яке складається з житлового будинку, службових будівель і споруд, розташоване в с. Семаківці по вул. Леніна за № 41, дійсно належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_5. Приймаючи до уваги те, що імя «Юрій» є прямим відповідником грецькому імені «Георгій», а також вищезгадане судове рішення в справі № 905/1500/2012, суд приходить до переконання, що зазначене свідоцтво належить ОСОБА_3.

Копія виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське МБТІ» № 8812 від 07.12.2018, видана згідно архівних даних Коломийського МБТІ станом на 31.12.2012, свідчить, що в реєстровій книзі під реєстровим № 228 за ОСОБА_5, як головою колгоспного двору, зареєстровано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Шевченка, 51 (Леніна, 41) в с. Семаківці Городенківського району згідно свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 09.10.1989 на підставі рішення цього ж виконкому № 141 від 09.08.1989.

Про те, що в с. Семаківці Городенківського району назва вулиці Леніна, 41 змінена на вул. Шевченка, 51, стверджується довідкою № 58, виданою 31.01.2019 виконкомом ОСОБА_2 сільської ради.

Згідно погосподарської книги № 5 ОСОБА_2 сільської ради на 1991-1995 роки в господарстві в с. Семаківці по вул. Шевченка, 51 (колишня Леніна, 41), суспільна група господарства колгоспники, станом на 15.04.1991 були зареєстровані та проживали: голова двору ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, дружина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується копією довідки № 56, виданою 31.01.2019 виконкомом ОСОБА_2 сільської ради.

За заповітом, посвідченим 23 лютого 2009 р. секретарем виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Городенківського району, зареєстрованим в реєстрі за № 2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, житель ІНФОРМАЦІЯ_8, на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому і на що він за законом матиме право заповів дочці ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 Заповіт зареєстрований у спадковому реєстрі за № 46462591, що доводиться копією Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 30956680, виданою 05.07.2012 Городенківською районною державною нотаріальною конторою.

ОСОБА_3 помер 27.12.2012 у віці 73 роки в м. Городенка Івано-Франківської області, актовий запис за № 9 від 27.12.2011, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії І-НМ № 144121, виданого 27 грудня 2011 року виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Городенкіського району. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України.

На день смерті (27.12.2011) ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживав в житловому будинку по вул. Шевченка, 51 в с. Семаківці; разом з ним були зареєстровані та проживали: дружина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, дочка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зять ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_9, внук ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_10, внучка ОСОБА_10, 2002 р.н, що підтверджується копією довідки № 59, виданою 31.01.2019 виконкомом ОСОБА_2 сільської ради. Наведене свідчить, що дружина та дочка спадкодавця прийняли спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Із копії спадкової справи № 237/2012, наданої суду Городенківською районною державною нотаріальною конторою на виконання ухвали від 01.03.2019, встановлено, що ОСОБА_1 Юріївна14.04.1971 р.н., як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, який помер 27 грудня 2011 р., їй 05 липня 2012 р. видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстровані в реєстрі за № 1034, № 1035, 1036, 1037, на земельну ділянку площею 1,0967 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та на земельні ділянки площами 0,1105 га, 0,1187 га, 0,1294 га, розташовані в с. Семаківці, цільове призначення яких - для ведення особистого селянського господарства, що належали спадкодавцю на підставі Державних актів на право власності на земельні ділянки відповідно: серії ІФ № 004971, серії ЯК № 555522, серії ЯИ № 234824 та серії ЯИ № 234879.

Мати позивачки ОСОБА_4 померла 16.08.2016, актовий запис № 6 від 17 серпня 2016 р., про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії І-НМ № 232478, виданого 17 серпня 2016 року виконкомом ОСОБА_2 сільської ради.

До складу спадщини ОСОБА_3 також входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Шевченка, 51 в с. Семаківці Городенківського району Івано-Франківської області.

Постановою державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 106/02-31 від 21 лютого 2019 р. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_3, померлого 27 грудня 2011 р., на житловий будинок № 51 по вул. Шевченка в с. Семаківці Городенківського району з посиланням на те, що вищезгадане господарство, головою якого був ОСОБА_3, відносилось до колгоспного двору, кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15 квітня 1991 року, належить відповідна частка житлового будинку, проте частки в спадковому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені.

З копії технічного паспорта на згаданий садибний (індивідуальний) житловий будинок встановлено, що житловий будинок збудований в 1961 р., інші господарські будівлі та споруди - в 1965, 1970, 1989 роках. Ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Шевченка, 51 в с. Семаківці Городенківського району Івано-Франківської області станом на 30.01.2019 становить 130260 грн., що стверджується копією звіту про вартість майна, складеного ЕТ-ВО «Придністровя». За даним господарством закріплена земельна ділянка розміром 0,29 га, а т.ч.: для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель 0,1000 га, для ведення особистого селянського господарства 0,1900 га, що підтверджується довідкою № 57, виданою 31.01.2019 виконкомом ОСОБА_2 сільської ради.

Судом встановлено, що позивачка, як спадкоємець за заповітом після смерті батька ОСОБА_3, фактично стала власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Шевченка, 51 в с. Семаківці Городенківського району Івано-Франківської області, проживає в цьому будинку, користується ним та господарськими будівлями і спорудами.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою, як спадкоємцем за заповітом спадкодавця ОСОБА_3, права власності на вищезгаданий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами не встановлено, ОСОБА_2 сільська рада не заперечує відносно задоволення даного позову, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог.

На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1222, 1223, 1233, 1241, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України, керуючись ст. ст. 196-198, 200, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_11, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Шевченка, 51 в с. Семаківці Городенківського району Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо Івано-Франківському апеляційному суду або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Місце проживання позивачки ОСОБА_1 - вул. Шевченка, 51, с. Семаківці, Городенківський район, Івано-Франківська область, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1.

Місцезнаходження відповідача ОСОБА_2 сільської ради вул. Стефаника, 6, с. Семаківці, Городенківський район, Івано-Франківська область.

Повне судове рішення складене 08.04.2019.

Суддя: Ничик Г. І.