Справа № 145/917/19
Провадження №2/145/506/2019
РІШЕННЯ

іменем України

"09" вересня 2019 р. Тиврівський районний суд Вінницької області в складі: головуючого судді Кіосак Н. О.

за участю секретаря Крикливої М.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому з врахуванням змінених позовних вимог просить стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти, на утримання дітей: доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі по 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожного з дітей, починаючи з дня подання заяви до суду до повноліття дітей.

Позов мотивує тим, що з 2001 року вона перебувала в фактичному шлюбі з ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 вона народила доньку - ОСОБА_3 . Відносно доньки відповідач в даній справі встановив батьківство, в свідоцтві про її народження він записаний батьком. В 2004 році вона уклала шлюб з ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народилась донька - ОСОБА_4 .

11 серпня 2009 року їх шлюб було розірвано.

Діти проживають з нею і перебувають на її утриманні.

Старша донька, ОСОБА_3 , навчається на першому курсі Вінницького коледжу будівництва і архітектури КНУБА, що стверджується довідкою даного навчального закладу № 172/19 від 30 травня 2019 року.

Добровільно надавати кошти на утримання дітей відповідач відмовляється, тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом.

Вона працює техніком-лаборантом на Гніванській ділянці Кононівського

елеватора. Її заробітної плати не вистачає для того, щоб належним чином забезпечувати дітей самим необхідним і забезпечувати її власну життєдіяльність.

Відповідач працює, однак їй невідомо його місце роботи, він працездатний, отримує заробітну плату і має можливість допомагати їй в утриманні їхніх дітей. Доходи відповідача мінливі та нерегулярні, інших утриманців у відповідача немає, а тому відповідач повинен сплачувати аліменти у розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожного з дітей на утримання двох дітей.

Нею не було подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Ухвалою судді від 14.06.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Запропоновано відповідачу в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали подати до суду відзив на позовну заяву. Справу призначено до розгляду по суті на 09.09.2019 року.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 змінені позовні вимоги підтримала, пояснила, що у неї власної нерухомості, транспортних засобів немає. Вона працює в ТОВ Кононівський елеватор "Гніванська дільниця", її середній заробіток - 8000 грн. в місяць. Вона та діти здорові.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 змінені позовні вимоги визнав, пояснив, що у нього власної нерухомості, транспортних засобів немає. Він офіційно не працевлаштований, проживає за рахунок випадкових заробітків, які складають в середньому 5000-6000 грн. Інших утриманців нема. Він здоровий. Діти проживають і знаходяться на утриманні матері.

Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне прийняти визнання відповідачем позову, позов задоволити виходячи з наступного.

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який 11.08.2009 року розірвано, що стверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 2).

ІНФОРМАЦІЯ_1 в сторін народилася донька - ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про її народження (а.с. 3). ОСОБА_2 відносно неї встановив батьківство, в свідоцтві про її народження він записаний батьком.

В шлюбі в сторін народилась донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про її народження (а.с.4).

Діти проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні, що стверджується довідкою Гніванського КП "Гніваньводопостач" № 1296 від 03.06.2019 року (а.с.7) та актом обстеження матеріально - побутових умов проживання від 03.06.2019 року (а.с. 5).

Відповідно до ст. 180 СК України утримання дітей до досягнення ними повноліття є обов`язком обох батьків.

Як зазначено у статті 3 Конвенції "Про права дитини", схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблей ООН від 20.11.89 N 44/25, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.91 N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 даної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» України та ст. 141 СК України, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Розірвання шлюбу між батьками чи проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ЗУ "Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років на даний час становить 2118 гривень в місяць, з 1грудня - 2218 гривень.

Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від: 05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»).

Батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а відтак обоє з батьків зобов`язані спільно забезпечити отримання дітьми прожиткового мінімуму.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач ОСОБА_2 молодого віку, працездатний, інших утриманців немає, а відтак сплата аліментів в погодженому сторонами розмірі є обґрунтованою.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка від сплати судового збору у даній справі звільнена.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог суд присуджує судовий збір з відповідача з врахуванням мінімального розміру судового збору.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 76-83, 89, 141, 258, 263, 264, 265, 279 ЦПК України, ст.ст. 141, 180-182, 183 СК України, Законом України "Про судовий збір" №3674-VІ від 08.07.2011 р., ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 р.,

ухвалив:

Позов задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі по 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на кожного із дітей, починаючи з 10 червня 2019 року до повноліття дітей.

Стягнути з ОСОБА_2 в прибуток держави судовий збір у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 12 вересня 2019 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу на рішення суду буде подано протягом тридцяти днів з дня вручення йому повної копії судового рішення.

Суддя Кіосак Н. О.