Справа №: 400/397/18
Провадження № 2/400/17/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2019 року

Петрівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Шаєнко Ю. В.

при секретарі - Фатьяновій А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петрове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася з позовом до суду, мотивуючи це тим, що відповідач 11 травня 2017 року взяла у неї в борг гроші в сумі 50000 гривень, які обіцяла повернути до 01 січня 2018 року, про що відповідач написала розписку в присутності свідків, але кошти до цього часу не повернула на вимогу позивача, тому позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти за договором позики в розмірі 50000 гривень, а також: три проценти річних з простроченої суми боргу в сумі 197 гривень 26 копійок, пеню за несвоєчасне виконання зобов'язання в сумі 1098 гривень 63 копійки, та сплачені судові витрати по справі.

Представик позивача в судовому засіданні позов підтримав посилаючись на обставини викладенні в позовній заяві.

Відповідач позов визнала та подала заяву в якій просила розглядати справу за її відсутності, а також подала клопотання в якому просила суд під час винесення рішення визначити порядок та строк виконання рішення.

Суд заслухавши доводи представника позивача, дослідивши документи справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході судового слідства встановлено, що відповідач по справі - ОСОБА_2 11 травня 2017 року взяла у позивача - ОСОБА_1 в борг гроші в сумі 50000 гривень, які обіцяла повернути 01 січня 2018 року, про що відповідач написала розписку, але кошти до цього часу не повернула.

Факт того, що відповідач дійсно взяла у позивача в борг гроші підтверджується розпискою від 11 травня 2017 року (а.с.6).

Також відповідач в клопотанні про визначення порядку та строку виконання рішення, не заперечувала того, що вона дійсно взяв у позивача в борг гроші про що, написала розписку.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно зі ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були переданні йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановленні договором.

Відповідно постанови Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі №6-79 цс 14, висловлена правова позиція про те, що за своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування,з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов'язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання.

За своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.

За змістом частин 1, 2 статті 207 і частини другої статті 1047 ЦК України дотримання письмової форми договору позики має місце у тому разі, якщо на підтвердження укладення договору представлена розписка або інший письмовий документ, підписаний позичальником, з якого вбачається як сам факт отримання позичальником певної грошової суми в борг (тобто із зобов'язанням її повернення), так і дати її отримання.

Таким чином, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Відповідно до ч.1. ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи

Згідно ч.1. ст. 77 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч.1. ст. 81 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в частині стягнення заборгованості за договором позики в сумі 50000 гривень, 3% річних в сумі 197 гривень 26 копійок та пені в сумі 1098 гривень 63 копійки.

Суд не приймає до уваги доводи представника позивача про те, що сума стягнутих з відповідача коштів повинна бути більшою заявлених позовних вимог, а саме станом на день винесення рішення, тобто станом на 21.01.2019 року, з наступних підстав. В ході судового розгляду справи позивач та його представник не змінювали та не уточнювали позовні вимоги і навіть під час судових дебатів представник позивача не уточнив яку саме суму суд повинен стягнути з відповідача.

Також суд не приймає до уваги доводи відповідача висловлені нею в клопотанні в якому вона просила суд під час винесення рішення визначити порядок та строк виконання рішення, так як це питання є передчасним та повинно вирішуватись безпосередньо під час виконання рішення суду.

Крім цього, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 1098 гривень 63 копійки.

Вказані правовідносини регулюються ст. ст. 207, 1046, 1047, 1049 ЦК України,

ст. ст. 76, 77, 81, 88 ЦПК України та постановою Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі №6-79 цс 14.

Керуючись ст.ст.258, 259, 264, 265, 273 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 11.05.2017 року в сумі 50000 (п'ятдесят тисяч) гривень, 3% річних в сумі 197 (сто дев'яносто сім) гривень 26 копійок, та пеню в сумі 1098 (одна тисяча дев'яносто вісім ) гривень 63 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по справі в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Кіровоградської області.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно

Суддя Петрівського районного суду Ю. Шаєнко