ПОСТАНОВА

Іменем України

10 вересня 2019 року м. Кропивницький

справа № 404/4933/18

провадження № 22-ц/4809/798/19

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Чельник О.І., Черненка В.В.,

при секретарі Федоренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда у складі судді Бершадської О.В. від 13 лютого 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення боргу, -

встановив:

У липні 2018 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернулося в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що ОСОБА_1 звернулася до банку з метою отримання банківських послуг з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 08.04.2016 року, відповідно до якої отримала кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, відповідач зобов`язалася погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, утворилася заборгованість, яка станом на 04.07.2018 року становить 17 644,27 грн., з яких: 5 424,41 грн. тіло кредиту; 1352,35 грн. відсотки за користування кредитом, 9551,12 грн. пеня, а також штрафи: 500 грн. фіксована частина, 816,39 грн. штраф (процентна складова).

Посилаючись на ці обставини, банк просив стягнути з відповідача на його користь зазначену суму боргу та судові витрати.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 лютого 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 08.04.2016 року в розмірі 8 093,15 грн., з яких: 5 424,41 грн. тіло кредиту; 1 352 грн. нараховані відсотки за користування кредитом; штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500 грн. штраф (фіксована частини) та 816,39 грн. штраф (процентна складова), а також 808,20 грн. сплаченого судового збору. В решті вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Зокрема вказує, що вона дійсно зверталася до банку з метою отримання банківської картки для здійснення оплати за харчування у дитячому садочку сина, при цьому згоди на встановлення кредитного ліміту або його збільшення вона не надавала. Тобто, кредитний договір з позивачем не укладала, грошових коштів від банку не отримувала. 26 березня 2017 року невідома особа шахрайським шляхом заволоділа коштами з її картки в сумі 4 600 грн., у зв`язку з чим вона одразу звернулася до відділення банку з вимогою про заблокування картки. 27.03.2017 року відомості про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України були внесені до ЄРДР. 31.03.2017 року кримінальне провадження було закрито за ч. 1 ст. 284 КК України. Крім того, зазначає, що надані до позовної заяви докази не свідчать про факт укладання між нею та банком кредитного договору та отримання коштів за ним.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

На підставі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст. 634 ЦПК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами).

Як убачається з матеріалів справи, на підтвердження заявлених вимог та факту укладення з відповідачкою кредитного договору позивач надав до суду копію анкети заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк» (без дати її підписання), витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг із Умов та правил надання банківських послуг / а.с. 6, 7, 8-22/.

У вказаній анкеті-заяві зазначено особисту інформацію про ОСОБА_1 , а саме: прізвище, ім`я, по батькові, серію та номер паспорта, сімейний стан, освіту, адресу проживання, адресу реєстрації, номери засобів зв`язку, інформацію про місце роботи тощо.

Разом з тим, анкета-заява не містить жодної інформації щодо отримання кредитної картки та встановленого кредитного ліміту.

Інші матеріали справи, а саме витяг з тарифів обслуговування кредитних карт, та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк» не містять підписів ОСОБА_1 , а, відповідно, теж не містять доказової інформації, яка б підтверджувала, що ОСОБА_1 отримала від позивача послуги саме з кредитування і попередньо дала на це свою згоду.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження того, що між сторонами дійсно виникли кредитні відносини з підстав викладених в позовній заяв

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст.81 ЦПК України).

Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За таких обставин, у відповідності до вимог ст. 376 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з АТ КБ "ПРИВАТБАНК" підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового за подачу апеляційної скарги в розмірі 2643 грн. в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 лютого 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення боргу відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» судові витрати в сумі 2643 грн. в дохід держави.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19.09.2019 року.

Головуючий:

Судді: