Справа № 307/3977/18
Провадження № 2/307/609/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
08 квітня 2019 року м. Тячів
Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого - судді Ніточко В.В., при секретарі Фера В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області, про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за кордон без згоди батька,
І. Виклад позиції сторін.
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області, про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за кордон без згоди батька.
Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем вона проживала у незареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання у них народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час, у неї з дочкою, є можливість тимчасово їздити в Чеську Республіку. Однак, для закордонних поїздок дочки необхідна згода обох батьків. У зв'язку із неможливістю отримати згоду відповідача ОСОБА_2 на тимчасові виїзди дитини за кордон, вимушена звернутись до суду. Просить надати дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон її неповнолітній дочці ОСОБА_3, в її супроводі або в супроводі уповноваженої нею особи, на період до досягнення нею повноліття, без згоди її батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, однак подав заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був належно повідомлений
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 17 січня 2019 року справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області, про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за кордон без згоди прийнято до розгляду та відкрито провадження у ній.
Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 20 лютого 2019 року у даній справі закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду по суті.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, згідно з якими суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, і її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1
Із висновку органу опіки та піклування Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області № 9 від 04 лютого 2019 року вбачається, що орган опіки та піклування рекомендує надати дозвіл на тимчасові виїзди малолітньої ОСОБА_3 за кордон, на відпочинок, у супроводі матері ОСОБА_1, без згоди батька ОСОБА_2
V. Оцінка Суду.
Згідно зі ст.ст. 141, 150, 153, 155 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Згідно з ч. 3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. У випадку, якщо фізична особа не досягла шістнадцяти років, вона має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.
Ст. 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.
Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" та Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року №57.
Правила перетинання державного кордону громадянами України (зі змінами і доповненнями) передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним із батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Відповідно до пп. 1 п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року №57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий із батьків відсутній у пункті пропуску.
Тимчасовий виїзд малолітньої дитини за межі України повинен відбуватись лише за погодженням з іншим з батьків, оскільки такий переїзд спричиняє зміну режиму спілкування дитини з іншим із батьків, порядок участі у вихованні дитини, зміну звичайного соціального, культурного, мовного середовища дитини, що впливає на її подальше життя, розвиток і виховання.
Згідно з п. п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка в силу положень ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини (ст. 9 Конвенції про права дитини).
Відповідно до ст. 18 цієї Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Наведеними нормами закріплено основоположний принцип забезпечення найкращих інтересів дитини, якого необхідно дотримуватися, зокрема, при вирішенні питань про місце проживання дитини у випадку, коли її батьки проживають окремо; про тимчасове розлучення з одним із батьків у зв'язку з необхідністю виїхати за межі країни, у якій визначено місце проживання дитини, з іншим із батьків з метою отримання освіти, лікування, оздоровлення та з інших причин, обумовлених необхідністю забезпечити дитині повний і гармонійний фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток, а також необхідний для такого розвитку рівень життя.
Тимчасовий виїзд малолітньої ОСОБА_3 разом з матір'ю в Чеську Республіку відповідатиме найкращим інтересам дитини та жодним чином не позбавить її батька можливості брати участь у вихованні та особистому спілкуванні з дитиною.
Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову частково та надати дозвіл на тимчасовий виїзд малолітньої ОСОБА_3 до Чеської Республіки, без згоди батька, у супроводі матері ОСОБА_1 або уповноваженої нею особи, строком на три роки, тобто до 08 квітня 2022 року.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивача понесені ним судові витрати - судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок.
Зважаючи на вищенаведене, керуючись ст. 3 Конвенції про права дитини, ст. ст. 15, 16, 313 Цивільного кодексу України, ст. ст. 141, 150, 153, 155, 161 Сімейного кодексу України, ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року №57, ст. ст. 52, 5, 10-13, 18, 133, 141, 142, 206, 247, 258-259, 263-265, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов - задовольнити частково.
Надати дозвіл на тимчасовий виїзд малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до Чеської Республіки, без згоди батька ОСОБА_2, у супроводі матері ОСОБА_1 або уповноваженої нею особи, на період з 08 квітня 2019 року по 08 квітня 2022 року.
У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 704(сімсот чотири гривні) 80 копійок сплаченого судового збору
Заочне рішення може бути переглянуте Тячівським районним судом Закарпатської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Тячівський районний суд Закарпатської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин

Позивач: ОСОБА_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, проживає за адресою: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2.

Третя особа: орган опіки та піклування Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області, юридична адреса: 90500, Закарпатська область, Тячівський район, м. Тячів, вул. Незалежності, 30, .

Суддя В.В.Ніточко