ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

13 травня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/2548/18

Головуючий у першій інстанції Требух Н. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/355/19

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Скрипки А.А., Харечко Л.К.

секретар: Поклад Д.В.

Позивач: ОСОБА_1

Відповідачі: Державне підприємство «СЕТАМ», Центральний відділ державної виконавчої служби м.Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області

Особа, яка подала апеляційну скаргу:

ОСОБА_1 у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 13 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «СЕТАМ», Центрального відділу державної виконавчої служби м.Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання недійсними електронних торгів, протоколу проведення прилюдних торгів та акту про проведені електронні торги (суддя Требух Н.В.), ухвалене о 14 год. 05 хв. у м.Чернігів, повний текст рішення складено 23 грудня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Державного підприємства «СЕТАМ», Центрального відділу державної виконавчої служби м.Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, третіх осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у якому просила визнати недійсними прилюдні ( електронні) торги від 22 червня 2017 року з реалізації квартири АДРЕСА_1 , за якими переможцем визнано ОСОБА_2 , Протокол № 265525 про проведення електронних торгів від 22 червня 2017 року та Акт про проведені електронні торги від 10.07. 2017 року.

Позов мотивовано тим, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 23.04.2012 року в рахунок погашення заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії № 117 від 23.05.2008 року у розмірі 252833.98 грн звернуто стягнення на предмет іпотеки чотирикімнатну квартиру загальною площею 61,2 кв. м, житловою площею 44.4 кв.м зі всіма невід`ємними її приналежностями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та належить ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ( по 1/2 частині), шляхом продажу вказаного предмету іпотеки на прилюдних торгах. 22 червня 2017 року Державне підприємство « СЕТАМ» Міністерства юстиції України, провело прилюдні ( електронні) торги з реалізації арештованого нерухомого майна, переможцем яких, згідно протоколу № 265525 від 22 червня 2017 року стала ОСОБА_2 10.07.2017 року в.о. начальника Центрального відділу державної виконавчої служби м. Чернігова Головного тереторіального управління юстиції у Чернігівській області затверджено акт про реалізацію предмета іпотеки, на підставі якого ОСОБА_2 зареєструвала за собою право власності на квартиру. На думку позивачки, торги проведені з порушенням норм чинного законодавства, відповідачі не мали законного права продавати з прилюдних торгів квартиру АДРЕСА_1 , оскільки матеріали виконавчого провадження не містять оцінки вартості майна, заявка на реалізацію арештованого майна не відповідала вимогам порядку реалізації арештованого майна, не здійснено належне повідомлення через засоби масової інформації про проведення прилюдних торгів.

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 13 грудня 2018 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного підприємства «СЕТАМ», Центрального відділу державної виконавчої служби м.Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання недійсними електронних торгів, протоколу проведення прилюдних торгів та акту про проведені електронні торги.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що прилюдні торги з реалізації спірного нерухомого майна проведені 22.06.2017 року, проте позивач звернулась з позовом до суду 26.03.2018 року, тобто з пропуском позовної давності, передбаченої статтею 48 Закону України «Про іпотеку».

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати зазначене рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції помилився у застосуванні спеціального строку позовної давності без зазначення порушеного права ОСОБА_1 , що призвело до передчасного ухвалення помилкового рішення та безвідплатного позбавлення приватної власності ОСОБА_1 . Позивачка вказує, що вона не забезпечувала своїм майном виконання взятих на себе зобов`язань іншою особою, не була стороною виконавчого провадження, а тому оскаржувати дії державного виконавця щодо реалізації її майна не мала права. Вважає, що строк позовної давності був перерваний її зверненням до суду 01.08.2017 року з позовом з інших підстав про визнання прилюдних торгів недійсними і тривав до розгляду справи по суті, тобто до ухвалення рішення Верховним судом 06.06.2018 року. З даним позовом вона звернулась 26.03.2018 року, тобто перебіг строку позовної давності не розпочався, виходячи з імперативних норм ЦК України. На думку ОСОБА_1 , зміст рішення суду першої інстанції не відповідає положенням ст. 265 ЦПК України, в ньому не визначені індивідуальні права позивача та не зазначено про їх порушення. Також ОСОБА_1 вважає, що прилюдні торги мають бути визнані судом недійсними, оскільки були проведені без оцінки вартості майна, що було реалізовано, та заявка на реалізацію арештованого майна не відповідала вимогам порядку реалізації арештованого майна боржника ОСОБА_3

У відзиві на апеляційну скаргу Державне підприємство «СЕТАМ» просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Зазначає у відзиві, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам чинного законодавства та прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства Державним підприємством « СЕТАМ» не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби. Для визнання електронних торгів недійсними, які є правочином, в розумінні ст.ст.203, 215 ЦК України, необхідно встановити порушення саме норм Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, натомість дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення електронних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних ( електронних) торгів недійсними. Крім того, початкова ціна предмету іпотеки була встановлена рішенням суду, що за приписами ст. 33, 39, 41 Закону України « Про іпотеку» звільняє державного виконавця від обов`язку здійснювати оцінювання майна, яке підлягає реалізації на прилюдних торгах. Під час підготовки та проведення електронних торгів по лоту № 217119 з реалізації предмету іпотеки: чотирикімнатної квартири, загальною площею 61.2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 не було порушено ані вимог законодавства, ані будь-яких прав чи свобод позивачки.

У відзиві на апеляційну скаргу третя особа ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, незаконними і необгрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню. Зазначає, що позивачем не наведено та не надано жодного доказу, яким би підтверджувалась неможливість в проміжок часу більше ніж дев`ять місяців з моменту проведення електронних торгів звернутись до суду з даним позовом. Крім того, предметом судового розгляду вже була цивільна справа, по якій 8 вересня 2017 року Деснянським районним судом м. Чернігова ухвалене судове рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до Центрального відділу державної виконавчої служби міста Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, ОСОБА_2 , Державного підприємства «Сетам» Міністерства юстиції України, треті особи: орган опіки та піклування Деснянської районної у місті Чернігові ради, ОСОБА_3 про визнання недійсними акту та протоколу про проведення прилюдних ( електронних) торгів. Вказане підтверджує той факт, що позивачка була обізнана про проведення оскаржуваних прилюдних електронних торгів і мала змогу протягом встановленого для оскарження цих торгів строку подати позов з наведених у позові підстав. ОСОБА_2 зазначає, що твердження позивачки у апеляційній скарзі про переривання строку позовної давності є безпідставним. Початкова ціна предмету іпотеки була встановлена рішенням суду, а тому предмет іпотеки - чотирикімнатна квартира, загальною площею 61.2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 було виставлено на продаж з встановленням початкової ціни продажу в розмірі 289370 грн відповідно до рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 23.04.2012 року, що відповідає Порядку реалізації арештованого майна.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону не відповідає судове рішення суду першої інстанції.

По справі встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 23.04.2012 року, яке набрало законної сили 01.10.2012 року в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 і ОСОБА_1 перед Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» за договором відновлювальної кредитної лінії від 23.05.2008 № 117 в розмірі 252833 грн 98 коп. звернуто стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1 , що належала позивачу ОСОБА_1 і третій особі ОСОБА_3 , із встановленням початкової ціни продажу в розмірі 289370 грн. На підставі цього рішення судом було видано виконавчий лист № 2/2506/753/2012, який знаходився на примусовому виконанні в Центральному відділі державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області.

22.06.2017 року, за дорученням державної виконавчої служби, Державним підприємством «Сетам» Міністерства юстиції України проведено електронні торги з продажу квартири. Згідно Протоколу проведення електронних торгів від 22.06.2017 № 265525 переможцем торгів визнано ОСОБА_2 , яка запропонувала за квартиру найвищу ціну 353300 грн.

10.07.2017 року в.о. начальника Центрального відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області затверджено Акт про реалізацію предмета іпотеки, який став підставою для реєстрації права власності на квартиру за ОСОБА_2 .

За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8).

Право на ефективний судовий захист закріплено також у статті 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та в статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року в справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18) зроблено висновок, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (див. висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

За теоретичним визначенням «відповідач» - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

Частинами першою, другою статті 51 ЦПК України передбачено, що суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Визначення предмета, підстав позову та відповідача у спорі - це право, яке належить позивачу (стаття 13 ЦПК України). Установлення обґрунтованості позову - це обов`язок суду, який здійснюється під час розгляду справи.

Отже, за приписами закону позивач самостійно визначається з колом осіб, які є відповідачами у справі.

За змістом норм цивільного процесуального права з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та принципу змагальності сторін, на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому суд під час розгляду справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та повинен вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно зі специфікою спірних правовідносин), суд відмовляє у задоволенні позову.

Частиною четвертою статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 61 Закону України « Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Майно передається на реалізацію за ціною визначеною в порядку ст. 57 цього Закону.

Умови та порядок проведення прилюдних ( електронних) торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, на які звернуто стягнення відповідно до чинного законодавства, а також розрахунки за придбане майно станом на час проведення торгів визначалися Законом України « Про виконавче провадження» та Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року за № 2831 (далі - Порядком).

Порядком визначено, що електронні торги - продаж майна за принципом аукціону засобами системи електронних торгів через Веб-сайт, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну.

Правова природа процедури реалізації майна на прилюдних ( електронних) торгах полягає в продажі майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та складанні за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів, що передбачено пунктом 4 розділу Х Порядку реалізації арештованого майна, та вказано, що акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно у випадках, визначених законодавством. Вказаний акт є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а отже, є договором.

З аналізу частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на прилюдних торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Сторонами в договорі купівлі-продажу є продавець і покупець.

Позивач, порушуючи питання про визнання недійсними електронних торгів, протоколу проведення прилюдних торгів та акту про проведені електронні торги, не залучає до участі у справі Відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», яке є стягувачем у виконавчому провадженні, в рамках якого були проведені прилюдні електронні торги і на користь якого перераховано значну частину коштів від продажу квартири, також до участі у справі залучені в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_2 , яка є новим власником квартири АДРЕСА_1 та стороною договору купівлі продажу, а також ОСОБА_3 , яка є боржником у виконавчому провадженні і мала у власності 1/2 частину квартири, що була продана на прилюдних електронних торгах, які просить визнати недійсними позивач. Вказані особи не залучені до участі у справі, хоча предметом позову є фактично позбавлення права власності на майно: Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - права на отримані кошти, ОСОБА_2 - права власності на квартиру, ОСОБА_3 - права власності на 1/2 частину квартири та права на реальне виконання судового рішення. Тобто позивачем не залучені до участі у справі всі учасники договору купівлі продажу ( прилюдних електронних торгів) квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до вимог ч. 6 п.4 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі в справі.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Виходячи з вище вказаного, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню через невірне застосування норм процесуального закону, з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 376 ч.1 п.4, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 13 грудня 2018 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державного підприємства «СЕТАМ», Центрального відділу державної виконавчої служби м.Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про визнання недійсними електронних торгів, протоколу проведення прилюдних торгів та акту про проведені електронні торги відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 17 травня 2019 року.

Головуючий: Судді: