Справа № 541/106/19
Номер провадження 2/541/388/2019
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01 квітня 2019 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Городівського О.А.,

за участю секретаря судового засідання Ніколаєнко М.В.

позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у порядку загального судового провадження в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1

до Миргородської міської ради Полтавської області

про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Друга миргородська державна нотаріальна контора, відділ реєстрації речових прав на нерухоме майно виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області,-

установив:

16 січня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою.

На підтвердження позовних вимог вказала, що 06 травня 2010 року помер її батько - ОСОБА_3. Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема право власності на земельну ділянку площею 0,0023 га, що розташована на території м. Миргород, Полтавської області, по вул. Старосвітській,19-б, гараж №3, кадастровий номер :50:059:0264, для будівництва індивідуальних гаражів, котру він успадкував після смерті, 02 травня 2009 року ОСОБА_4. Спадкодавець не зареєстрував право власності на вказану земельну ділянку. За свого життя ОСОБА_3 склав заповіт, в якому зробив розпорядження на випадок смерті, згідно якого все належне йому майно заповів ОСОБА_1. З метою прийняття спадщини позивач звернулася до Другої Миргородської державної нотаріальної контори, однак отримала відмову у видачі свідоцтва право на спадщину, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спірну земельну ділянку. ОСОБА_1 просила суд визнати за нею право власності на спірну земельну ділянку.

В підготовчому засіданні позивач ОСОБА_1 вимоги позовної заяви підтримала та просила задовольнити з підстав вказаних у позові.

Представник Миргородської міської ради в підготовчому засіданні вимоги позовної заяви визнав повному обсязі.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Друга миргородська державна нотаріальна контора, прохав розгляд справи провести у його відсутність, заперечень щодо позову не висловив (а.с.27).

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору -відділ реєстрації речових прав на нерухоме майно виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області прохав розгляд справи провести у його відсутність, заперечень щодо позову не висловив (а.с.28).

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

06 травня 2010 року помер батько позивача ОСОБА_3. Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема на право власності на земельну ділянку площею 0,0023 га, що розташована на території м. Миргород, Полтавської області, по вул. Старосвітській,19-б, гараж №3, кадастровий номер :50:059:0264, для будівництва індивідуальних гаражів, котру він успадкував після смерті, 02 травня 2009 року ОСОБА_4.

За свого життя спадкодавцем ОСОБА_3 було складено заповіт, згідно якого на випадок смерті, все належне йому майно заповідалося ОСОБА_1. (а.с.15).

Згідно повідомлення Другої Миргородської державної нотаріальної контори №32/01-16 від 28.01.2019, після смерті 06 травня 2010 року ОСОБА_3 заведена спадкова справа №329/2010, де єдиним спадкоємцем який прийняв спадщину є ОСОБА_1. Окрім того, ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, на іншу частину спадкового майна, зокрема гаражу №3 по вул. Старосвітській 19-б в м. Миргороді, який побудований на спірній земельній ділянці.

26 листопада 2010 року, з метою отримання свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом після померлого батька позивач звернувся до Другої Миргородської державної нотаріальної контори, однак отримав відмову оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно (а.с.6).

В той же час, свідоцтво про право на спадщину за заповітом видане 21.11.2009 державним нотаріусом Другої Миргородської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 ОСОБА_3 на спірну земельну ділянку після смерті ОСОБА_4, не було зареєстровано у відповідних органах державної влади, а отже спадкодавець не належним чином оформив свої спадкові права на даний обєкт нерухомості. Дана обставина підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, де власником спірної земельної ділянки, яка належала йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ПЛ №969, виданого 15.09.1999 року зазначено ОСОБА_4. (а.с.7).

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином суд, дійшов висновку, що спадкодавець ОСОБА_6 за свого життя набув право власності на спірну земельну ділянку, у встановленому законом порядку. Тож у відповідності до ст. 1218 ЦК України дане право є обєктом спадкування.

Оскільки відсутність належного правовстановлюючого документа, що підтверджує право спадкодавця на право власності на спірне спадкове майно, перешкоджає позивачу оформити право на спадщину в позасудовому порядку, суд вважає за необхідне визнати за ним після померлого 06 травня 2010 року батька, ОСОБА_3, право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0023 га. кадастровий номер :50:059:0264, що знаходиться за адресою гараж № 3, вул.. Старосвітська, 19-б, місто Миргород, Полтавської області.

В звязку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст.13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно з ст.ст. 141, 142 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 142,200, 206, 258, 263, 264, 354 ЦПК України, ст.ст. 16, 392, 1216-1218,1233-1235, 1268, 1269 ЦК України, суд, -

ухвалив:

Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1) в порядку спадкування за законом, після померлого 06 травня 2010 року батька, ОСОБА_3, право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0023 га. кадастровий номер :50:059:0264, що знаходиться за адресою гараж № 3, вул.. Старосвітська, 19-б, місто Миргород, Полтавської області.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення через Миргородський міськрайонний суд до Полтавського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлено 10 квітня 2019 року.

Суддя ОСОБА_7