Справа №409/149/19
Пров.№2/409/434/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2019 року смт.Білокуракине

Білокуракинський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді: О.Ю.Максименко

за участю секретаря судових засідань: А.М.Малик

за участю відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Білокуракине цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу одного з батьків, -

В с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу одного з батьків.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сторони проживають разом, але участі у вихованні дитини відповідач не приймає та забороняє позивачці та сину вільно переміщуватися. Оскільки на непідконтрольній Україні території є бабуся, дідусь та інші родичі, позивач має намір відвідувати їх з дитиною. У зв'язку з чим позивач вимушена звернутися до суду та просить суд надати малолітньому сину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, дозвіл на в'їзд та виїзд на неконтрольовану територію України, через лінію зіткнення в межах Донецької та Луганської областей, та територію Республіки Білорусь, Російської Федерації, Польщі, Туреччини, Єгипту, Італії, у супроводі матері - ОСОБА_3, без згоди та супроводу батька дитини - ОСОБА_2 до досягнення дитиною 16 років.

Позивач в судове засідання не з'явилася, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив суду, що він з позивачкою перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають малолітнього сина ОСОБА_4. До недавніх пір вони разом проживали в смт. Білокуракине. В сім'ї піднімалося питання щодо поїздки позивача в Луганськ, проте вона не пояснює навіщо їй туди їхати. В м. Луганську у позивача є житло, належне їй на праві власності, проте житло не придатне до проживання. Також у позивача є матір, яка проживає в однокімнатній квартирі разом із чоловіком, який хворіє не епілепсію. Тобто, жити там ніде. При цьому, він неодноразово повідомляв їй, що згоден разом з нею та їх дитиною поїхати в м. Луганськ відвідати родичів. Також він не відмовляється надати нотаріально засвідчену згоду на перетин дитиною кордону, при цьому розмови щодо виїзду дитини за кордон у них не було. Наразі позивач разом з дітьми (їх спільною та дитиною позивача) виїхала в невідомому напрямку, не повідомивши його. З цього приводу він звертався до відділу поліції. За його зверненням було встановлено, що позивач виїхала в м. Харків. Просив у задоволенні позову відмовити, оскільки він не заперечує проти надання дозволу дитині на виїзд за кордон, проте поїздка в м. Луганськ не є доцільною та не відповідає інтересам дитини.

Суд, вислухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов ОСОБА_3 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.10).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4, батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.9).

Батько дитини - ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7-8).

Згідно ст. 150 ч. 2 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. При цьому батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

Згідно ч. 2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Відповідно до п.4 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріального засвідченого клопотання батьків. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Згідно до п. 18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.

Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

Отже, чинним законодавством не встановлене обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише визначений певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або з дозволу суду за відсутності згоди одного з батьків. У разі відсутності згоди одного з батьків питання про виїзд неповнолітнього за кордон вирішується судом за позовом іншого з батьків зі з'ясуванням питання про державу прямування та відповідний часовий проміжок перебування дитини у цій державі, строку і мети виїзду.

Виходячи з положень СК України, Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» і Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, дозвіл на виїзд малолітньої дитини за межі України в супроводі одного з батьків за відсутності згоди другого з батьків на підставі рішення суду може бути наданий на конкретний одноразовий виїзд з визначенням його початку й закінчення.

Саме така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі № 712/10623/17.

Позивач в позовних вимогах не зазначає конкретну державу прямування та відповідний часовий проміжок перебування дитини у цій державі, строку і мети виїзду, на який необхідно надати дозвіл на виїзд дитини за кордон, а саме: на територію Республіки Білорусь, Російської Федерації, Польщі, Туреччини, Єгипту, Італії.

Враховуючи, що позивач не надала ніяких доказів ухилення відповідача від надання нотаріальної згоди на виїзд дитини, а відповідач в судовому засіданні заявив, що він не ухиляється від надання позивачці вказаного дозволу, суд вважає, що позовні вимоги про надання права малолітньому ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, права на в'їзд та виїзд на неконтрольовану територію України, через лінію зіткнення в межах Донецької та Луганської областей, та територію Республіки Білорусь, Російської Федерації, Польщі, Туреччини, Єгипту, Італії, у супроводі матері - ОСОБА_3, без згоди та супроводу батька дитини - ОСОБА_2 до досягнення дитиною шістнадцяти років є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись Порядком в'їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 червня 2015 року №367, Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57, Правилами оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затвердженими постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», ст.ст. 150, 154 СК України, ст. 313 ЦК України, ст.ст. 9, 10, 12, 13, 77-81, 89, 141, 259, 263-265, 272-273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити в повному обсязі за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене до Луганського апеляційного суду через Білокуракинський районний суд Луганської області на підставі п.15.5 ч.1 Розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт громадянина України з безконтактним носієм НОМЕР_5, дата видачі 30.05.2018 року, орган видачі- 4445, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, паспорт серії НОМЕР_6, виданий Білокуракинським РВ УМВС України в Луганській області 23.08.2005р., зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Суддя Білокуракинського

районного суду Луганської області О.Ю. Максименко

Повне судове рішення складено 10.04.2019 року.