УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А.,з участю секретаря судового засідання Брагіної І.В.,розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Комунарського ВДВМ м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області при складанні розрахунку заборгованості по аліментам,-

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2019 р.боржник ОСОБА_1А.в особі представника за довіреністю ОСОБА_2звернувся до суду із скаргою,в якій зазначає,що на примусовому виконанні у Комунарському ВДВС знаходиться виконавче провадження № 41434103,відкрите на виконання рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 29.04.2013 р.про стягнення з ОСОБА_1на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Боржник ОСОБА_1А.з 28.02.2015 р.не працевлаштований,розмір аліментів,які підлягають стягненню,визначається із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості,рішення про стягнення аліментів боржник виконує систематично та надає державному виконавцю відповідні підтвердження.

У виконавчому провадженні державним виконавцем кілька разів був зроблений розрахунок заборгованості по аліментам останній від 24.01.2019 р.,згідно якого заборгованість боржника по аліментам за період з 01.03.2015 р.по 31.12.2018 р.становить 15540 гр.51 коп.,водночас,згідно розрахунку від 08.01.2019 р.,заборгованість за період з 01.09.2016 р.по 31.12.2018 р.становила лише 4 957 гр.51 коп.

З розрахунком від 24.01.2019 р.боржник ОСОБА_1не погоджується та вважає його необґрунтованим та таким, що здійснений в порушення норм чинного законодавства.

Посилається на те,що зазначений розрахунок зроблений у 2019 р.за зворотній період,без відрахування податків із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості,що і призвело до виникнення заборгованості за минулий час,незважаючи на те,що боржник щомісяця сплачував аліменти і заборгованість,якщо така існує,є значно меншою.

Посилаючись на ці обставини,скаржник просить визнати неправомірними дії державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_4при складанні р.розрахунку заборгованості ОСОБА_1по аліментам від 24.01.2019 р.та зобовязати державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_4здійснювати примусове виконання рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 29.04.2013 р.про стягнення аліментів з урахуванням розрахунку заборгованості ОСОБА_1по аліментам від 08.01.2019 р.

В судовому засіданні ОСОБА_2як представник боржника ОСОБА_1підтримала скаргу з наведених вище підстав.Пояснила,що боржник ОСОБА_1А.з 28.02.2015 р.не працевлаштований,тому розмір аліментів,що підлягають стягненню,визначався із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості за відповідний період,проте без відрахування податків,що вона вважає порушенням закону,як і проведення перерахунків у 2019 р.за минулий час,що обумовило виникнення заборгованості,яку боржник не визнає.

Державний виконавець Алімова Є.А.при розгляді скарги в суді зазначила,що розрахунок заборгованості,який є предметом оскарження,був зроблений 24.01.2019 р.за заявою стягувача ОСОБА_5,за весь період примусового виконання рішення суду після звільнення боржника з останнього місця роботи,розмір аліментів,що підлягають стягненню,визначався із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості за відповідний період,без відрахування податків.Всі надані боржником докази сплати аліментів у розрахунку враховані, раніше складені розрахунки визнані недійсними,про що боржник та стягувач повідомлені. Перерахунок сум аліментів,що підлягали сплаті,був проведений за минулий період 2015-2016 років,оскільки офіційні дані статистики щодо середньої заробітної плати працівника для даної місцевості за відповідний період надходять до виконавчої служби із затримкою.

Стягувач ОСОБА_5 заперечувала проти скарги з посиланням на те,що боржник ОСОБА_1зобовязаний сплачувати на її користь аліменти у визначеному судовим рішенням розмірі ј від усіх видів його доходів,проте з 01.03.2015 р.він не працює і розмір аліментів,що підлягають стягненню,визначався із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості за відповідний період.За її заявою за різні періоди державним виконавцем надавались суперечливі розрахунки заборгованості,тому в січні 2019 р.вона звернулась до державного виконавця із заявою про розрахунок заборгованості по аліментам за весь період після звільнення боржника з роботи,який був складений 24.01.2019 р.на суму 15540 гр.51 коп.,підстав ставити його під сумнів вона не вбачає.

Заслухавши учасників справи по суті скарги,дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог,суд дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 29.04.2013 року по справі № 336/2435/13ц стягнуто з ОСОБА_1на користь ОСОБА_3аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу),щомісяця.

Шевченківським районним судом м.Запоріжжя видано виконавчий лист, який перебуває на виконанні в Комунарському відділі державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментам від 24.01.2019 р. державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_4,в заборгованість по аліментам за період з 01.03.2015 р.по 31.12.2018 р. становить 15540 гр.51коп.,яка розрахована у відповідності до ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження» та ст.195 СК України.

Раніше складені розрахунки заборгованості визнані недійсними,про що боржник та стягувач повідомлені належним чином.

Відповідно до ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною 3 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу),визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом.

У відповідності до ч. 2 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Враховуючи, що боржник ОСОБА_1А.з 28.02.2015 р.не працює, суд не встановив в діях державного виконавця при розрахунку заборгованості за сплати аліментів від 24.01.2019 р. порушень ст.195 ч.2 СК України,оскільки державний виконавець на час складання розрахунку обрахував розмір заборгованості по аліментів, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Крім того,наказом від 02.04.2012 р. № 512/5 ,який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р.за № 489/20802,затверджено Інструкцію з організації примусового виконання рішень.

Так,згідно п.4 цієї Інструкції,виконавець зобов'язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із:

звіту про здійснені відрахування та виплати;

квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником;

заяв та (або) розписок стягувача;

інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості;

інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України.

Стягнення аліментів за виконавчими листами за минулий час проводиться в межах десятирічного строку, що передував пред'явленню виконавчого листа до виконання.

Абзац дев'ятий пункту 4 розділу XVI із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства юстиції № 2522/5 від 02.08.2018 р.\

В судовому засіданні встановлено,що державний виконавцеь при складанні розрахунку від 24.01.2019 р.,діяв у спосіб,передбачений вказаною Інструкцією,а саме:при обчисленні розрахунку заборгованості в порядку,встановленому ст.195 СК України,керувався інформацією про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості за відповідний період,врахував квитанції про перерахування аліментів, надані боржником,обчислив розмір заборгованості без виключення із розміру середньої заробітної плати працівника для цієї місцевості,оскільки боржник податків не сплачував та підтверджень іншого не надав.

Враховуючи,що порушення прав боржника державним виконавцем під час виконання судового рішення під час розгляду скарги свого підтвердження не знайшло,суд,з урахуванням викладеного вище, приймає рішення про залишення скарги без задоволення.

Керуючись ст.71 Закону України «Про виконавче провадження»,ст.195 СК України,ст.447,451 ЦПК України,суд-

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Комунарського ВДВМ м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області при складанні розрахунку заборгованості по аліментам-залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Ю.А.Галущенко