Провадження №2/592/410/19

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі головуючого судді Костенко В.Г., з участю секретаря судового засідання Танасюк А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

04.12.2018 позивач подав позов і просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення двадцяти трьох років.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що є донькою відповідача, який проживає окремо. Згідно рішення суду відповідач вже сплачував аліменти на її утримання та утримання сестри ОСОБА_3 у розмірі по 350 грн. щомісячно до закінчення навчання, тобто до 30.06.2018. Позивач з 01.08.2018 по 30.06.2020 навчається в інтернатурі зі спеціальності «Стоматологія» у Приватному навчальному закладі «Київський медичний університет» без виплати стипендії. У звязку з навчанням потребує матеріальної допомоги. На теперішній час перебуває на утриманні матері, втім її доходу недостатньо. Відповідач працює та на думку позивача отримує достатній дохід, а тому здатен надавати заявлений розмір допомоги.

Відповідач надав відзив у якому позов не визнав повністю. Відповідач визнав, що є батьком позивача. Втім він не погоджується з позовом оскільки не здатен надавати допомогу. Свого часу подарував дочкам квартиру, що вважає достатнім забезпеченням. Поряд з цим має неповнолітню дитину, сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримання якого сплачує аліменти. Тому просить відмовити у задоволенні позову.

В судовому відповідач позов не визнав. Підтвердив, що немає інших доходів та має задовільний стан здоровя. Позивач не зявився, подав заяву про розгляд справи за її відсутності.

Суд, заслухавши учасників розгляду, які зявилися, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не обґрунтований і не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

З наданих сторонами доказів, судом встановлено, відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, є батьком позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Позивач проживає з матірю та перебуває на її утриманні.

З 01.08.2018 по 30.06.2020 позивач навчається в інтернатурі зі спеціальності «Стоматологія» у Приватному навчальному закладі «Київський медичний університет» без виплати стипендії на денній формі навчання про, що закладом видана відповідна довідка №19-13/1388 від 23.10.2018.

14.04.2015 рішенням Зарічного районного суду м.Суми у справі №591/417/15-ц з відповідача ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання ОСОБА_3 і ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, по 350 грн. на кожну щомісячно до закінчення навчання, тобто до 30.06.2018.

26.05.2015 рішенням Зарічного районного суду м.Суми у справі №591/2837/15-ц з відповідача ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1 / 4 частини заробітку але не менше 30 % прожиткового мінімум для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення повноліття.

Зазначені рішення перебувають на виконанні.

Встановлені факти визнаються сторонами та підтверджуються, свідоцтвом про народження позивача, свідоцтвом про зміну імені позивача, зазначеними рішеннями суду, копії яких додані до матеріалів справи, довідкою з медичного закладу.

Ураховуючи зміст позовної заяви та пояснення відповідача. Сторони визнали, що їх стан здоровя є задовільним.

Також встановлено, що відповідач працює у КНП «Дитяча клінічна лікарня ОСОБА_7» та з його заробітної плати здійснюється утримання аліментів про, що підприємством надана довідка №08 від 04.01.2019.

За період 2018 відповідачу нарахована заробітна плата у розмірі 46 291,98 грн., з яких утримано податків у сумі 8 332,56 грн. та аліменти на утримання дітей, зокрема і позивача у сумі 18 632,54 грн.. Таким чином за 2018 рік після відрахування податків та аліментів відповідач отримав 19 326,88 грн. (46 291,98 - 8 332,56 - 18 632,54), тобто в середньому по 1 610,57 грн. на місяць (19 326,88/12). Зокрема у грудні 2018 відповідачу нарахована заробітна плата у розмірі 4 205,36 грн., з яких утримано податків у сумі 756,96 грн. та аліменти на утримання дітей, зокрема і позивача у сумі 1 692,66 грн.. Після утримання податків та аліментів позивач отримав у грудні 1755,74 (4 205,36 - 756,96 - 1 692,66).

Старшим державним виконавцем Ковпаківського ВДВС міста Суми ГТУЮ у Сумській області ОСОБА_8 проведено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів станом 01.01.2019 згідно виконавчого листа № 591/2837/15-ц від 23.06.2015 року, виданого Зарічним районним судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до його повноліття, і аліменти виплачувати матері дитини ОСОБА_6, починаючи стягнення з 23.04.2015 року. У розрахунку помісячно за період 23.04.2015 - грудня 2018 року визначено суму аліментів, яка утримана та визначена сума заборгованості. Так за даними розрахунку заборгованість станом на грудень становила 1716,99 грн..

Згідно ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2018 року - 1762 гривні, з 1 липня - 1841 гривня, з 1 грудня - 1921 гривня.

Таким чином відповідач у 2018 році мав доходи, які після утримання податків та аліментів становили на місяць менше прожиткового мінімуму для працездатної особи.

З встановленого вбачається, що спірні правовідносини між сторонами є сімейними і врегульовані ст.ст. 198-201 СК України.

Згідно ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд зокрема враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

Згідно п. 20 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Всупереч положенням ст.ст. 12, 81, 177 ЦПК України позивач не надав доказів на спростування доказів відповідача. Також позивачем не надано доказів інших доходів відповідача ніж ті, що встановлені вище.

З встановлених обставин вбачається, що відповідач не здатен надавати допомогу повнолітній дочці, оскільки дохід після утримання податків та аліментів не забезпечує прожиткового мінімуму.

Таким чином суд вважає, що відповідач не здатен на давати допомогу.

Відповідач посилався на договір дарування кватири від 06.03.2013 за яким подарував своїм дочкам ОСОБА_1 та ОСОБА_3 квартиру. Втім з урахуванням положень ст. 190 СК України такий договір не тягне припинення права на аліменти. Такі заперечення відповідача не спростовують встановлених вище фактів та наведених висновків суду.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 5, 12, 42, 77-80, 141, 259, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити повністю у задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_4, рнокпп НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_5, рнокпп НОМЕР_2) про стягнення аліментів.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 13.02.2019.

Суддя В.Г. Костенко