Єдиний унікальний номер 235/5213/18 Номер провадження 22-ц/804/1173/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2019 року Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Соломахи Л.І.

суддів Канурної О.Д., Мальованого Ю.М.

за участю:

секретаря судового засідання Розпутько Я.О.

позивача ОСОБА_1

представника позивача - адвоката Родіонова А.М

третьої особи ОСОБА_2 .

представника відповідача - адвоката Янюка В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмут Донецької області у залі судових засідань № 3 цивільну справу № 235/5213/18 за позовом ОСОБА_1 до Покровської центральної районної лікарні, Покровської міської ради Донецької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_2 , про скасування наказів, визнання штатних розписів недійсними з апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 , до якої приєдналася третя особа ОСОБА_2 , на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13 лютого 2019 року у складі судді Бородавки К.П.,-

В С Т А Н О В И В:

22 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Покровської центральної районної лікарні (далі Покровська ЦРЛ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_2 , про скасування наказів головного лікаря, визнання штатних розписів недійсними.

Зазначала, щопрацює в Покровській ЦРЛ з 2000 року, з 2004 року займає посаду завідуючого акушерським відділенням Перинатального центру ІІ рівня.

15 травня 2018 року її ознайомили з наказом № 01-05/171 від 15 травня 2018 року про скорочення з 15 липня 2018 року займаної нею посади завідуючого акушерським відділенням.

На її звернення до головного лікаря їй були надані штатний розпис ЦРЛ станом на 02 травня 2018 року та на 15 липня 2018 року, Положення про Перинатальний центр II рівня у складі Покровської ЦРЛ, накази в.о. головного лікаря Покровської ЦРЛ від 26 квітня 2018 року № 01-05/162 та від 14 травня 2018 року № 01-05/170 щодо скорочення штатів.

У зв`язку із станом, що утворився навколо займаної нею посади завідуючого акушерським відділенням, вона змушена була погодитися на посаду лікаря акушер-гінеколога з екстреної допомоги відділення сумісного перебування матері та дитини та наказом № 245-к від 13.07.2018 року була переведена на цю посаду.

Наказ № 01-05/171 від 15 травня 2018 року про скорочення її посади вважає незаконним, оскільки: 1. факт скорочення посади наказ одразу пов`язує з прізвищем працівника, який обіймає цю посаду; 2. дата, з якої може бути скорочена її посада, в наказі зазначена невірно, оскільки про звільнення працівники попереджаються за два місяці; 15 липня 2018 року є вихідним днем - неділею, тобто в останній робочий день здійснити розрахунок з працівником буде не можливо і відповідно новий штатний розпис може бути введеним лише з 17 липня 2018 року.

Штатні розписи станом на 02 травня 2018 року та на 15 липня 2018 року, в яких відсутня посада завідуючого акушерським відділенням, складені з порушенням нормативних документів.

Відповідно до наказу Мінфіна України № 57 від 28.01.2002 року "Про затвердження документів, що застосовуються в процесі виконання бюджету"та постанови Кабінету Міністрів України № 228 від 28.02.2002 року "Про затвердження порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ" штатні розписи установ, що створені органами місцевого самоврядування, затверджуються керівником засновника у період не пізніше місяця на початку року.

Внесення змін в діючий штатний розпис має супроводжуватися як мінімум двома наказами з основної діяльності - наказом керівника про внесення змін до штатного розпису та наказом про введення в дію зміненого штатного розпису.

Згідно процедури внесення змін до штатного розпису керівник Покровської ЦРЛ має направити штатний розпис зі змінами на затвердження голови засновника, у цій справі - міського голови, до змін додати фінансово-економічне обґрунтування. Фінансовий орган міської ради має розглянути обґрунтування змін у штатному розписі і погодити їх, про що на штатному розписі робіться відповідний напис, керівник фінансового органу ставить підпис та скріплює його печаткою. Погоджений штатний розпис направляється на затвердження міського голови, який його затверджує - ставить підпис і дату затвердження, на підпис керівника органу місцевого самоврядування ставиться печатка міської ради.

У цій справі всі дії адміністрації ЦРЛ щодо змін у штатному розписі почалися з того моменту, коли Апеляційний суд Донецької області 14 травня 2018 року ухвалив постанову про поновлення ОСОБА_2 на посаді завідуючого жіночою консультацією, після чого був виданий не лише наказ від 15 травня 2018 року про скорочення посад, а й наказ від 26 квітня 2018 року № 01-05/162 щодо змін з 02 травня 2018 року у штатному розписі, а саме, перепрофілювати 1,0 ставку завідуючого жіночої консультації на 1,0 ставку лікаря акушер-гінеколога кабінету лікаря акушер-гінеколога консультативно-поліклінічного відділення.

З наданих штатних розписів при їх порівнянні вбачається, що у Перинатальному центрі відбулося збільшення штатних одиниць на 2,5 ставки, наслідком чого є збільшення фонду заробітної плати і відповідно такі зміни мали затверджуватися на сесії міської ради. Штатні розписи станом на 02 травня 2018 року та на 15 липня 2018 року на розгляд сесії міської ради не виносилися.

Положення про Перинатальний центр Покровської ЦРЛ, яке було затверджене 27 грудня 2017 року, структурно не відповідає Примірному положенню про Перинатальний центр у складі закладу охорони здоров`я, яке затверджено наказом МОЗ від 15.07.2011 року № 514, згідно пунктів 7.3.2, 6.2 якого у Перинатальному центрі має бути акушерський стаціонар та відповідно керівник акушерського стаціонару, які у затверджених штатних розписах відсутні.

Враховуючи, що Положення про Перинатальний центр Покровської ЦРЛ було затверджено 27 грудня 2017 року, новий штатний розпис у відповідності до цього Положення мав бути затверджений на початку нового фінансового 2018 року відповідно до бюджетних асигнувань заробітної плати на 2018 рік. Проте такий штатний розпис затверджено не було, що свідчить про те, що маневри зі штатними розписами були потрібні головному лікарю з метою не виконувати судове рішення про поновлення ОСОБА_2 на посаді завідуючого жіночою консультацією та скорочення посади завідуючого акушерським відділенням ОСОБА_1 , які викривають незаконну діяльність головного лікаря та корупційні схеми у лікарні.

Зауважує, що у зв`язку із змінами у штатному розписі та скороченням її посади та посади завідуючого гінекологічним відділенням рівноцінна робота була запропонована лише завідуючому гінекологічним відділенням. Їй була запропонована робота з меншим рівнем заробітної плати. Вважає, що задля оптимізації робочого процесу керівництво лікарні мало, як мінімум, запропонувати посаду заступника керівника-завідувача, яка була запропонована завідуючому гінекологічним відділенням, на конкурсній основі. Крім того, у неї більший досвід керування відділенням і більш об`ємний, ніж у завідуючого гінекологічним відділенням.

Посилаючись на те, що всі оспорювані нею документи (накази, зміни до штатних розписів, зміни до Положення про Перинатальний центр) виготовлені заднім числом, що вони не відповідають нормам законодавства та суперечать один одному, штатні розписи складено з порушенням положень наказів МОЗ України та затверджено з грубим порушенням процедури, без обговорення на сесії Покровської міської ради та без фінансово-економічного обґрунтування, замість посад завідуючих відділеннями введені видумані посади заступників керівника-завідуючого, що не відповідає "Класифікатору професій ДК 003 : 2010", що фактично жодних змін у виробництві - наданні послуг Перинатальним центром не відбулося і відповідно підстав для зміни істотних умов праці не було, просила:

- скасувати накази в.о. головного лікаря Покровської ЦРЛ від 26 квітня 2018 року № 01-05/162; від 14 травня 2018 року № 01-05/170; від 15 травня 2018 року № 01-05/171;

- визнати штатні розписи Покровської ЦРЛ на 02 травня 2018 року та на 15 липня 2018 року недійсними;

- визнати Положення про Перинатальний центр II рівня у складі Покровської ЦРЛ, затверджене 27 грудня 2017 року, таким, що не відповідає нормативним актам МОЗ України в частині структури Перинатального центру II рівня, та зобов`язати відповідача привести Положення про Перинатальний центр від 27 грудня 2018 року у відповідність до "Примірного положення про Перинатальний центр II рівня", затвердженого наказами МОЗ України № 514 від 15 серпня 2011 року, № 641 від 25 липня 2013 року (а.с. 1 - 5 т. 1).

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 20 листопада 2018 року до участі у справі за клопотанням представника позивача залучена як співвідповідач Покровська міська рада (а.с. 238 т. 1).

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13 лютого 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Покровської ЦРЛ судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000,00 грн. (а.с. 44 - 47 т. 2).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, власник підприємства або уповноважений ним орган самостійно вирішує питання організаційної структури, чисельності та штатів працівників. Цивільне та трудове законодавство не передбачає право суду перевіряти доцільність реорганізації структурних підрозділів чи скорочення штату. За Статутом Покровської ЦРЛ (нова редакція), затвердженим рішенням міської ради від 12 грудня 2017 року, акушерське відділення у структурі Перинатального центру ІІ рівня не визначено, а отже, скорочення посади завідувача такого відділення є послідовним та логічним. Зміст Положення про Перинатальний центр ІІ рівня у складі Покровської ЦРЛ, затвердженого наказом головного лікаря від 27 грудня 2017 року, в частині структури центру не суперечить приписам пункту 7 Примірного положення про Перинатальний центр у складі закладу охорони здоров`я, затвердженого наказом МОЗ України від 15 серпня 2011 року № 514, оскільки відділення акушерського блоку, наведені в пункті 7.2.1. Примірного положення, наведені і в Положенні про Перинатальний центр ІІ рівня у складі Покровської ЦРЛ в структурі гінекологічного стаціонару. Позивач не наділений правом на абсолютне збереження у часі, тобто на недоторканість займаної нею посади. Компетенцією на запровадження, зміну, ліквідацію посади за штатом наділений головний лікар лікарні за погодженням шляхом затвердження штатного розпису вищим органом управління. При цьому така свобода власника, роботодавця, суб`єкта призначення, органу управління на проведення змін у штаті владного суб`єкта (підрозділу владного суб`єкта) не є абсолютною, а обмежена захистом права особи від незаконного звільнення. Отже, право позивача на працю підлягає захисту не у спосіб оскарження нового Положення про Перинатальний центр ІІ рівня, яким змінена структура центру, штатних розписів та наказів, якими структура та штат лікарні приведені відповідно до Статуту лікарні, затвердженого власником такого комунального підприємства, а у спосіб перевірки справжності та дійсності проведених організаційно-штатних змін та перевірки належності виконання обов`язку з подальшого працевлаштування особи. В свою чергу, така перевірка має здійснюватися судом у межах справи про визнання протиправним переведення/звільнення працівника внаслідок зміни кількості штатних одиниць та поновлення на посаді. Позивач на виконання вимог статей 40, 492 КЗпП України персонально не пізніше ніж за два місяці була попереджена відповідачем про наступне вивільнення, власноручно написала заяви від 02.07.2018 року та від 11.07.2018 року про її переведення на іншу посаду у зв`язку із наказом від 15.05.2018 року №01-05/171 "Про скорочення посад"та наказом від 13.07.2018 року № 245к переведена на заявлену нею 11.07.2018 року посаду. Наказ від 13.07.2018 року № 245к про переведення позивач не оскаржує. Оскільки позивач фактично оскаржує організаційно-управлінську діяльність відповідачів, спрямовану на оптимізацію організаційної структури та з метою покращення медичного обслуговування населення, стосовно якої позивач прав, свобод та охоронюваних законом інтересів не має, порушення трудових прав позивача в межах заявлених позовних вимог судом не встановлено (а.с. 44 - 47 т. 2).

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить скасувати рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13 лютого 2019 року та задовольнити її позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що вона працювала в Перинатальному центрі на посаді завідуючого акушерським відділенням та отримувала заробітну плату на певному рівні. Затвердивши у грудні 2017 року Положення в новій редакції, керівництво лікарні створило підґрунтя для внесення змін до штатного розпису, що в подальшому і було зроблено та внаслідок чого вона втратила частину заробітної плати.

І якщо нормативними актами не встановлено яким має бути Статут лікарні, він викладається у довільній формі, то щодо Положення про Перинатальний центр існує наказ МОЗ України № 514 від 15.08.2011 року, яким затверджено Примірне положення про Перинатальний центр у складі закладу охорони здоров`я. В Примірному положенні чітко встановлено, що в Перинатальному центрі у складі закладу охорони здоров`я мають бути такі відділення як жіноча консультація (що стосується третьої особи) та акушерський блок. Саме в цій частині (пункти 7.1.1, 7.2.1 Примірного положення) Положення про Перинатальний центр II рівня у складі Покровської ЦРЛ не відповідає Примірному положенню.

Проте після затвердження 27.12.2017 року нової редакції Положення в Перинатальному центрі як працювало акушерське відділення (раніше називалося - пологове відділення), так і працює. Як приймали пологи, так і приймають. Тобто, жодних змін в організації та структурі, окрім зміни найменувань посад, не відбулось. Не відбулося і істотних змін в організації та умовах праці. Наявність гінекологічного стаціонару в лікувальному закладі в жодному разі не замінює собою відділення акушерського направлення, тому що завдання акушерства і гінекології, як у розділів медицини, є різними.

Щодо штатних розписів зазначає, що вона не оскаржує наповнення та зміст штатних розписів, що вводилися у дію 02 травня 2018 року та 15 липня 2018 року. Хоча тільки те, що в штатному розписі станом на 02 травня 2018 року вже не було її посади, а вона працювала та отримувала заробітну плату як завідуючий акушерським відділенням до 15 липня 2018 року, є підставою для визнання його частково недійсним, оскільки фактично її посаду було скорочено тільки з 15 липня 2018 року.

Вона наполягала та наполягає, що штатні розписи були затверджені з грубим порушенням вимог постанови Кабінету Міністрів України № 228 від 28.02.2002 року та наказу Мінфіну № 57 від 28.01.2002 року "Про затвердження документів, що застосовуються в процесі виконання бюджету". Внесення змін до штатного розпису бюджетної установи фактично є коригуванням кошторису бюджетної установи. Відповідно до норм законодавства кошторис бюджетної установи, якою є Покровська ЦРЛ, приймається виключно на сесії Покровської міської ради і затверджується підписом міського голови. У цій справі у штатних розписах змінено видатки захищеної статті бюджету (заробітної плати) і саме тому зміни мали пройти процедуру затвердження на сесії і тільки після того мали бути затверджені міським головою чи особою, що виконувала його обов`язки. Штатний розпис, який вводився в дію з 15 липня 2018 року, згідно зазначених на титульній сторінці кількості штатних одиниць та суми видатків на заробітну платню у порівнянні з попереднім штатним розписом має різницю у сторону збільшення (посади з 747 до 765,5 штатних одиниць - різниця 8,5 штатних одиниці; кошти з 2 815 559,55 грн. до 2 884 709.49 грн. - різниця + 69 155,94 грн.), тобто з введенням в дію штатного розпису з 15 липня 2018 року за для забезпечення фінансування заробітної плати лікарня потребувала додатково близько 70 тисяч гривень, а такі зміни в кошторисі є істотними і не можуть бути прийняті одноособово головою ради, вони мають пройти процедуру узгодження на сесії.

Навіть якщо не брати до уваги порядок внесення змін до кошторису, а виходити з позиції відповідачів, що штатний розпис затверджує голова міської ради, то і тут суд не прийняв до уваги всі істотні обставини. Вона погоджується з тим, що на титульній сторінці стоїть підпис секретаря Покровської міської ради ОСОБА_4 , яка виконувала обов`язки голови міської ради у відсутність міського голови ОСОБА_5 , що затверджувати штатні розписи має посадова особа органу місцевого самоврядування, що є засновником Покровської ЦРЛ. Проте всі документи при русі між установами мають пройти певну процедуру та фіксацію. Для того, щоб штатний розпис потрапив на аналіз до начальника фінансового управління Покровської міської ради, він мав бути направлений Покровською ЦРЛ до міської ради. З огляду на те, що це офіційні фінансові документи, вони повинні були бути направлені до засновника, як мінімум, у двох екземплярах та з супровідною та обґрунтуванням змін в штатних розписах; після їх вивчення та узгодження у фінансовому органі ради керівник управління візує документ та ставить відтиск печатки органу; після цього документ передається на затвердження голові міської ради.; після затвердження змін головою ради вони мають бути повернуті в діловодство міської ради та один примірник має залишитися в діловодстві засновника, як підтвердження підстав змін видатків на заробітну плату, а другий - оригінал, направляється Покровській ЦРЛ. Весь офіційний рух документів у Покровській міській раді має відбуватися у відповідності до "Інструкції з діловодства у Покровській міській раді", яказатверджена рішенням виконкому міської ради від 23.06.2016 року № 44.

Позивачем було заявлено клопотання про витребування з Покровської міської ради копій оспорюваних штатних розписів та інших документів, що мають супроводжувати звернення головного лікаря ЦРЛ до засновника з клопотанням про затвердження штатних розписів, але це клопотання залишено без задоволення. Представник Покровської міської ради у судовому засіданні пояснив, що в міській раді немає документів, які б підтвердили даний факт, як і немає копії штатних розписів. Всі відповіді представника Покровської міської ради свідчать про те, що співвідповідач взагалі не може підтвердити факт проходження зазначених документів через діловодство міської ради.

Отже, якщо співвідповідач, Покровська міська рада не може підтвердити факт офіційного руху документів (оспорюваних штатних розписів) в діловодстві, то можна зробити висновок, що документи не були надані офіційно, а були підписані в приватному порядку і підписи ОСОБА_4 та ОСОБА_6 є підписами не посадових, а приватних осіб, які виконано поза межами службових повноважень та у супереч нормам законодавства України. Тобто, логічним є висновок, що штатні розписи, які вводилися в дію з 02 травня 2018 року та з 15 липня 2018 року взагалі не були затверджені належним чином і не можуть вважатися чинними документами.

Грубим порушенням є і відсутність дати затвердження штатного розпису, яка у наказі Мінфіну № 57 від 28.01.2002 року "Про затвердження документів, що застосовуються в процесі виконання бюджету"визначена як істотна умова наданого Типового штатного розпису бюджетної установи. Фіксація дати затвердження є істотною умовою, оскільки дата затвердження має передувати даті введення в дію штатного розпису та обов`язкова, як фактор для здійснення контролю за бюджетними видатками.

Судом першої інстанції в оскаржуваному судовому рішенні взагалі не обґрунтовано підстави відмови у задоволенні позовних вимог про скасування наказів в.о. головного лікаря Покровської ЦРЛ від 26 квітня 2018 року № 01-05/162, від 14 травня 2018 року № 01-05/170, від 15 травня 2018 року № 01-05/171, не надано оцінки позиції позивача.

Вважає, що станом на 15.05.2018 року наказу № 01-05/162 щодо змін у штатному розписі взагалі не існувало, як і не існувало самого штатного розпису, який мав бути введений з 02 травня 2018 року. Якщо наказу не було і змін у штатному розписі не відбувалося, то у керівника Покровської ЦРЛ були всі підстави та обов`язок виконати рішення Донецького апеляційного суду від 14.05.2018 року про поновлення третьої особи на роботі. Не було би і колізії у штатному розписі у вигляді відсутності посади завідуючого акушерським відділенням, що прямо стосується мене. Цей наказ не є наказом про введення штатного розпису в дію з 02 травня 2018 року, а лише ставить завдання певним відділам управління ЦРЛ, бухгалтерії та відділу кадрів "зробити зміни". На якій підставі і коли введено в дію новий штатний розпис від 02 травня 2018 року не відомо. Крім того, факт відсутності внесення змін в трудові книжки працівників, доводить факт відсутності нового штатного розпису. Існування ж іншого наказу за таким самим номером (№ 01-05/162 від 25 квітня 2018 року), взагалі спростовує факт видання оспорюваного наказу від 26 квітня 2018 року № 01-05/162 "Щодо змін в штатному розписі". Звертає увагу, що наказ № 01-05/162 від 25 квітня 2018 року на відміну від оспорюваного наказу від 26 квітня 2018 року підписаний не ОСОБА_7 а заступником головного лікаря Покровської ЦРЛ з медичного обслуговування населення ОСОБА_8 , яка в ті дні виконувала обов`язки в.о. головного лікаря Покровської ЦРЛ, а ОСОБА_7 як 25, так і 26 квітня 2018 року на роботі був відсутній і не мав можливості підписати наказ 26 квітня 2018 року, що свідчить про фіктивність цього наказу.

Накази № 01-05/170 та № 01-05/171 є алогічними та суперечать один одному та штатному розпису, що мав бути введений з 02 травня 2018 року.

Відповідно до наказу від 14.05.2018 року № 01-05/170 з 15 липня 2018 року планується скоротити ставку завідуючого акушерським відділенням, але в штатному розписі що "діє"з 02 травня 2018 року такої ставки вже не було; також вказано виключити ставку завідуючого гінекологічним відділенням.

В наказі № 01-05/171, що видається наступного дня знову зазначено провести скорочення посад з 15 липня 2018 року (начебто це не одне і те саме, що у попередньому наказі) і знову це суперечить штатному розпису "введеному"з 02 травня 2018 року в частині її посади, а також суперечить попередньому наказу про виключення ставки завідуючого гінекологічним відділенням; посилання в наказі № 01-05/171 на норми КЗпП України щодо попередження про звільнення (п. 1 наказу) та пропозиція забезпечення роботою двох завідуючих відділень на посадах просто лікарів гінекологів також суперечить наказу № 01-05/170, в якому в пункті 1 зазначено, що завідуючий гінекологічним відділенням фактично стає заступником керівника Перинатального центру, а в абзаці, де йдеться про завідуючого акушерським відділенням, такого формулювання в немає. Це було підтверджено і наступним позаконкурсним призначенням ОСОБА_9 на посаду заступника керівника Перинатального центру.

На думку суду, позиція позивача про переведення на нижчеоплачувану посаду є хибною, так як переведення здійснено за заявою позивача. Проте судом не враховано, що спочатку був наказ про скорочення її посади, а потім її заява про призначення на посаду заступника керівника Перинатального центру від 02 липня 2018 року, в чому їй було відмовлено. Заяву про переведення на посаду лікаря акушера-гінеколога вона написала під страхом втратити роботу взагалі.

Рішення суду щодо стягнення з неї на користь лікарні судових витрат на правову допомогу також суперечить вимогам закону, оскільки у договорі про надання правової допомоги відсутні істотні для бюджетної установи умови, а саме, сума договору, строк дії договору. В порушення наказу ДКС України від 29.04.2013 року № 68 договір не зареєстровано у казначейській службі. Договір підписано у 2017 році та відповідно він може діяти лише в межах бюджетного року, тобто до 31 грудня 2017 року. Якщо договір є довгостроковим, то видатки по ньому відповідно до Бюджетного кодексу повинні проводитись в безготівковій формі та мають бути заплановані на наступний бюджетний період. Суду не надано акт виконаних робіт. Крім того, в штаті Покровської ЦРЛ існує посада юрисконсульта. При таких обставинах відповідач не мав права оплачувати послуги адвоката та вимагати повернення цих витрат. Документи щодо оплати відповідачем послуг адвоката є фіктивними (а.с. 62 - 69 т. 2).

Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 до апеляційного суду надійшла заява третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 про приєднання до апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 , в якій він просить скасувати рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13 лютого 2019 року та ухвалити нове рішення по суті справи, яким задовольнити вимоги позивача (а.с. 75 т. 2).

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу відповідач - Покровська ЦРЛ просить апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13 лютого 2019 року - залишити без змін.

Зазначає, щоу Покровській ЦРЛ фактично відбулись зміни в організації виробництва і праці, що обумовили скорочення чисельності та штату працівників, певні зміни у їх складі за функціями, посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професіями, відповідно до змін в організаційній структурі згідно нової редакції Статуту.

На виконання своїх безпосередніх обов`язків у зв`язку зі змінами в організаційній структурі Перинатального центру ІІ рівня відповідно до вимог Статуту, а також затвердженням виконкомом міської ради штатного розпису Покровської ЦРЛ станом на 02 травня 2018 року в.о. головного лікаря Покровської ЦРЛ 26 квітня 2018 року видано наказ № 01-05/162, згідно якого внесено зміни до штатного розпису Покровської ЦРЛ з 02 травня 2018 року, а саме перепрофільована ставка 1,0 завідувача жіночої консультації на ставку 1,0 ставку лікаря акушер-гінеколога консультативно-поліклінічного відділення.

На виконання своїх безпосередніх обов`язків, у зв`язку зі змінами в організаційній структурі Перинатального центру ІІ рівня відповідно до вимог Статуту, а також затвердженням виконкомом міської ради штатного розпису Покровської ЦРЛ станом на 15 липня 2018 року в.о. головного лікаря Покровської ЦРЛ 14.05.2018 року видано наказ № 01-05/170, згідно якого з 15 липня 2018 року виключено 1,0 ставку лікаря акушера - гінеколога консультативно-поліклінічного відділення та введено 1,0 ставку заступника керівника-завідувача з лікувально-профілактичної роботи до адміністративно-управлінського та господарчого персоналу Перинатального центру II рівня; скорочено 1,0 ставку завідувача акушерським відділенням, лікаря акушера гінеколога; виключено 1,0 ставку завідувача гінекологічним відділенням, лікаря-гінеколога та введено 1,0 ставку заступника керівника-завідувача зі стаціонарної акушерсько - гінекологічної допомоги до адміністративно - управлінського та господарчого персоналу Перинатального центру II рівня.

15 травня 2018 року в.о. головного лікаря Покровської ЦРЛ видано наказ № 01-05/171, згідно якого проведено скорочення посад з 15 липня 2018 року завідуючих гінекологічним та акушерським відділеннями, і відповідно ОСОБА_9 та ОСОБА_1 попереджено про це скорочення та запропоновано роботу на посадах лікарів акушерів-гінекологів, з яким позивач в той же день була ознайомлена.

Слід також зазначити, що 13.07.2018 року за заявою позивача наказом в.о. головного лікаря № 245 к, вона переведена на посаду лікаря акушер-гінеколога з екстреної допомоги відділення сумісного перебування матері та дитини Перинатального центру II рівня у складі Покровської ЦРЛ, на якій перебуває й в теперішній час.

Вважає, що скорочення посади позивача відбулось відповідно до вимог діючого законодавства у зв`язку зі змінами у структурі Перинатального центру II рівня у складі Покровської ЦРЛ. При цьому трудовий договір з позивачкою не розривався, вона була своєчасно попереджена про скорочення посади та у подальшому забезпечена роботою відповідно до вимог КЗпП України. В.о. головного лікаря Покровської ЦРЛ при виданні оскаржуваних наказів діяв відповідно до вимог діючого законодавства, згідно положень Статуту та своєї посадової інструкції, в межах наданих йому прав та повноважень.

Такий спосіб захисту, як визнання недійсними штатних розписів, законом не передбачений. З позовної заяви також не вбачається за захистом якого порушеного права позивач звернулася до суду в частині визнання недійсними штатних розписів Покровської ЦРЛ станом на 02 травня 2018 року та на 15 липня 2018 року. Ці штатні розписи не є ні правочинами, ні рішеннями органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Оскаржувані штатні розписи станом на 02 травня 2018 року та на 15 липня 2018 року складені відповідно до форми, визначеної в Інструкції про складання і виконання розпису Державного бюджету України, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2002 року № 57 "Про затвердження документів, що застосовуються в процесі виконання бюджету", підписані та затверджені відповідними суб`єктами, визначеними законом, тобто відповідають вимогам чинного законодавства, дотримано порядок їх складання та затвердження, а обраний позивачем спосіб захисту своїх цивільних прав в цієї частині не відповідає вимогам діючого законодавства.

Окремо слід зазначити, що наказом МОЗ від 02.09.2016 року № 928 визнано таким, що втратив чинність наказ МОЗ України від 23 лютого 2000 року № 33 "Про штатні нормативи та типові штати закладів охорони здоров`я". У наказі № 928 зазначено мотивування його прийняття: "з метою надання керівникам закладів охорони здоров`я та їх власникам (головним розпорядником коштів) більшої автономії в прийнятті рішення щодо формування та затвердження штатних розписів цих закладів, виходячи з їх функцій та обсягу медичної допомоги". Тобто, цим наказом МОЗ підтверджує самостійність керівників закладів охорони здоров`я та їх засновників визначати структуру та штатну чисельність цих закладів.

27 грудня 2017 року наказом головного лікаря Покровської ЦРЛ № 01/05/358 з урахуванням положень Статуту в новій редакції затверджено Положення про Перинатальний центр II рівня у складі Покровської ЦРЛ, яким визначено структуру, основні завдання, функції, права та обов`язки цього закладу та його підрозділів. При затвердженні цього Положення про Перинатальний центр II рівня у складі Покровської ЦРЛ головний лікар Покровської ЦРЛ діяв у межах наданих йому прав та повноважень. Посилання позивача на невідповідність цього Положення в частині структури вимогам Примірного положення про Перинатальний центр, затвердженого наказом МОЗ № 514 від 15.08.20111 року "Про затвердження Примірного статуту Перинатального центру зі стаціонаром та Примірного положення про Перинатальний центр у складі закладу охорони здоров`я", а також вимогам наказу МОЗ № 641 від 25.07.2013 року "Про затвердження Примірного положення про Перинатальний центр II рівня", є безпідставними, оскільки з самої назви цих наказів слідує, що ці положення с примірними та виконання цих наказів не є обов`язковим для керівників закладів охорони здоров`я, вони мають рекомендаційний характер.

Вищевказане повністю узгоджується з положеннями частини 3 статті 64 ГК України, згідно яких підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис, а також з положеннями наказу МОЗ від 02.09.2016 року № 928 "Про втрату чинності наказу Міністерства охорони здоров`я України від 23 лютого 2000 року № 33 "Про штатні нормативи та типові штати закладів охорони здоров`я", яким підтверджено самостійність керівників закладів охорони здоров`я та їх засновників самостійно визначати структуру та штатну чисельність цих закладів.

Затвердження оскаржуваного Положення, яке не є правочином чи нормативно-правовим актом, відбулося шляхом видання уповноваженим суб`єктом наказу, який в свою чергу є похідним від положень Статуту, нова редакція якого затверджена Покровською міською радою, а тому обраний позивачем спосіб захисту своїх цивільних прав в цій частині також не відповідає вимогам діючого законодавства.

Суд першої інстанції у повному обсязі дослідив надані сторонами докази, надав належну оцінку як доводам позивача, так і доводам відповідачів, та, надавши спірним документам та правовідносинам належну правову оцінку, прийняв законне рішення про відмову у задоволенні позовної заяви. Така позиція суду першої інстанції повністю узгоджується з висновками, викладеними у постанові Верховного суду від 28.03.2019 року у справі № 755/3495/16-ц (провадження № 61-1350св17), згідно яких оскарження працівником рішення про визначення структури підприємства чи установи, про зміну в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників є неналежним способом захисту.

Доводи позивача щодо незаконного стягнення судом понесених відповідачем судових витрат на професійну правничу допомогу є безпідставною, оскільки, незважаючи на досліджені судом відповідні платіжні документи, позивач вдається до оцінки дотримання представником лікарні, який є адвокатом, умов договору, його строків, а також наявності при оплаті цих послуг нібито порушень ЦРЛ бюджетного законодавства, що взагалі є компетенцією відповідних державних установ (а.с. 126 - 129 т. 2).

Покровська міська рада у письмовому відзиві на апеляційну скаргу також просить залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, а рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13 лютого 2019 року залишити без змін.

Зазначає, що форми штатного розпису та типового штатного розпису визначені у Інструкції про складання і виконання розпису Державного бюджету України, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2002 року № 57 "Про затвердження документів, що застосовуються в процесі виконання бюджету".

Відповідно до абзацу 3 пункту 28 "Порядку складання, розгляду, затвердження та основні вимоги до виконання кошторисів бюджетних установ", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2002 року № 228, типова форма штатного розпису установи затверджується Мінфіном. У разі потреби міністерства та інші центральні органи виконавчої влади за погодженням з Мінфіном можуть установлювати форму штатного розпису для відповідної галузі. Штатний розпис установ затверджується у порядку, визначеному відповідним міністерством, іншим центральним органом виконавчої влади.

Разом з тим, згідно пункту 1 наказу МОЗ від 02.09.2016 року № 928 відповідно до пункту 8 Положення про Міністерство охорони здоров`я України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 267, та з метою надання керівникам закладів охорони здоров`я та їх власникам (головним розпорядником коштів) більшої автономії в прийнятті рішення щодо формування та затвердження штатних розписів цих закладів, виходячи з їх функцій та обсягу медичної допомоги, визнано таким, що втратив чинність, наказ Міністерства охорони здоров`я України від 23 лютого 2000 року № 33 "Про примірні штатні нормативи закладів охорони здоров`я".

Отже ствердження апелянта про те, що штатні розписи на 02 травня 2018 року та на 15 липня 2018 року було складено з порушенням положень наказів МОЗ України, що вони не відповідають вимогам нормативних документів та були затверджені з грубим порушенням процедури, без проведення обговорення на сесії Покровської міської ради, не мають ніякого правового підґрунтя.

Дане твердження спростовується також тим, що згідно з пунктом 47 "Порядку складання, розгляду, затвердження та основні вимоги до виконання кошторисів бюджетних установ", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 року № 228, зміни до кошторису, плану асигнувань загального фонду бюджету, плану надання кредитів із загального фонду бюджету, плану спеціального фонду, плану використання бюджетних коштів і помісячного плану використання бюджетних коштів вищих навчальних закладів ІІІ-ІУ рівня акредитації та закладів охорони здоров`я, що утримуються за рахунок бюджетних коштів, затверджуються керівниками таких закладів. При цьому кошториси, плани асигнувань загального фонду бюджету, плани надання кредитів із загального фонду бюджету, плани спеціального фонду не перезатверджуються. Зміни до штатних розписів вносяться у порядку та за формою, встановленими для їх затвердження. Цей порядок викладений у підпункті 7-1 пункту 33 Порядку № 228, де передбачено, що кошториси, плани асигнувань загального фонду бюджету, плани надання кредитів із загального фонду бюджету, плани спеціального фонду і штатні розписи окремих установ затверджуються у бюджетних установах, що утримуються за рахунок бюджетів сіл, селищ, міст (у тому числі міст районного значення), бюджетів об`єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, - міськими, сільськими, селищними головами відповідних територіальних громад, об`єднаних територіальних громад або керівниками відповідних виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, рад об`єднаних територіальних громад, до комунальної власності яких належить бюджетна установа.

Враховуючи вищевикладене, погодження місцевого фінансового органу - фінансового управління Покровської міської ради, міський голова (у разі його відсутності - секретар міської ради), затвердив штатний розпис Покровської ЦРЛ на 02 травня 2018 року та штатний розпис на 15 липня 2018 року, діючи на підставі Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні". Висновки, викладені судом в оскаржуваному апелянтом рішенні, є законними та ґрунтуються на відповідних нормах матеріального права (а.с. 118 - 121 т. 2).

У судовому засіданні апеляційного суду 15 травня 2019 року позивач та її представник - адвокат Родіонов А.М., який діє на підставі ордера серії ДН № ООО 71709 від 15.05.2019 року (а.с. 144 т. 2), третя особа ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 підтримали, просили її задовольнити.

Представник відповідача - Покровської ЦРЛ, адвокат Янюк В.Ю., який діє на підставі ордера серії ДН № 010236 від 24.09.2018 року (а.с. 166 т. 1), проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення.

Представник співвідповідача - Покровської міської ради у судове засідання не з`явився. Судову повістку - повідомлення про розгляд справи 15 травня 2019 року Покровська міська рада отримала 02 травня 2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 137 т. 2). 15 травня 2019 року до апеляційного суду надійшла заява Покровської міської ради від 13.05.2019 року про розгляд справи без участі представника Покровської міської ради (а.с. 141 - 143 т. 2).

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу 15 травня 2019 року у відсутність представника Покровської міської ради, явка якого у судове засідання обов`язковою не визнавалася, оскільки відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, її представника, третьої особи та представника Покровської ЦРЛ, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Відповідно до частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач у період з 26 січня 2004 року по 13 липня 2018 року працювала на посаді завідуючої акушерським відділенням Перинатального центру II рівня у складі Покровської ЦРЛ (а.с. 7 - 9 т. 2).

Рішенням Покровської міської ради від 23 листопада 2016 року № 7/24-19 затверджено Статут Покровської центральної районної лікарні, за змістом пункту 4.6 розділу IV Статуту до організаційної структури Перинатального центру II рівня входило акушерське відділення з трьома ліжками інтенсивної терапії для жінок (а.с. 95 т. 1).

Рішенням Покровської міської ради від 12 грудня 2017 року № 7/47-8 затверджено нову редакцію Статуту Покровської центральної районної лікарні, за змістом пункту 4.6 розділу IV Статуту в організаційній структурі Перинатального центру II рівня акушерське відділення відсутнє (а.с. 85 - 86 т. 1).

Наказом головного лікаря Покровської ЦРЛ від 27 грудня 2017 року № 01/05/358 у зв`язку із затвердженням Статуту Покровської ЦРЛ у новій редакції затверджено Положення про Перинатальний центр II рівня у складі Покровської ЦРЛ, яким визначено основні завдання, функції, права та обов`язки, відповідальність, керівництво центру, а також його структура, за якою в центрі функціонують взаємопоєднані консультативно-поліклінічні та стаціонарні відділення, серед яких відсутнє акушерське відділення, яке було передбачено попереднім Положенням про Перинатальний центр II рівня у складі Покровської ЦРЛ, затвердженим наказом головного лікаря Покровської ЦРЛ від 26 грудня 2016 року № 01-05/296 (а.с. 149 - 153, 154 - 163 т. 1).

Наказом головного лікаря Покровської ЦРЛ від 13 грудня 2017 року № 01-05/343 у зв`язку із прийняттям Покровською міською радою Статуту ЦРЛ у новій редакції визначено бухгалтерії розробити штатний розпис, враховуючи відповідні зміни організаційної структури відділів та Перинатального центру ІІ рівня у складі Покровської ЦРЛ. До затвердження нового штатного розпису лікарні відділи та Перинатальний центр функціонують у відповідності до організаційної структури за Статутом від 23 листопада 2016 року (а.с. 108 т. 1).

Наказом в.о. головного лікаря від 26 квітня 2018 року № 01-05/162, який оскаржується позивачем, наказано внести зміни до штатного розпису Покровської ЦРЛ з 02 травня 2018 року; перепрофілювати 1,0 ставку завідувача жіночої консультації на 1,0 ставку лікаря акушера-гінеколога кабінету лікаря акушера-гінеколога консультативно-поліклінічного відділення, бухгалтерії зробити зміни у штатному розписі (а.с. 111 т. 1).

Секретарем Покровської міської ради затверджений штатний розпис Покровської ЦРЛ на 02 травня 2018 року, який погоджено з начальником фінансового управління Покровської міської ради, про що свідчать підписи обох осіб, за змістом якого посада завідуючого акушерського відділення, як і самого акушерського відділення, не значиться (а.с. 112 - 126 т. 1).

Наказом в.о. головного лікаря від 14 травня 2018 року № 01-05/170, який оскаржується позивачем, з метою організації роботи Перинатального центру ІІ рівня Покровської ЦРЛ визначено, зокрема, скоротити 1,0 ставку завідувача акушерським відділенням та лікаря акушера-гінеколога (а.с. 23 т. 1).

Наказом в.о. головного лікаря від 15 травня 2018 року № 01-05/171, який оскаржується позивачем, у зв`язку зі змінами у штатному розписі ЦРЛ визначено провести скорочення посад з 15 липня 2018 року завідуючого гінекологічного відділення Кобця І.І. та завідуючу акушерським відділенням ОСОБА_1 згідно статті 40 пункт 1 КЗпП України з попередженням за 2 місяці до звільнення і виплатою вихідної допомоги. На наказі є відмітка з підписом позивача, що вона ознайомлена з наказом 15 травня 2015 року о 16.45 год. (а.с. 22 т. 1).

Наказом в.о. головного лікаря від 13 липня 2018 року № 245-к "Про переведення" позивач за її згодою з 16 липня 2018 року переведена на посаду лікаря акушер-гінеколога з екстреної допомоги відділення сумісного перебування матері та дитини на 20 ліжок з 3 пологовими залами та операційним блоком, та блоком інтенсивної терапії жінок на 3 ліжка Перинатального центру ІІ рівня у складі Покровської ЦРЛ (а.с. 10 т. 1).

Секретарем Покровської міської ради затверджений штатний розпис на 15 липня 2018 року Покровської ЦРЛ, який погоджено з начальником фінансового управління Покровської міської ради, про що свідчать підписи обох осіб, за змістом якого посада завідуючого акушерського відділення, як і самого акушерського відділення, не значиться (а.с. 133 - 147 т. 1).

Зазначені встановлені судом першої інстанції обставини жодною із сторін не оспорюються.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіряючи законність судового рішення лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог зазначеним вимогам закону відповідає та відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України узгоджується з висновками щодо застосування відповідних норм права, які викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 березня 2019 року у справі № 755/3495/16-ц (провадження № 61-1350св17).

Як зазначив Верховний Суд, КЗпП України визначає механізм захисту трудових прав працівників, що включає в себе, зокрема, право на працю, та визначає способи захисту прав працівників. Так, КЗпП України визначає можливість працівника оскарження наказу про його звільнення. Питання дотримання визначеної законом процедури звільнення працівника повинно бути з`ясовано в межах вирішення справи щодо законності такого звільнення та обрано засіб правового захисту у разі установлення порушеного права чи інтересу позивача. Не є належним способом захисту оскарження працівником рішення про визначення структури підприємства чи установи, про зміну в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників, оскільки прийняття такого рішення є виключною компетенцією власника такого підприємства чи установи або уповноваженого ними органу та є складовою права на управління діяльністю підприємством чи установою. При цьому, правом працівника залишається оспорювати власне саме правомірність його звільнення.

За приписами статті 62 Господарського кодексу України підприємство - самостійний суб`єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб`єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами.

Згідно зі статтею 64 ГК України підприємство може складатися з виробничих структурних підрозділів (виробництв, цехів, відділень, дільниць, бригад, бюро, лабораторій тощо), а також функціональних структурних підрозділів апарату управління (управлінь, відділів, бюро, служб тощо). Підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

За приписами статті 65 ГК України управління підприємством здійснюється відповідно до його установчих документів.

Частиною другою статті 65 ГК України передбачено, що власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства.

При цьому саме втручання в господарську та іншу діяльність підприємства не допускається, крім випадків, передбачених законодавством України.

Відповідно до пункту 5.1 Статуту Покровської ЦРЛ, затвердженого рішенням міської ради від 12.12.2017 року № 7/47-8, який є діючим на час виникнення спірних правовідносин, управління ЦРЛ здійснює головний лікар, який на умовах контракту призначається на посаду та звільняється з посади розпорядженням Покровського міського голови (а.с. 82 - 91 т. 1).

Відповідно до пунктів 3.4, 5.1 Статуту одним з головних напрямків діяльності Покровської ЦРЛ є складати та змінювати штатний розпис в межах законодавчої бази та фонду заробітної плати. Головний лікар керує усією діяльністю ЦРЛ і організовує роботу її підрозділів; визначає організаційну структуру, граничну чисельність працівників, штатний розпис та подає їх на затвердження до міської ради. Головний лікар несе персональну відповідальність за результати роботи ЦРЛ (а.с. 82 - 91 т. 1).

Такі ж обов`язки головного лікаря встановлені і Посадовою інструкцією головного лікаря Покровської ЦРЛ, затвердженої керівником відділу охорони здоров`я місцевого органу самоврядування 15.09.2016 року, згідно пунктів 2.2., 2.16, 2.17 якої до обов`язків головного лікаря відноситься організувати лікувально-профілактичну, адміністративно-господарську та фінансову діяльність закладу; складати штатний розклад установи, кошторис установи та представляти їх на розгляд та затвердження до вищого органу управління.

Пунктами 3.6 - 3.8 цієї посадової інструкції передбачено право головного лікаря видавати накази та розпорядження, затверджувати положення про структурні підрозділи та посадові інструкції персоналу (а.с. 105 - 107 т. 1).

Тобто, як правильно зазначає у відзиві на апеляційну скаргу відповідач - Покровська ЦРЛ, в.о. головного лікаря при затвердженні Положення про Перинатальний центр ІІ рівня, виданні оскаржуваних наказів про скорочення штатів, складанні штатних розписів діяв відповідно до вимог діючого законодавства та в межах наданих йому повноважень.

Судом першої інстанції перевірено доводи позивача щодо фальшивості доказів та спростовано їх в установленому процесуальним законом порядку.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що оскаржуючи спірні накази, штатні розписи та Положення про Перинатальний центр II рівня у складі Покровської ЦРЛ, доводи позивача зводяться до неможливості існування акушерського відділення без завідуючого, а також на необхідність обов`язкового визначення в структурі Перинатального центру акушерського відділення, як того вимагає Примірне Положення про Перинатальний центр у складі закладу охорони здоров`я, яке затверджено наказом МОЗ України від 15.08.2011 № 514.

Суд першої інстанції правильно встановив, що Статутом Покровської ЦРЛ, у редакції яка затверджена рішенням Покровської міської ради від 12.12.2017 року, акушерське відділення в Структурі Перинатального центру ІІ рівня не визначено.

Згідно Положення про Перинатальний центр ІІ рівня у складі Покровської ЦРЛ, яке затверджено наказом головного лікаря від 27.12.2017 року № 01-05/358, в структурі Перинатального центру акушерське відділення також відсутнє (а.с. 154 - 163 т. 1). Проте така структура Перинатального центру не суперечить приписам пункту 7 Примірного положення про Перинатальний центр у складі закладу охорони здоров`я, затвердженого наказом МОЗ України від 15.08.2011 року № 514, оскільки зазначене позивачем положення має статус примірного, а свою організаційну структуру визначає Підприємство самостійно. Цивільне та трудове законодавство не передбачає право суду перевіряти доцільність організаційної структури, визначеної підприємством, доцільність змін організаційної структури, зокрема, необхідності певних структурних підрозділів.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що згідно пункту 28 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 року № 228, типова форма штатного розпису установи затверджується Мінфіном. У разі потреби міністерства та інші центральні органи виконавчої влади за погодженням з Мінфіном можуть установлювати форму штатного розпису для відповідної галузі.

За змістом п/п 71 пункту 33 цього Порядку штатні розписи бюджетних установ, що утримуються за рахунок бюджетів сіл, селищ, міст (у тому числі міст районного значення), бюджетів об`єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, - затверджуються міськими, сільськими, селищними головами відповідних територіальних громад, об`єднаних територіальних громад або керівниками відповідних виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, рад об`єднаних територіальних громад, до комунальної власності яких належить бюджетна установа.

Зміни до штатних розписів вносяться у порядку та за формою, встановленими для їх затвердження (пункт 47 цього Порядку).

Отже, затвердження штатних розписів на сесії міської ради зазначеним порядком не передбачено.

Суд першої інстанції правильно послався на наказ МОЗ України від 02.09.2016 року № 928 "Про втрату чинності наказу Міністерства охорони здоров`я України від 23 лютого 2000 року №33", яким з метою надання керівникам закладів охорони здоров`я та їх власникам (головним розпорядником коштів) більшої автономії в прийнятті рішення щодо формування та затвердження штатних розписів цих закладів, виходячи з їх функцій та обсягу медичної допомоги, визнано таким, що втратив чинність, наказ Міністерства охорони здоров`я України від 23 лютого 2000 року № 33 "Про примірні штатні нормативи закладів охорони здоров`я".

Штатні розписи Покровської ЦРЛ станом на 02 травня 2018 року та на 15 липня 2018 року (а.с. 112 - 126, а.с. 133 - 147 т. 1), які оспорюються позивачем, складені та підписані в.о. головного лікаря Покровської ЦРЛ та в.о. головного бухгалтера, погоджені з начальником фінансового управління Покровської міської ради Ю.М. Порецькою та затверджені секретарем Покровської міської ради І.В. Сущенко, яка відповідно до розпоряджень міського голови від 27.04.2018 року №97, від 06.07.2018 року № 168 виконувала його обов`язки (а.с. 25 - 26 т. 2), тобто у порядку встановленому пунктами 28, 33 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 року № 228. Відсутність у цих штатних розписах дати їх затвердження секретарем Покровської міської ради І.В. Сущенко не спростовує висновків суду, оскільки в обох штатних розписах зазначено на який час вони складені та затверджені, а саме, на 02 травня 2018 року та на 15 липня 2018 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що роботодавцем порушено порядок вивільнення позивача з роботи, є необґрунтованими, оскільки такі вимоги не є предметом цього спору.

Позивач ОСОБА_1 у зв`язку із скороченням штату працівників, в тому числі посади завідуючого акушерським відділенням Перинатального центру ІІ рівня у складі Покровської ЦРЛ, яку вона займала, не звільнялася. За її згодою вона наказом № 245к від 13.07.2018 року була переведена з 16 липня 2018 року на посаду лікаря акушер-гінеколога з екстреної допомоги відділення сумісного перебування матері та дитини на 20 ліжок з 3 пологовими залами та операційним блоком та блоком інтенсивної терапії жінок на 3 ліжка Перинатального центру ІІ рівня у складі Покровської ЦРЛ (а.с. 132 т. 1). Правомірність її переведення на цю посаду у зв`язку із скороченням посади завідуючого акушерським відділенням позивачем не оскаржувалася ні у цій, ні у іншій справі.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не надана правова оцінка оспорюваним нею наказам про скорочення штатів, є необгрунтованими. Суд першої інстанції правильно зазначив, що питання дотримання визначеної законом процедури звільнення працівника повинно бути з`ясовано в межах вирішення справи щодо законності такого звільнення та обрано засіб правового захисту у разі установлення порушеного права чи інтересу позивача; не є належним способом захисту оскарження працівником рішення про визначення структури підприємства чи установи, про зміну в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників, в тому числі наказів в.о. головного лікаря Покровської ЦРЛ про скорочення штатів від 26 квітня 2018 року № 01-05/162, від 14 травня 2018 року № 01-05/170, оскільки прийняття такого рішення є виключною компетенцією власника такого підприємства чи установи або уповноваженого ними органу та є складовою права на управління діяльністю підприємством чи установою. При цьому, правом працівника залишається оспорювати власне саме правомірність його звільнення.

Доводи апеляційної скарги щодо фальсифікації наказу в.о. головного лікаря Покровської ЦРЛ від 26 квітня 2018 року № 01-05/162 "Щодо змін у штатному розписі", яким внесено зміни до штатного розкладу Покровської ЦРЛ з 02 травня 2018 року, є недоведеними. Позивачем або третьою особою ОСОБА_2 суду не надано доказів про те, що під № 01-05/162 існує будь-який інший наказ або що 26 квітня 2018 року наказ "Щодо змін у штатному розписі" не видавався, що в.о. головного лікаря ОСОБА_7 , який підписав зазначений наказ, 26 квітня 2018 року свої посадові обов`язки не виконував і відповідно не міг підписати цей наказ.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом лише у випадках зміни в організації виробництва та праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Частинами 1, 3 статті 492 КЗпП України встановлено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

Отже, виходячи з положень статті 492 КЗпП України, накази від 14 травня 2018 року № 01-05/170 та від 15 травня 2018 року № 01-05/171 не є алогічними.

Наказом від 14 травня 2018 року № 01-05/170 з метою оптимізації роботи Перинатального центру ІІ рівня Покровської ЦРЛ з 15 липня 2018 року скорочено, що стосується позивача, 1,0 ставку завідувача акушерським відділенням та бухгалтерії доручено скласти зміни до штатного розпису (а.с. 127 т. 1).

Наказ же № 01-05/171 від 15 травня 2018 року відповідачем - Покровською ЦРЛ видано на виконання вимог статті 492 КЗпП України, а саме, цим наказом в тому числі персонально завідуючу акушерським відділенням ОСОБА_1 попереджено про наступне вивільнення за пунктом 1 статті 40 КЗпП України з попередженням за два місяці та у зв`язку із скороченням штатів запропоновано роботу на посаді лікаря акушер-гінеколога (а.с. 128 т. 1). З цим наказом ОСОБА_1 ознайомлена 15 травня 2018 року, про що є відповідна відмітка на наказі з підписом позивача (а.с. 128 т. 1) і позивачем зазначений факт не оспорюється.

Доводи апеляційної скарги щодо алогічності цих наказів в частині що стосується завідувача гінекологічним відділенням не впливають на права позивача. Це ж стосується і доводів апеляційної скарги щодо суперечності наказів від 26 квітня 2018 року № 01-05/162 про перепрофілювання 1,0 ставки завідувача жіночої консультації та № 139к від 23 квітня 2018 року про переведення ОСОБА_12 , завідувача жіночої консультації. Зазначені накази не стосуються посади, яку займала позивач, та навіть структурного підрозділу Перинатального центра, в якому вона працювала, і відповідно не порушують її права та обов`язки.

Доводи апеляційної скарги про те, що всі оскаржувані документи виготовлені "заднім числом", є недоведеними. Суд першої інстанції правильно зазначив, що відповідачем - Покровською ЦРЛ суду надано рішення Покровської міської ради від 12.12.2017 року № 7/47-8 про затвердження зміни до Статуту Покровської ЦРЛ, яке прийнято на виконання рішення Покровської міської ради Донецької області від 08.11.2017 року № 7/44-1 про надання Покровській ЦРЛ повноважень організаційно-методичного, координуючого і оперативного керівництва закладам охорони здоров`я міста у зв`язку з прийняттям рішення міської ради від 05.01.2017 року № 7/28-8 (а.с. 91 т. 1). Саме на підставі змін внесених до Статуту цим рішенням Покровської міської ради були прийняті всі наступні оспорювані позивачем документи, а саме, Положення про Перинатальний центр ІІ рівня у складі Покровської ЦРЛ, яке затверджено наказом головного лікаря Покровської ЦРЛ № 01-05/358 від 27.12.2017 року (а.с. 154 - 163 т. 1), накази про скорочення штатів від 26 квітня 2018 року № 01-05/162, від 14 травня 2018 року № 01-05/170, від 15 травня 2018 року № 01-05/171, штатні розписи станом на 02 травня 2018 року та на 15 липня 2018 року.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що право позивача на працю підлягає захисту не у спосіб оскарження нового Положення про Перинатальний центр, яким змінена структура центру, штатних розписів та наказів, якими структура штату лікарні приведена відповідно до Статуту лікарні, затвердженого власником такого комунального підприємства, а у спосіб перевірки справжності та дійсності проведених організаційно-штатних змін та перевірки належності виконання обов`язку з подальшого працевлаштування особи. В свою чергу, така перевірка має здійснюватися судом у межах справи про визнання протиправним переведення/звільнення працівника внаслідок зміни кількості штатних одиниць та поновлення на посаді. Матеріалами справи доведено, що позивач на виконання положень статей 40, 492 КЗпП України персонально не пізніше ніж за два місяці була попереджена відповідачем про наступне вивільнення, власноручно написала заяви від 02.07.2018 року та від 11.07.2018 року про її переведення на іншу посаду у зв`язку із наказом від 15.05.2018 року № 01-05/171 "Про скорочення посад"(а.с. 28, а.с. 131 т. 1) та наказом від 13.07.2018 року №245к переведена на посаду за заявою від 11.07.2018 року. Наказ від 13.07.2018 року №245к позивачем не оскаржується.

Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини 1 статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права. Порушення судом першої інстанції норм процесуального права,які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення або призвели до неправильного вирішення справи, апеляційним судом не встановлено. Отже, підстав для скасування рішення суду в межах доводів апеляційної скарги не має.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до статті 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається, зокрема, новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до статті133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги позивача без задоволення, а рішення суду - без змін, підстави для зміни розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, відсутні.

Доводи апеляційної скарги про те, що суду стягнув з позивача на користь Покровської ЦРЛ судові витрати на правову допомогу в порушення норм процесуального права, є необґрунтованими.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до статті 26 Закону України від 05.07.2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

На підтвердження понесених судових витрат на правову допомогу відповідачем - Покровською ЦРЛ надано договір про надання правової допомоги від 20.09.2017 року, який Покровською ЦРЛ укладено з адвокатом Янюк В.Ю. (а.с. 170 т. 1).

Статус Янюка В.Ю. , як адвоката, підтверджується свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ДП № 3004 , яке видано 10 грудня 2015 року на підставі рішення Ради адвокатів Дніпропетровської області від 01.12.2015 року № 49 (а.с. 165 т. 1).

До договору про надання правової допомоги від 20.09.2017 рокуукладено додаток № 1 від 24.09.2018 року, яким визначена вартість правової допомоги саме у цій справі за позовом ОСОБА_1 до Покровської ЦРЛ про скасування наказів, визнання штатних розписів недійсними, а саме, 10 000 грн. (а.с. 171 т. 1).

Додатком № 2 від 24.09.2017 року до цього договору визначено обсяг правової допомоги, яка вже надана та буде надаватися у зв`язку із розглядом у суді позовної заяви ОСОБА_1 до Покровської ЦРЛ про скасування наказів, визнання штатних розписів недійсними, а саме:

-попередня консультація щодо позовної заяви та складання правової позиції лікарні (виконано);

-підготовка відзиву на позовну заяву (виконано);

-підготовка та надання до суду всіх доказів в обґрунтування правової позиції лікарні (виконано);

-участь у розгляді цивільної справи у судах усіх інстанцій;

-підготовка заяв, клопотань, апеляційних та касаційних скарг, інших документів, потреба у яких виникне під час розгляду цивільної справи;

-виконання інших повноважень представника згідно договору, потреба у яких виникне під час розгляду цивільної справи (а.с. 171 т. 1).

Матеріалами справи також доведено участь адвоката Янюка В.Ю. у розгляді цивільної справи у суді першої інстанції.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу Покровською ЦРЛ надано видатковий касовий ордер № 383 від 27.09.2018 року, згідно якого Янюк В.Ю , отримав у касі відповідача за адвокатські послуги згідно договору від 20.09.2017 року 10 000 грн. (а.с. 174 т. 1).

Відповідно до частин 2, 3 статті 141 ЦПК України інші, крім судового збору, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Визначаючи розмір витрат на правову допомогу, які покладаються на позивача, суд першої інстанції врахував предмет позову та стягнув з позивача на користь відповідача на відшкодування понесених судових витрат 2 000 грн.

Отже, на підставі наданих доказів про понесені витрати на правову допомогу суд першої інстанції обгрунтовано поклав ці витрати у розмірі 2 000 грн. на позивача, якій у задоволенні позову було відмовлено.

Відповідачем Покровською ЦРЛ рішення суду у цій частині не оскаржується.

Доводи апеляційної скарги про те, що договір про надання правової допомоги від 20.09.2017 року суперечить вимогам бюджетного законодавства, а саме, в ньому відсутні істотні для бюджетної установи умови, а саме, сума договору, договір не зареєстровано у територіальному органі Державної казначейської служби України, що договір, який укладений 20.09.2017 року і строк дії в якому не зазначений, може діяти лише в межах бюджетного року, тобто до 31 грудня 2017 року, не спростовують висновків суду, оскільки відповідачем на підтвердження понесених судових витрат надано договір, який передбачений статтею 26 Закону України від 05.07.2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", який в установленому законом порядку недійсним не визнано. В додатках № 1, № 2 до цього договору визначено, що він стосується в тому числі безпосередньо справи за позовом ОСОБА_1 до Покровської ЦРЛ про скасування наказів, визнання недійсними штатних розписів та визначена вартість правової допомоги саме у цій справі.

Доводи щодо фальшивості доказів щодо оплати відповідачем послуг адвоката, позивачем не доведені.

Той факт, що у штаті Покровської ЦРЛ є юрисконсульт, не позбавляє відповідача права користуватися професійною правничою допомогою, яке передбачено статтею 15 ЦПК України. Відповідно до статті 1312 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

За подання апеляційної скарги позивачем сплачено судовий збір у розмірі 6 343,20 грн. (3 171,60 + 3 171,60) (а.с. 61, а.с. 78, а.с. 95, а.с. 99 т. 2), третьою особою ОСОБА_2 , який приєднався до апеляційної скарги позивача, також сплачено судовий збір у розмірі 6 343,20 грн. (а.с. 96, а.с. 100 т. 2).

Відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги позивача, до якої приєдналася третя особа, без задоволення, витрати по судовому збору у зв`язку із переглядом справи судом апеляційної інстанції покладаються на учасників справи (позивача, третю особу), які їх понесли.

Відомості про інші судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, сторонами не надані та відповідні заяви про такі витрати до закінчення судових дебатів не зроблені.

Керуючись статтями 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , до якої приєдналася третя особа ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Л.І. Соломаха

Судді: О.Д. Канурна

Ю.М. Мальований

Повне судове рішення складено 20 грудня 2019 року.

Головуючий суддя : Л.І. Соломаха