Справа № 761/8864/18
Провадження № 2/761/1100/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

12 березня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Фролової І.В.,

при секретарі - Токач М.С.,

за участі:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» про відшкодування матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

13 березня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» на свою користь суму матеріального збитку у розмірі 28 645,13 грн., а також судовий збір.

Позовні вимоги мотивує тим, що 08 липня 2016 року в м. Києві на вул. Алма-Атинська - вул. Довбуша у м. Києві відбулась ДТП, за участю автомобіля «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1, та автомобіля «Opel», реєстраційний номер НОМЕР_2, який буксувався на гнучкій сценці автомобілем «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_3 Вказана пригода відбулася з вини ОСОБА_3 Внаслідок ДТП автомобіль «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_1, отримав механічні пошкодження, вартість матеріального збитку становить 73 454,33 грн. Разом з тим, цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП на момент настання пригоди була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Еталон», відповідно до Полісу серії АЕ/6874353. Враховуючи, що позивачу матеріальна шкода, завдана внаслідок ДТП, відшкодована страховою компанією частково у розмірі 22 186,40 грн., останній звернувся до суду із відповідним позовом.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 березня 2018 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 23 квітня 2018 року у справі призначено авто-товарознавчу експертизу.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовну заяву підтримали та просили задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечували.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України).

Суд, керуючись вимогами ст. ст. 223, 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів, ухваливши заочне рішення, оскільки: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти заочного вирішення справи; підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

Заслухавши пояснення позивача, його представника, дослідивши матеріали справи, перевіривши матеріали справи доказами, суд встановив.

Судом встановлено, що 08 липня 2016 року о 09 годині 50 хвилин в м. Київ по вул. Алма-Атинська - вул. Довбуша сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1, та автомобіля «Opel», реєстраційний номер НОМЕР_2, який буксувався на гнучкій сценці автомобілем «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_3.

Дорожньо-транспортна пригода відбулась в результаті порушення ОСОБА_3 Правил дорожнього руху, що підтверджується постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 05 грудня 2016 року, відповідно до якої провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 закрито на підставі п. 7 ст. 124 КУпАП, при цьому за змістом постанови суд прийшов до висновку про підтвердження вини ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ч. 6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Проте, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 на час скоєння ДТП була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Еталон», відповідно до Полісу серії АЕ/6874353.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Положення статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 9 Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

За ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений в договорі.

У відповідності до п.3 ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про страхування» страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Відповідно до п 36.2. ст. 36 Закону України № 1961-IV, Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обгрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Відповідно до п.34.2 ст. 34 Закону України № 1961-IV, Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Відповідно до п.34.3 ст. 34 Закону України № 1961-IV, якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

26 грудня 2016 року позивач звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» з повідомленням про настання страхового випадку.

За результатами звернення ОСОБА_1, на підставі Звіту № 16/07-А222, складеного ТОВ «Незалежна експертна компанія» від 20 липня 2016 року, страховою компанією виплачено позивачеві страхове відшкодування у розмірі 22 622,80 грн., що підтверджується виписками по рахунку ОСОБА_1

Разом з тим, згідно Висновку експертів за результатами проведення комісійної судової автотоварознавчої експертизи № 11214/18-54 від 20 вересня 2018 року, складеного Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок ДТП 08 липня 2016 року становить 75 176,40 грн., вартість автомобіля після ДТП станом на 08 липня 2016 року складала 26 849,87 грн.

Таким чином, враховуючи, що з вини ОСОБА_3 позивачеві завдано матеріальну шкоду на загальну суму 75 176,40 грн., однак цивільно-правова відповідальність останнього була застрахована ПрАТ «Страхова компанія «Еталон», а частково страхове відшкодування було виплачено позивачеві, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача суму матеріального збитку у розмірі 25 703,73 грн. (75176,40 - 26849,87 - 22622,80).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

У відповідності до квитанції №ПН53414С1 від 07 березня 2018 року позивачем за подання відповідного позову до суду сплачено судовий збір у розмірі 704,80 грн., а також 4 290 грн. за проведення судової автотоварознавчої експертизи, що підтверджується Актом прийому-здачі висновку від 20 вересня 2018 року, а відтак з урахуванням ч. 1 ст. 141 ЦПК України, за умовами якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 4 480,34 грн.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 22, 23, 1166, 1188, 1192, 1194 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 17, 43, 49, 76, 77, 78, 79,80, 81, 223, 258, 262, 264, 265, 268, 273, 280, 352 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» про відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» на користь ОСОБА_1 суму завданого збитку у розмірі 25 703,73 грн.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 4 480,34 грн.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги до або через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його отримання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Реквізити учасників справи:

ОСОБА_1, адреса місця проживання: АДРЕСА_1, іпн - НОМЕР_4,

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Еталон» (адреса місцезнаходження: 03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 33-Б, код ЄДРПОУ - 20080515.

Суддя: