Провадження № 2о/200/208/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2019 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.,

за участю секретаря: Гургули В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дніпровська районна державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про встановлення факту, що має юридичне значення , -

В С Т А Н О В И В:

18 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із зазначеною заявою.

В обґрунтування заяви посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року після смерті її матері - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відкрилася спадщина, яка складалась з Ѕ житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Також, ІНФОРМАЦІЯ_3 року після смерті її батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відкрилась спадщина, яка складалась з Ѕ житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Заявниця прийняла спадщину шляхом подачі відповідних заяв до нотаріальної контори. 17 травня 2018 року вона отримала свідоцтво про спадщину за заповітом, видане державним нотаріусом Дніпровської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_4 . Того ж дня вона отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії, оформлену постановою державного нотаріуса Дніпровської районної державної нотаріальної контори Кобрусєвої Л.В., яка мотивована тим, що у спадкодавця ОСОБА_2 не підтверджуються шлюбні відносини з ОСОБА_3 , так як у свідоцтві про укладення шлюбу по батькові дружини зазначено « ОСОБА_5 », а у всіх інших документах її по батькові вказано « ОСОБА_6 ».

З урахуванням викладеного, заявник просить суд встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , 21 червня 1953 року уклала шлюб з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований Новоолександрівською сільською радою Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації актів громадянського стану про шлюб 21 липня 1953 року зроблено відповідний запис за № 6.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2018 року відкрито провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дніпровська районна державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про встановлення факту, що має юридичне значення, та призначено справу до слухання у відкритому судовому засіданні.

Заявник та його представник в судове засідання не з`явились, представник заявника надав суду заяву, в якій просив розглядати справу в його та заявника відсутність, вимоги, викладені в заяві, підтримав.

Заінтересована особа у судове засідання не зявилася, про дату судового засідання повідолена, причини не явки не повідомила.

Суд, дослідивши й оцінивши докази в справі в їхній сукупності, доходить висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, щоОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 20 липня 2006 року склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області Зайвою Г.І. Цим заповітом ОСОБА_2 заповіла все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, ОСОБА_1 повністю.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 .

ОСОБА_3 29 вересня 1995 року склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області Зайвою Г.І. Цим заповітом ОСОБА_3 все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, заповів ОСОБА_1 та ОСОБА_7 в рівних частинах.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 .

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 була документована паспортом НОМЕР_3 , виданим 21 травня 2001 року Дніпропетровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області. За даними паспорту, ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_7 в с. Новоолександрівка Дніпропетровського району. Також, згідно відповідної відмітки в паспорті, 21 червня 1953 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .

Разом з тим, згідно свідоцтва про одруження, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 21 червня 1953 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 року народження.

Таким чином, вбачається розбіжність у написанні по-батькові ОСОБА_2 в свідоцтві про одруження та інших документах.

Статтею 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту:

1) родинних відносин між фізичними особами;

2) перебування фізичної особи на утриманні;

3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;

4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;

5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;

6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;

7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;

8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;

9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз`яснено у пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами та доповненнями), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи наявна довідка, видана виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району 12.02.2018 року за № 936, з якої вбачається, що в спадковому житловому будинку ОСОБА_3 , на день його смерті були зареєстровані: зокрема, дружина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 1979 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Крім того, в заповіті ОСОБА_3 зазначено місце його мешкання - АДРЕСА_1 .

Згідно Експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз від 08 червня 2018 року, записи особового імені « ОСОБА_2 » й « ОСОБА_2 » є ідентичними.

Суд також звертає увагу, що у паспорті ОСОБА_2 наявна відмітка про її шлюб з ОСОБА_3 з 21 червня 1953 року.

Встановлення факту реєстрації шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 необхідно заявнику для оформлення спадкових прав.

Виходячи з наведеного, дослідивши усі надані суду докази у їх сукупності, перевіривши відповідність вимог діючому законодавству України, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви ОСОБА_1 , оскільки обставини, на які вона посилається в своїй заяві, знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, розбіжність в написанні по-батькові ОСОБА_2 в свідоцтві про одруження та інших документах викликані девіацією в практиці документування в діалектному ареалі, оскільки матеріалами справи достовірно підтверджено, що вірним по батькові матері заявниці є « ОСОБА_2 », та що вона дійсно перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 з 21 червня 1953 року.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дніпровська районна державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , 21 червня 1953 року уклала шлюб з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований Новоолександрівською сільською радою Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації актів громадянського стану про шлюб 21 червня 1953 року зроблено відповідний запис за № 6.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Пунктом 15.5 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: Е.В. Женеску