Справа № 344/5640/19
Провадження № 2/344/2801/19
У Х В А Л А

10 квітня 2019 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Татарінова О.А., вивчивши матеріали представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

29.03.2019 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку поділу спільного майна подружжя та стягнення компенсації.

08.04.2019 року подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_3 відчужувати квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 67,8 кв.м., яка була придбана 12.08.2014 року на підставі договору купівлі-продажу № Л-16/79; відчужувати автомобіль марки MERSEDES-BENZ C220, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2011 року випуску та заборонити ТОВ «ОСОБА_4 ЛТД» передати у власність квартиру площею 70,67 кв.м., що знаходиться в будинку 1,2 в комплексі багатоквартирних житлових будинків у межах вулиць ОСОБА_5, ОСОБА_6, Бельведерська у м. Івано-Франківськ іншим особам, які не передбачені договором від 14.08.2014 року, укладеним між ТОВ «ОСОБА_4 ЛТД» та ОСОБА_3

Відповідно до ч. 1ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, суд вважає, що вона підлягає поверненню з таких підстав.

Частиною 1 статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбаченихстаттею 150цього Кодексу заходів забезпечення позову. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 1 та 2 частини 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Також відповідно до пункту 20 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову (статті 151, 152 ЦПК), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі відповідно до статті 976 ЦК (судовий секвестр).

Перевіривши матеріали справи і заяву про забезпечення позову та оцінивши надані докази, а також враховуючи, що заява подана з додержанням вимог статті 151 ЦПК України, а заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та заборона вчиняти певні дії є видами забезпечення позову, передбаченими ст. 150 ЦПК України і відповідають предмету позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовані лише на збереження існуючого становища до завершення розгляду справи, з урахуванням чого слід дійти висновку за можливе частково задовольнити заяву про забезпечення позову, в звязку з чим слід заборонити ОСОБА_3 відчужувати квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 67,8 кв.м., яка була придбана 12.08.2014 року на підставі договору купівлі-продажу № Л-16/79.

Що стосуєтся вимоги заяви про забезпечення позову про заборону ОСОБА_3 відчужувати автомобіль марки MERSEDES-BENZ C220, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2011 року випуску та заборонити ТОВ «ОСОБА_4 ЛТД» передати у власність квартиру площею 70,67 кв.м., що знаходиться в будинку 1,2 в комплексі багатоквартирних житлових будинків у межах вулиць ОСОБА_5, ОСОБА_6, Бельведерська у м. Івано-Франківськ іншим особам, які не передбачені договором від 14.08.2014 року, укладеним між ТОВ «ОСОБА_4 ЛТД» та ОСОБА_3 то такі не підлягають до задоволення, оскільки представником заявника не надано суду належних та допустимих доказів щодо належності відповідачу автомобіля марки MERSEDES-BENZ C220, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2011 року випуску. Крім того предметом спору по даній справі є право власності на 1/2 частину грошових коштів, внесених у будівництво квартири площею 70,67 кв.м., що знаходиться в будинку 1,2 в комплексі багатоквартирних житлових будинків у межах вулиць ОСОБА_5, ОСОБА_6, Бельведерська у м. Івано-Франківськ, а тому підстав для забезпечення позову в цій частині немає.

З урахуванням вище викладеного слід дійти висновку, що у разі невжиття заходів забезпечення позову відповідач матиме можливість здійснити відчуження майна, що є предметом даного спору на користь інших осіб чи вчинити будь-які інші дії щодо зазначеного майна, тому дійсно існує реальна загроза утруднення або неможливість виконання рішення суду, так як у сторони спору (відповідачів) до його вирішення наявна можливість розпорядитися об'єктом прав, що їм належать, в звязку з чим невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, крім того слід зазначити, що вказаним не порушуються інтереси інших осіб, в звязку з чим не можуть бути взяті до уваги можливі їх заперечення щодо зазначеного, оскільки заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, однак справа ще не розглянута, по справі проводяться процесуальні дії з метою повного і всебічного її розгляду і зясування обставин та ін., всі ці обставини є предметом спору по справі між сторонами, по суті позовних вимог своїх пояснень сторони ще не давали, матеріали справи ще не досліджувалися по суті, в звязку з чим невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно ч. 6 ст. 154 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Згідно ч. 1ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження..

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 149, п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 150, ст. 151, ч. 10 ст. 153, ст. 154, ч. 1ст. 157, 260, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову - задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_3 відчужувати квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 67,8 кв.м., яка була придбана 12.08.2014 року на підставі договору купівлі-продажу № Л-16/79.

У задоволенні решти вимог заяви - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала набрала законної сили 10 квітня 2019 року.

Строк предявлення ухвали до виконання три роки.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.А. Татарінова