РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2019 року м. Рівне

Справа № 560/1799/18

Провадження № 22-ц/4815/602/19

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Бондаренко Н.В. (суддя-доповідач), Ковальчук Н.М., Хилевича С.В.,

секретар судового засідання: Ковальчук Л.В.

учасники справи:

позивачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідач - ОСОБА_3 ,

третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Селецька сільська рада Дубровицького району Рівненської області,

за участю представника відповідача

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Дубровицького районного суду Рівненської області в складі судді Отупор К.М. від 5 лютого 2019 року, проголошене в 14 год. 02 хв. в м. Дубровиця, дата складання повного судового рішення - 11 лютого 2019 року,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Селецька сільська рада Дубровицького району Рівненської області про визнання частково недійсною приватизації земельної ділянки та припинення права власності на земельну ділянку.

Позов мотивують тим, що вони є співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,08 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за цією ж адресою.

Суміжний з ними землекористувач ОСОБА_3 , звернувся до Селецької сільської ради Дубровицького району Рівненської області про дозвіл на приватизацію земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1897 га в тому числі 0,10 га за рахунок земель житлової та громадської забудови, що перебувають у його користуванні по АДРЕСА_1 , згідно погосподарської книги, а 0,0897 га за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови на території Селецької сільської ради Дубровицького району Рівненської області по АДРЕСА_1 і не є землею запасу, так як рахується за будинком ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 .

Дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, було надано рішенням Селецької сільської ради Дубровицького району Рівненської області №167 від 12 травня 2017 року.

Вважають, що надання відповідачу ОСОБА_3 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1897 га є протиправним та прийнятим з порушенням процедури передачі земельної ділянки у приватну власність в порядку приватизації земельних ділянок, оскільки відповідач отримав у власність земельну ділянку, яка використовувалась в якості проїзду до їх будинку та земельної ділянки, чим порушено вимоги ст. 83 Земельного кодексу України.

Крім того, позивачі звертають увагу, що ні вони, ні інші суміжні землекористувачі при кадастровій зйомці присутні не були та межі земельної ділянки не погоджували.

В зв`язку з викладеним просять суд визнати протиправною приватизацію земельної ділянки площею 0,1897 га в тому числі 0,10 га за рахунок земельно житлової та громадської забудови, що перебувають у користуванні ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 , 0,0897 га за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови на території Селецької сільської ради Дубровицького району Рівненської області, АДРЕСА_2 . А також, просять припинити право власності ОСОБА_3 на присадибну земельну ділянку по АДРЕСА_2 , залишити все як було до приватизації у 2017 році, та встановити межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відповідно до технічної документації, розробленої ПП "Дубровицьке земельно-кадастрове бюро" з урахуванням проїзду.

Рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 5 лютого 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Селецька сільська рада Дубровицького району Рівненської області про визнання частково недійсною приватизації земельної ділянки, припинення права власності на частину земельної ділянки відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що позивачами не надано достатніх та належних доказів того, що відповідачем було протиправно приватизовано земельну ділянку з порушенням вимог чинного законодавства.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 покликаються на незаконність та необґрунтованість вказаного рішення суду через невідповідність висновків суду обставинам справи.

Зазначають що, висновок суду про те, що при кадастровій зйомці земельної ділянки землевпорядною організацією в присутності землекористувачів ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 було погоджено межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_3 без заперечень з боку однієї чи іншої сторони не відповідає дійсності, оскільки в судовому засіданні вони наголошували на тому, що не були присутніми під час проведення кадастрової зйомки представниками землевпорядної організації та меж земельної ділянки не погоджували.

Вважають покликання суду на відсутність у Генеральному плані села Селець Дубровицького району проїзду загального користування на території земельних ділянок, на яких розташовані житлові будинки АДРЕСА_3 , безпідставними, так як на кадастровому плані земельної ділянки, площею 0,08 га по АДРЕСА_1 , яка передавалася їм у власність було зазначено, що спірна земельна ділянка належить до земель загального користування (проїзд).

Просять рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким їх позовні вимоги задовольнити.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Згідно із ч. 1ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Селецької сільської ради Дубровицького району Рівненської області №10 від 09.12.2015 року, було передано у приватну власність земельну ділянку ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , кадастровий номер НОМЕР_1 , площею 0,08 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель на споруд на території Селецької сільської ради Дубровицького району Рівненської області по АДРЕСА_1 (а.с.8).

На підставі вказаного рішення сільської ради за позивачами зареєстровано право спільної сумісної власності на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 , площею 0,08 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель на споруд на території Селецької сільської ради Дубровицького району Рівненської області по АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №52657056 від 4.02.2016 року.

12.05.2017 року Селецькою сільською радою Дубровицького району Рівненської області прийнято рішення №167, яким надано дозвіл ОСОБА_3 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1897 га, в тому числі 0,10 га за рахунок земельно житлової та громадської забудови, що перебувають у користуванні, 0,0897 га за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови на території Селецької сільської ради Дубровицького району Рівненської області по АДРЕСА_1 . (а.с. 20).

Рішенням Селецької сільської ради Дубровицького району Рівненської області №200 від 19.09.2017 року, було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3 , кадастровий номер НОМЕР_1 , площею 0,1897 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (02.01) за рахунок земель житлової та громадської забудови на території Селецької сільської ради Дубровицького району Рівненської області по АДРЕСА_1 та надано вказану земельну ділянку у власність ОСОБА_3 (а.с. 9).

Згідно письмової відповіді №3/02.21 від 6.11.2017 року Селецької сільської ради Дубровицького району Рівненської області на заяву позивача ОСОБА_2 при кадастровій зйомці земельної ділянки землевпорядною організацією в присутності землекористувачів ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , було погоджено межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_3 без заперечень з боку однієї чи іншої сторони; відновлення меж земельної ділянки на місцевості; виготовлення кадастрового плану земельної ділянки. Після цього було складено Акт прийому-передачі межових знаків суміжних землекористувачів та погоджено підписами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (а.с. 13-14).

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнають, що ними було підписано акт прийому-передачі межових знаків, однак вказують, що при кадастровій зйомці вони присутні не були та межі земельної ділянки, яка виділялась відповідачу, не погоджували.

Із кадастрового плану земельної ділянки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , площею 0,08 га вбачається, що з боку межі від Б до В у ньому зазначено землі загального користування (проїзд).

Відповідачем не заперечується фактична наявність вказаного проїзду, а також, що він знаходиться на земельній ділянці, яка була виділена йому у власність.

Однак, на викопіюванні із Генерального плану с. Селець (вул. Шевченка ) проїзд вздовж земельної ділянки, виділеної позивачам, відсутній.

Згідно з частинами першою та третьою статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян та одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Частиною четвертою статті 83 ЗК України визначено, що до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізація відходів, тощо).

Відповідно до статті 39 ЗК України використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм.

Із позовної заяви слідує, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять, зокрема, визнати протиправною приватизацію ОСОБА_3 земельної ділянки, площею 0,1897 га, по АДРЕСА_1 , тобто фактично позивачами оспорюється рішення Селецької сільської ради Дубровицького району Рівненської області №200 від 19.09.2017 року, яким вказану земельну ділянку передано у власність відповідача.

Відповідно до пунктів «г» та «д» частини третьої статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом: визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, застосування інших, передбачених законом, способів.

Частиною першою статті 155 ЗК України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Згідно частини першої статті 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Однак, будь-яких вимог про скасування вказаного рішення сільської ради чи визнання його недійсним ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не заявлялось та воно є чинним, як і рішення

Селецької сільської ради №167 від 12.05.2017 року, яким надано дозвіл ОСОБА_3 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки.

Також стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Тобто, відповідач це особа, на яку вказує позивач як на порушника своїх юридичних прав, а тому саме позивач визначає, до кого пред`явити позов.

Даний позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заявлено лише до ОСОБА_3 , а Селецька сільська ради є третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору.

Апеляційний суд вважає, що в спорі про визнання протиправною передачу у власність громадян земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування відповідачами є, як особи, які реалізувала своє право на отримання земельної ділянки у власність, так і орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який прийняв відповідне рішення.

Згідно ч.1 ст.51 ЦПК України лише за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, суд може залучити до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Таким чином, оскільки позивачі заявили позов до ОСОБА_3 і не заявляли клопотання про залучення до участі у справі у якості співвідповідача Селецьку сільську раду, якою прийнято рішення про передачу у власність відповідача спірної земельної ділянки, а суд за своєю ініціативою не може цього зробити, що само по собі унеможливлює правильне вирішення спору по суті, у задоволенні такого позову слід відмовити з цих підстав, що не позбавляє права позивача повторно звернутися до суду з аналогічним позовом, але з залученням до справи всіх належних відповідачів.

На вказане суд першої інстанції не звернув уваги та поспішно дійшов висновку про відмову у задоволенні заявлених вимог позивача за їх безпідставністю.

Проаналізувавши зазначені обставини по справі у їх сукупності, апеляційний суд вважає, що відповідно до ст.376 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню та з ухваленням по справі нового рішення про відмову у задоволенні позову в зв`язку з пред`явленням позову не до всіх відповідачів.

Відповідно до ч.1 та ч. 13 ст.141 ЦПК України підлягають пропорційному розподілу понесені сторонами судові витрати.

Позивачі були звільнені від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги ухвалою суду, а тому його слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375,376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 5 лютого 2019 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Селецька сільська рада Дубровицького району Рівненської області про визнання частково недійсною приватизації земельної ділянки, припинення права власності на частину земельної ділянки відмовити.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги віднести за рахунок держави.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 травня 2019 року.

Судді: Бондаренко Н.В.

Ковальчук Н.М.

Хилевич С.В.