Справа № 159/6427/18
Провадження № 2/161/1330/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

04 квітня 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Кихтюка Р.М.,

секретаря - Авдійчук О.А.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3 про стягнення коштів.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 24.03.2018 року між ним та відповідачем було укладено договір купівлі - продажу транспортного засобу, а саме автомобіля «Фольксваген» ЛТ 35, р.н. НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, який був придбаний у відповідача за 3000 доларів США.

Вказує, що під час проведення перереєстрації цього транспортного засобу на своє ім'я, експертом НДЕКЦ було виявлено, що частини маркувальної панелі із номером кузова зазначеного автомобіля піддавались зміні. Факт зміни маркувальної панелі підтверджується висновком експерта № 32 від 25.04.2018 року.

Встановивши зазначену обставину, він звернувся до відповідача з вимогою повернути сплачені за придбаний в останнього автомобіль грошові кошти в сумі 3000 доларів США, на що той погодився та 05.04.2018 року особисто написав розписку, однак, зобов'язання не виконав.

У зв'язку з чим, просив суд стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в сумі 3000 доларів США, згідно розписки від 05.04.2018року.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, з підстав викладених у заяві та просили їх задовольнити, не заперечували щодо заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. А тому, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, у відповідності до ст. 280 ЦПК України.

Заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24.03.2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі - продажу транспортного засобу, а саме автомобіля «Фольксваген» ЛТ 35, р.н. НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2.

Як вбачається з постанови про закриття кримінального провадження, висновку експерта № 32 від 25.04.2018 року, частина маркувальної панелі із номером кузова автомобіля марки «Фольксваген» ЛТ 35, р.н. НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1 піддавалися зміні (а.с. 5).

У зв'язку з цим скасовано державну реєстрацію транспортного засобу марки «Volkswagen LT 35» р.н. НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, свідоцтво про реєстрацію ТЗ: серія НОМЕР_3, що унеможливлює в подальшому використання цього автомобіля, як транспортного засобу.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як вбачається з матеріалів справи, після звернення ОСОБА_1 до ОСОБА_3 з вимогою повернення коштів за придбаний автомобіль, останній погодився та особисто написав розписку (а.с. 6).

Як слідує із її змісту, ОСОБА_3 05.04.2018 року зобов'язався у трьохденний термін повернути кошти у сумі 3000 доларів, сплачені йому за автомобіль «Фольксваген» ЛТ 35, р.н. НОМЕР_1 (а.с. 6).

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень - ч. 1 ст. 81 ЦПК України.

Оскільки, відповідач всупереч вимог згаданої статті не представив суду належних доказів щодо виконання взятих на себе зобов'язань, то суд, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, приходить до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 вищевказану суму коштів, що в гривневому еквіваленті становить 81240 грн.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь відповідача слід стягнути 840 грн. сплаченого судового збору.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 77, 81, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 22, 526, 1166 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 3000 (три тисячі) доларів США, що на момент постановлення рішення еквівалентно 81240 (вісімсот одній тисячі двісті сорока) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача 840 (вісімсот сорок) грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Р.М. Кихтюк

Повний текст рішення складений 04.04.2019 року.