Справа № 161/621/19
Провадження № 2/161/1087/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2019 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого - судді Черняка В.В.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Свій позов обґрунтовує тим, що 19 червня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Перемишлянського районного управління юстиції у Львівській області зареєстровано її шлюб з ОСОБА_3 Від даного шлюбу в них народилась дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та обовязки. Відповідач особисто сам вирішив розірвати між ними стосунки, оскільки проживає окремо. Вона тривалий час проживає за кордоном та має намір створити сімю. З огляду на наведене, просить шлюб між нею та ОСОБА_3 розірвати. Стягувати з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 2 000, 00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Крім того, просить покласти на відповідача судові витрати по справі.

Позивач подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Відповідачем на адресу суду подано заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає в повному обсязі.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 19 червня 2010 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Перемишлянського районного управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 25 (а.с.7).

Від даного шлюбу в них народилась дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній.

Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сімю» встановлено, що проголошена Конституцією охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими.

Як встановлено судом, на грунті діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя у подружжя виникла неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги, шлюб існує лише формально.

Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сімї, та їх обєктивну недоступність для оточуючих, а також беручи до уваги категоричне заперечення позивачем щодо збереження сімї, визнання позову відповідачем, та з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56 СК України, суд приходить до висновку, що позов в частині вимог щодо розірвання шлюбу є підставним та підлягає до задоволення.

За змістом частини другої статті 114, статті 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Як встановлено судом, сторони є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8).

Також встановлено, що дитина проживає разом з матірю.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно із ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлено, що батько дитини є особою працездатного віку, доказів наявності протипоказань щодо працевлаштування не надано, інших утриманців не має.

В сукупності оцінених судом доказів є підстави вважати, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини та зобов'язаний згідно із законом належним чином забезпечувати і утримувати її.

При цьому, суд виходить з непорушності конституційного права неповнолітньої дитини на утримання батьками до досягнення нею повноліття; обов'язок батьків утримувати свою дитину не припиняється із припиненням шлюбу між батьками та спільного проживання з дитиною.

За таких обставин, суд вважає можливим визначити розмір аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000, 00 грн. на підставі статті 184 Сімейного кодексу України, положеннями якої передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

При цьому у частині другій статті 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення слід допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Частиною першою статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У статті 1 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи визнання позову відповідачем, за позовну вимогу про розірвання шлюбу з нього на користь позивача слід стягнути 50% сплаченого позивачем судового збору, що становить 384,20 грн. Інші 50%, тобто 384,20 грн., слід повернути позивачу безпосередньо із бюджету.

Крім того, згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути 768, 40 грн. судового збору в дохід держави за вимогу про стягнення аліментів.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 12, 77, 78, 141, 263, 255, 268, 430 ЦПК України, статтями 180, 181 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище - Смалюх) ОСОБА_5, яка народилась 13.02.1984 року в м. Львів Львівської області та ОСОБА_3, який народився 11.07.1978 року в м. Луцьку Волинської області, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Перемишлянського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 25 розірвати.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_1, в користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт СТ № 188635, аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 2 000 (дві тисячі) грн. 00 коп., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду 14.01.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_1, в користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт СТ № 188635, 384, 20 грн. (триста вісімдесят чотири) гривні двадцять копійок на відшкодування суми сплаченого судового збору.

Повернути ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт СТ № 188635, з Державного бюджету України 50 % сплаченого судового збору згідно квитанції від 14.01.2019 року № 0.0., що становить 384, 20 грн. (триста вісімдесят чотири) гривні двадцять копійок. Оригінал цієї квитанції залишити в матеріалах цивільної справи Луцького міськрайонного суду Волинської області № 161/621/19.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_1, на користь держави судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06.02.2019 року.

Суддя Черняк В.В.