ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року м. Херсон

Номер справи: 648/3137/15-ц

Номер провадження: 22-ц/819/385/19

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Вейтас І.В.,

суддів: Бездрабко В.О.

Кузнєцової О.А.

секретар Кутузова А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2, від імені якого діє ОСОБА_3, на рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 13 листопада 2018 року, у складі судді Сокирко Л.М., в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, мотивуючи його тим, що 21 березня 1997 року між ним на ОСОБА_4 було укладено шлюб, який 19 липня 2015 року було розірвано.

Під час шлюбу ними було придбано майно: земельна ділянка площею 0,0302 га для будівництва і обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1; побудовано будинок за адресою АДРЕСА_1; придбано автомобіль Шевролет Лачетти державний номер НОМЕР_4.

Після уточнення позовних вимог 28 лютого 2018 року просив суд з урахуванням висновків судових будівельно-технічних експертиз від 7 листопада 2016 року № 48/2016 та від 22 лютого 2017 року № 10/2017:

припинити право власності на домоволодіння по АДРЕСА_1;

розділити в натурі житловий будинок та господарські будівлі і споруди за адресою: АДРЕСА_1 шляхом визнання:

за ОСОБА_2 право власності на надбудову (мансарду) літ. «Е», в тому числі приміщення 1-5 площею 9,0 кв.м., приміщення 1-6 площею 3,8 кв.м., приміщення 1-7 площею 9,0 кв.м., приміщення 1-8 площею 12,2 кв.м., приміщення 1-9 площею 21,6 кв.м., всього приміщення площею 60,3 кв.м.; балкон площею 6,9 кв.м.; балкон площею 3,5 кв.м.; підвал, в тому числі приміщення І площею 15,0 кв.м., ворота №1, огорожа №2, що складає 39/100 у загальній вартості домоволодіння, а будівельні матеріали, що витрачені при будівництві гаражу;

за ОСОБА_4 право власності на житловий будинок літ. «Е», в тому числі приміщення 1-1 площею 5,1 кв.м.; приміщення 1-2 площею 43,3 кв.м., приміщення 1-3 площею 6,8 кв.м., приміщення 1-4 площею 12,4 кв.м., всього приміщення площею 67,6 кв.м.; ганок, що складає 61/100у загальній вартості домоволодіння;

стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 компенсацію за відхилення від ідеальних часток та за інженерні мережі внаслідок розподілу майна по АДРЕСА_1 у розмірі 102 995 грн.;

визнати за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частини земельної ділянки по АДРЕСА_1 площею 0,0111 га, на якій розташовані об'єкти нерухомості, що пропонуються йому до виділу, відповідно до графічного додатку № 1 до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 7 листопада 2016 року № 48/2016, де ця ділянка позначена для першого співвласника;

визнати за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частини земельної ділянки по АДРЕСА_1 площею 0,0111 га, на якій розташовані об'єкти нерухомості, що пропонуються їй до виділу, відповідно до графічного додатку № 1 до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 7 листопада 2016 року № 48/2016, де ця ділянка позначена для другого співвласника;

виділити ОСОБА_2 у незакінченому будівництвом житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 площею 13,8 кв.м. приміщення 6 площею 12,2 кв.м, приміщення 7 площею 22,6 кв.м, всього загальною площею 48,6 кв.м., будівлю сараю, що будується та зливної ями для завершення будівництва, що становить 49/100 загальної власності домоволодіння;

виділити ОСОБА_4 у незакінченому будівництвом житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 приміщення 1 площею 12,5 кв.м, приміщення 1-а площею 3,6 кв.м., приміщення 2 площею 14,1 кв.м., приміщення 3 площею 12,2 кв.м., приміщення 4 площею 5,3 кв.м., всього загальною площею 47,7 кв.м., незакінчені будівництвом будівлі вбиральні та гаражу для завершення будівництва, що становить 51/100 загальної вартості домоволодіння;

стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 компенсацію за відхилення від ідеальних часток внаслідок розподілу майна по АДРЕСА_2 у розмірі 7 163 грн.;

визнати за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частини земельної ділянки по АДРЕСА_2 площею 0,04905 га, на якій розташовані об'єкти нерухомості, що пропонуються йому до виділу відповідно до додатку № 3 (схема розподілу земельної ділянки Другий варіант) до висновку судової будівельно-технічної експертизи 22 лютого 2017 року № 10/2017, де ця ділянка позначена для першого співвласника;

визнати за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частини земельної ділянки по АДРЕСА_2 площею 0,04905 га, на якій розташовані об єкти нерухомості, що пропонуються йому до виділу відповідно до додатку № 3 (схема розподілу земельної ділянки Другий варіант) до висновку судової будівельно-технічної експертизи 22 лютого 2017 року № 10/2017, де ця ділянка позначена для другого співвласника;

виділити у власність ОСОБА_4 легковий автомобіль Chevrolet Lacetti, державний номер НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_3, з виплатою на користь ОСОБА_2 компенсації в розмірі Ѕ частини його вартості у розмірі 61 247 грн.

У вересні 2015 року відповідач за первісним позовом ОСОБА_4 звернулася до суду із зустрічною позовною заявою та після уточнення позовних вимог 06 липня 2016 року просила суд :

виділити у власність ОСОБА_4 житловий будинок та земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_5 площею 0,0302 га, яка розташована по АДРЕСА_1 та яка була надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд ( присадибна ділянка);

виділити у власність ОСОБА_2 об'єкт незавершеного будівництва (житловий будинок), що знаходиться по АДРЕСА_2 та земельну ділянку, кадастровий номер - НОМЕР_6 площею 0,0981 га за адресою: АДРЕСА_2, та яка була надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) та легковий автомобіль Chevrolet Lacetti, державний номер НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_3.

Розподіл провести без стягнення будь-яких компенсацій вартості майна для будь-якої сторони по справі з врахуванням фактичних обставин справи та інтересів неповнолітніх дітей, які проживають з нею.

Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 13 листопада 2018 року первісний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя задоволено частково.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на домобудівлю, розташовану по АДРЕСА_1, вартістю 1 327 928 (один мільйон триста двадцять сім тисяч дев'ятсот двадцять вісім) грн.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,0302 га, з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_5, розташовану по АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на незавершене будівництво житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, готовністю 53 %, розташованого по АДРЕСА_2, вартістю 446 790 (чотириста сорок шість тисяч сімсот дев'яносто) грн.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,0981 га, з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_6, розташовану по АДРЕСА_2.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на автомобіль Сhevrolet Lacetti, реєстраційний номерний знак НОМЕР_4, вартість якого без урахування ПДВ складає 122 494 (сто двадцять дві тисячі чотириста дев'яносто чотири) грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 різницю вартості майна 758 644 (сімсот п'ятдесят вісім тисяч шістсот сорок чотири) грн.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на будівельні матеріали, витрачені на будівництво незавершеного будівництва господарчої будівлі - гаражу, по АДРЕСА_1, на суму 9 309 (дев'ять тисяч триста дев'ять) грн.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на будівельні матеріали, витрачені на будівництво незавершеного будівництва господарчої будівлі - гаражу, розташованого по АДРЕСА_1 на суму 9 309 (дев'ять тисяч триста дев'ять) грн.

Припинено за ОСОБА_4 право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,0302 га, з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_5, розташовану по АДРЕСА_1, яка належала їй на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 3 липня 2013 року, серія НОМЕР_7.

Припинено за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,0981 га, з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_6, розташовану по АДРЕСА_2, яка належала йому відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 31 липня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Дергільовою О.Г. та зареєстрованого в реєстрі за номером 31.

В іншій частині за первісним та зустрічним позовами відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

З апеляційною скаргою на вказане рішення суду звернувся ОСОБА_2 Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції вирішив справу по суті поза межами позовних вимог за первісним та зустрічним позовами, поділивши майно у спосіб, який не просили сторони. Вказує, що суд безпідставно без попереднього внесення на депозитний рахунок вартості частки у спільному нерухомому майні подружжя постановив рішення про припинення права одного з подружжя на частку у спільному майні. Посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування матеріального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити в повному обсязі та відмовити в задоволенні зустрічного позову.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 вказує на безпідставність її доводів, вважає рішення суду законним та обґрунтованим та просить залишити його без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін та їх представників, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що з 21 березня 1997 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Дніпровського районного суду м. Херсон від 17 липня 2015 року.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно (індексний номер 5635689 від 3 липня 2013 року) ОСОБА_4 набула право власності на земельну ділянку, площею 0,0302 га, з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер НОМЕР_5, розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно (індексний номер 5740247 від 5 липня 2013 року) ОСОБА_4 набула право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 31 липня 2013 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Дергільовою О.Г., реєстровий № 312, ОСОБА_2 набув право власності на земельну ділянку, площею 0,0981 га, з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер НОМЕР_6, розташовану за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер 5740247) від 31 липня 2013 року.

Згідно висновку про забудову земельної ділянки, виданого Відділом містобудування та архітектури Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області, складеного 29 березня 2014 року та будівельного паспорту від 8 квітня 2014 року, ОСОБА_2 є забудовником житлового будинку на земельній ділянці, розташованій за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (НОМЕР_8) ОСОБА_4 набула права власності на автомобіль «Chevrolet Lacetti», 2005 року випуску, номер кузова НОМЕР_9, державний номер НОМЕР_4.

Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України та ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Колегія суддів, погоджується з висновком суду першої інстанції, який не заперечується сторонами, що автомобіль «Chevrolet Lacetti», 2005 року випуску, державний номер НОМЕР_4; житловий будинок в АДРЕСА_1; земельна ділянка в АДРЕСА_2, та недобудований житловий будинок за вказаною адресою, набуті подружжям за час шлюбу за спільні кошти подружжя і тому є спільною власністю подружжя, у якому кожному належить по Ѕ частині.

Разом з тим, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про віднесення до спільної сумісної власності та визнання за позивачем за первісним позовом ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку в АДРЕСА_1, оскільки вказана земельна ділянка відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_10 передана ОСОБА_4 на підставі рішення сесії Чорнобаївської сільської ради від 12 жовтня 2010 року № 576 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, тобто набута нею внаслідок безоплатної приватизації.

Згідно з законом України від 11 січня 2011 року № 2913-VI «Про внесення змін до статті 61 СК України щодо об'єктів права спільної сумісної власності подружжя», що набув чинності 09 лютого 2011 року, земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, у тому числі приватизації, віднесена до об'єктів права спільної сумісної власності подружжя. На підставі закону України від 17 травня 2012 року № 4766-VI частину п'яту статті 61 СК України виключено.

Зважаючи на те, що рішенням Чорнобаївської сільської ради земельна ділянка передана у власність ОСОБА_4 12 жовтня 2010 року, тобто набута нею до набрання чинності закону України від 11 січня 2011 року № 2913-VI «Про внесення змін до статті 61 СК України щодо об'єктів права спільної сумісної власності подружжя», колегія суддів вважає, що вказана земельна ділянка є особистою приватною власністю ОСОБА_4, тобто не підлягає поділу, як суб'єкт права спільної сумісної власності подружжя.

Таким чином, рішення суду першої інстанції в частині визнання за ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку в АДРЕСА_1, підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог про поділ вказаної земельної ділянки.

Колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги про відсутність підстав присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення про визнання права власності за ОСОБА_2 право власності на домобудівлю, розташовану по АДРЕСА_1, вартістю 1327 928 гривень, а за ОСОБА_4 право власності на незавершене будівництво житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, готовністю 53%, розташованого по АДРЕСА_2, з присудженням з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 грошової компенсації різниці вартості майна, суд першої інстанції не врахував, що за змістом ч.4,5 статті 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Наявність цієї умови дозволяє створити ефективний механізм охорони прав співвласників, право на частку яких припиняється, щодо гарантованого отримання вартості частки в разі ухвалення судового рішення. Адже на підставі цього рішення не тільки припиняється право, але й набувається право на частку іншим співвласником.

Отже, процедура внесення суми відшкодування вартості частини майна на депозит суду, з одного боку, є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв'язку з припиненням її права на частку у спільному майні, а з іншого боку, є технічною функцією щодо забезпечення виконання однією стороною у справі своїх зобов'язань перед іншою.

У пункті 25 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що, вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин четвертої, п'ятої статті 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених статтею 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (стаття 11 цього Кодексу) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми.

Зважаючи на те, що жодний з подружжя не бажає сплачувати іншому грошову компенсацію вартості нерухомого майна, як і компенсацію вартості автомобіля, мотивуючи це відсутністю коштів, колегія суддів вважає, що рішення суду у вказаній частині підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання про поділ майна подружжя колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до положень ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Частиною 1 ст.71 СК України передбачено, що майно, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Суд при цьому бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що вирішуючи спір про поділ майна подружжя, суд має виходити лише з вказаних сторонами варіантів поділу майна. Оскільки, як зазначено в ст.71 СК України, якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір вирішується судом, тобто у разі звернення подружжя до суду то порядок поділу майна вже визначається судом. У такому випадку не буде мати місце вихід за межі позовних вимог, оскільки предметом позову є матеріально-правові вимоги позивача до відповідача - поділ спільного майна подружжя, а не порядок та спосіб поділу вказаного майна.

Щодо поділу будинку, що розташований по АДРЕСА_1, Білозерського району Херсонської області, колегія суддів виходить з наступного.

Під час розгляду справи судом першої інстанції було проведено додаткову судову будівельно-технічну, земельно-технічну та будівельно-оціночну експертизу - висновок експерта № 48/2016 складений судовим експертом Малим О.В. 07.11.2016 року. Відповідно вказаного висновку експерта розроблено один варіант поділу житлового будинку та споруд.

За вказаним варіантом серед приміщень, що виділяються другому співвласнику відсутні житлові кімнати, а серед приміщень, що виділяються першому співвласнику відсутнє приміщення кухні та можливість доступу до приміщень другого (мансардного) поверху з вулиці. Вказані приміщення необхідно облаштувати при реалізації поділу за цим варіантом шляхом перепланування в межах виділених приміщень. Для організації двох окремих житлових квартир після прийняття рішення про поділ за цим варіантом необхідно розробити проект реконструкції будинку з одноквартирного в двоквартирний. Проектом слід передбачити організацію житлових приміщень на першому поверсі (для другого співвласника) та кухні та зовнішніх сходів на мансардний поверх (для першого співвласника). Будівельні роботи необхідно виконувати відповідно до проекту, після реєстрації декларації про початок будівельних робіт. (а.с. 304 т.1)

Крім того експертом вказано, що інженерні мережі розташовані на першому поверсі в приміщеннях які виділяються другому співвласнику.

Сумарна компенсація першому співвласнику з боку другого співвласника за відхилення від часток та за інженерні мережі складає 121 613 грн.

Відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України учасники спільної часткової власності здійснюють свої права за їх згодою та можуть домовитись про порядок користування і володіння майном, яке перебуває у їх спільній власності. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до частини першої статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності.

Річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення, є подільною (частина перша статті 183 ЦК України).

Виходячи із змісту статей 183, 358, 364, 379, 380 ЦК України, виділ часток жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Визначальним для виділу частки в домоволодінні, який перебуває у спільній частковій власності, є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки будинку відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи виділ частки, повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежитлових будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі.

Аналогічний висновок наведений у постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2012 року у справі № 6-12цс13.

Так, згідно з Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, перепланування це, зокрема, перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів.

Оскільки висновком експертизи саме такі роботи визначені як умова поділу житлового будинку, що передбачають втручання в несучі конструкції та інженерні системи загального користування, то слідує, що такі роботи потребують отримання документів, що дають право на їх виконання.

Судом апеляційної інстанції в судовому засіданні під час розгляду справи було роз'яснено позивачу та його представникам а також позивачу за зустрічним позовом, право надати суду вказані вище документи та відповідні висновки: технічний висновок про відповідність перепланування будівельним нормам і правилам, висновок про відповідність перепланування санітарно-епідеміологічним вимогам, пропонованим до будинків і приміщень, і правилами пожежної безпеки та інших служб, зокрема, погодження для встановлення відокремленого газо-, водо- та енергопостачання, які повинні бути надані до ухвалення судом рішення.

Однак, після оголошення перерви, суду апеляційної інстанції вказані вище документи та висновки відповідних служб позивачем не були надані, в судовому засіданні позивач та його представник пояснили суду про те, що надавати вказані документи та отримувати висновки вони не мають наміру, позивач за зустрічним позовом підтримала вказану позицію іншої сторони.

Здійснення перепланування можливе лише за умови дотримання вимог статті 152 ЖК Української РСР, отримання відповідного дозволу, що дає право на виконання таких робіт.

Обов'язок оформлення таких документів згідно зі статтями 34, 39, 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» покладено на Управління державної архітектурно-будівельної інспекції.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає що слід відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про реальний поділ будинку АДРЕСА_1, оскільки технічних висновків про відповідність перепланування будівельним нормам та правилам, санітарно-епідеміологічним вимогам і правилам пожежної безпеки сторони не надали, а дозвіл на проведення реконструкції і перепланування житлового будинку у зв'язку із виділом в натурі часток, уповноваженим на це органом не надано.

Оскільки провести реальний поділ будинку, що є спільною сумісною власністю, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, за вказаних обставин не вбачається можливим, колегія суддів вважає за необхідне визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_4 право власності по 1/2 частці будинку.

Щодо поділу будинку, що розташований по АДРЕСА_2, колегія суддів виходить з наступного.

Під час розгляду справи судом першої інстанції було проведено додаткову судову будівельно-технічну, земельно-технічну та будівельно-оціночну експертизу - висновок експерта № 10/2017 складений судовим експертом Малим О.В. 22.02.2017 року. Експертом вказано, що вказаний житловий будинок незавершений будівництвом, має стіни, перекриття та 78% покрівлі, сформовано об'ємно-планувальні рішення шляхом зведення перегородок. За цим показником поділ будинку є можливим. (а.с.8-19 т.2)

Виходячи з аналізу чинного законодавства та враховуючи характерні ознаки незавершеного будівництва, слід визнати, що об'єкт будівництва (об'єкт незавершеного будівництва) - це нерухома річ особливого роду: її фізичне створення розпочато, однак не завершено. Щодо такої речі можливе встановлення будь-яких суб'єктивних майнових, а також зобов'язальних прав, у випадках та в порядку, визначених актами цивільного законодавства.

Вирішуючи питання про виникнення, зміну та припинення суб'єктивних цивільних прав стосовно об'єкта незавершеного будівництва, потрібно враховувати особливості та обмеження, встановлені законодавчими актами.

За позовом дружини, членів сім'ї забудовника, які спільно будували будинок, а також спадкоємців суд має право здійснити поділ об'єкта незавершеного будівництва, якщо, враховуючи ступінь його готовності, можна визначити окремі частини, що підлягають виділу, і технічно можливо довести до кінця будівництво зазначеними особами.

У разі неможливості поділу об'єкта незавершеного будівництва суд може право за цими особами на будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку урахуванням конкретних обставин залишити його одній зі сторін, а іншій присудити у компенсацію.

Правовий аналіз статей 60, 63, 69 СК України та статей 328, 331, 368, 372 ЦК дозволяє дійти висновку про те, що об'єкт незавершеного будівництва, зведений за час шлюбу, може бути визнаний об'єктом права спільної сумісної власності подружжя із визначенням часток.

Таким чином, так як спірний об'єкт незавершеного будівництва побудований сторонами в шлюбі, за спільні кошти подружжя та є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, ще не введений в експлуатацію та не обладнаний комунікаціями, що виключає отримання дозволів та висновків на проведення реконструкції та переобладнання, експертом вказано, що є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, то будинок, що розташований по АДРЕСА_2, можливо виділити реально сторонам за варіантами вказаним в експертизі.

Експертом розроблено два варіанти поділу вказаного житлового будинку.В уточненнях до позовних вимог, позивач ОСОБА_2 просив провести виділ за варіантом 2 та виділити йому майно як другому співвласнику. ОСОБА_4 не висловлювала своїх побажань щодо варіантів поділу. Колегія суддів вважає можливим задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 та провести поділ майна за другим варіантом додаткової судової будівельно-технічної, земельно-технічної та будівельно-оціночної експертизи - висновок експерта № 10/2017, складений судовим експертом Малим О.В. 22.02.2017 року. (а.с.8-19 т.2)

Відповідно, підлягає поділу земельна ділянка (загальна площа 981 кв.м.) по АДРЕСА_2, шляхом визнання права власності за ОСОБА_2 та ОСОБА_4 права власності по Ѕ частині площею 0,04905 га, згідно додатку до експертизи № 3 варіанту 2 висновку експерта № 10/2017 складеного 02.02.2017 року (а.с.8-19 т.2).

Вирішуючи питання щодо поділу автомобіля Chevrolet Lacetti, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, 2005 року виробництва, колегія суддів виходить з того, що жоден із подружжя не бажає залишити за собою вказаний автомобіль та сплатити іншому грошову компенсацію замість його частки у праві спільної сумісної власності на вказаний автомобіль, мотивуючи це відсутністю коштів, колегія суддів вважає за необхідне визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_4 право власності по Ѕ частині автомобіля Chevrolet Lacetti, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, 2005 року виробництва.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення вимог первісного та зустрічного позовів.

Керуючись ст.367, п.2 ч.1 ст.374, п.1 ч.1 ст. 376, ст. 382 ЦПК України Херсонський апеляційний суд у складіколегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, від імені якого діє ОСОБА_3, задовольнити частково.

Рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 13 листопада 2018 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким первісний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя та зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

Реально поділити між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 незавершений будівництвом житловий будинок, що розташований за адресою АДРЕСА_2 згідно варіанту 2 висновку експерта № 10/2017 складеного за результатами проведення додаткової судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи експертом Малим О.В. 02.02.2017 року та виділити:

- ОСОБА_2: в житловому будинку: приміщення 5 площею 13,8 кв.м., приміщення 6 площею 12,2 кв.м., приміщення 7 площею 22,6 кв.м., загальною площею 48,6 кв.м. вартістю 201 522 грн; сарай вартістю 49209 грн; зливову яму вартістю 13 991 грн; всього загальною вартістю 264 722 грн, що становить 49/100 частин домоволодіння, що на 3581,5 грн менше ідеально приналежної вартості (другий співвласник згідно варіанту 2);

ОСОБА_4: в житлову будинку: приміщення 1 площею 12,5 кв.м., приміщення 1а площею 3,6 кв.м., приміщення 2 площею 14,1 кв.м., приміщення 3 площею 12,2 кв.м., приміщення 4 площею 5,3 кв.м., загальною площею 47,7 кв.м. вартістю 197 791 грн; вбиральню вартістю 14 204 грн, гараж вартістю 59 890 грн; всього загальною вартістю 271885 грн, що становить 51/100 частин, що на 3581,5 грн більше ідеально приналежної вартості (перший співвласник згідно варіанту 2);

Схему поділу приміщень у житловому будинку наведено в графічному додатку до експертизи № 1; схема поділу надвірних споруд наведена в додатку до експертизи № 3.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину земельної ділянки (загальна площа 981 кв.м.) по АДРЕСА_2 площею 0,04905 га, що позначена першому співвласнику на схемі розподілу земельної ділянки (додаток до експертизи № 3) варіанту 2 висновку експерта № 10/2017 складеного 02.02.2017 року.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частину земельної ділянки (загальна площа 981 кв.м.) по АДРЕСА_2 площею 0,04905 га, що позначена другому співвласнику на схемі розподілу земельної ділянки (додаток до експертизи № 3) варіанту 2 висновку експерта № 10/2017 складеного 02.02.2017 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 компенсацію за відхилення від ідеальних часток внаслідок розподілу нерухомого майна АДРЕСА_2 у розмірі 3581,50 грн.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частину житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_4 право власності по Ѕ частині автомобіля Chevrolet Lacetti, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, 2005 року виробництва.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_4 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий І.В. Вейтас

Судді: В.О. Бездрабко

О.А. Кузнєцова

Повне судове рішення складено 12 квітня 2019 року

Суддя: І.В. Вейтас