КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 379/216/19 Головуючий у 1-й інст. - Зінкін В.І.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/6308/2019 Доповідач - Рубан С.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Іванченко М.М.

при секретарі Клець О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Таращанського районного суду Київської області від 26 лютого 2019 року, постановлену у складі судді Зінкіна В.І. у справі за заявою представника позивача про забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро - Проперті», третя особа: ОСОБА_3, Реєстраційна служба Таращанського РУЮ Київської області, про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Таращанського районного суду Київської області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро - Проперті», третя особа: ОСОБА_3, Реєстраційна служба Таращанського РУЮ Київської області, про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки.

Представник позивача звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії, а саме будь-які реєстраційні дії по реєстраційній справі № 44, щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, площею 1,8900 га, яка розташована в адміністративних межах Чернинської сільської ради Таращанського району Київської області, що належить ОСОБА_1.

Посилається на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро - Проперті» 12 лютого 2019 року звернулося до Господарського суду Київської області з позовною заявою про скасування записів про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно до Сільськогосподарського Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Мрія». Господарський суд Київської області ухвалою від 18 лютого 2019 року у вказаній справі залучив ОСОБА_1, в якості третьої особи без самостійних вимог.

Реєстрація права оренди земельної ділянки, а рівно і скасування такого права являється похідними від самого договору оренди землі, тому на думку представника позивача, не розглянувши позов про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 01.02.2015 року за № 5 не можливо буде розглядати питання про скасування запису про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, зазначеної в договорі оренди земельної ділянки від 26.04.2018 року, укладеного між ОСОБА_1 і Сільськогосподарським Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Мрія».

Оскільки зазначені справи розглядаються судами різної юрисдикції, існує велика ймовірність скасування державної реєстрації права оренди існуючого договору без розгляду питання про визнання недійсним спірного договору оренди від 01.02.2015 року № 5.

Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 26 лютого 2019 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, ухвалити нове рішення про забезпечення позовних вимог, шляхом заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії по реєстраційній справі № 44, щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, площею 1,8900 га, яка розташована в адміністративних межах Чернинської сільської ради Таращанського району Київської області, що належить ОСОБА_1.

Посилається на те, що існує велика ймовірність скасування державної реєстрації права оренди існуючого договору оренди без розгляду питання про визнання недійсним спірного договору оренди від 01.02.2015 року №5, так як провадження у справі Господарським судом Київської області відкрито раніше ніж Таращанським районним судом Київської області. Виконання рішення Господарського суду Київської області про скасування державної реєстрації права оренди унеможливить фактичне виконання рішення Таращанського районного суду Київської області. Крім того, представниками ТОВ «Агро - Проперті» вже здійснювалася реєстрація права оренди щодо земельної ділянки ОСОБА_1 без її відома. Тому єдиним можливим способом захистити своє право власності є саме заборона вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки належної позивачу, що підтверджує співмірність виду забезпечення позову та позовних вимог.

Представник відповідача подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Посилається на те, що предметом позову є договір оренди землі, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Агро - Проперті». Предметом доказування є обставини, встановлення яких може підтвердити недійсність договору оренди, в тому числі наявність або відсутність права оренди на земельну ділянку. Договір, що оспорюється був зареєстрований 22.09.2017 року в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Реєстрацію договору було скасовано 26.04.2018 року Департаментом державної реєстрації Міністерства юстиції України. Запис про оренду скасований, тому відповідач позбавлений права володіння та користування спірною земельною ділянкою, будь - які права щодо неї у ТОВ «Агро - Проперті» відсутні. Міністерство юстиції України після визнання протиправним Наказу про скасування права оренди на спірну земельну ділянку прийняло новий Наказ №431/5 від 12.02.2019 року про скасування наказу, що скасовував право оренди за ТОВ «Агро - Проперті». Згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у випадку визнання недійсним договору оренди, скасовується запис про реєстрацію речово - правового титулу, що ним посвідчується. Враховуючи наявність чіткого механізму виконання рішення суду у цій справі скаржник має на меті встановити штучні перешкоди виконання рішення господарського суду, а саме відновлення запису про право оренди.

В судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених в апеляційній скарзі.

ОСОБА_3 заперечив проти задоволення апеляційної скарги з підстав викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Інші учасники процесу відзиву на апеляційну скаргу не подали, в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Представник позивача звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії, а саме будь-які реєстраційні дії по реєстраційній справі № 44, щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, площею 1,8900 га, яка розташована в адміністративних межах Чернинської сільської ради Таращанського району Київської області, що належить ОСОБА_1.

Посилається на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро - Проперті» 12 лютого 2019 року звернулося до Господарського суду Київської області з позовною заявою до Сільськогосподарського Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Мрія» про скасування записів про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно.

Не розглянувши позов про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 01.02.2015 року за № 5 не можливо буде розглядати питання про скасування запису про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, зазначеної в договорі оренди земельної ділянки від 26.04.2018 року, укладеного між ОСОБА_1 і Сільськогосподарським Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Мрія».

Оскільки зазначені справи розглядаються судами різної юрисдикції, існує велика ймовірність скасування державної реєстрації права оренди існуючого договору без розгляду питання про визнання недійсним спірного договору оренди від 01.02.2015 року № 5.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заява не містить достатньо обґрунтованих обставин, які дають підстави стверджувати, що невжиття такого заходу забезпечення позову, який обраний заявником може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення Таращанського районного суду Київської області про визнання недійсним договору оренди № 5 від 01.02.2015 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Агро-Проперті». Зазначені заходи забезпечення позову не є співмірними із заявленими позовними вимогами та відсутні факти, які б вказували на існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майнота (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржникому судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9, роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку сторін з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

З сукупного аналізу вищевказаних положень законодавства вбачається, що застосування у справі заходів забезпечення позову є виправданим, якщо з обставин справи встановлено об'єктивну можливість вчинення відповідачем дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволенні позову.

При цьому варто враховувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним договір оренди землі від 01.02.2015 року №5, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Агро - Проперті» на земельну ділянку площею 1,8900 га, кадастровий номер НОМЕР_1, зареєстрований Реєстраційною службою Таращанського РУЮ Київської області.

В поданій заяві про забезпечення позову представник позивача просить заборонити вчиняти певні дії, а саме будь-які реєстраційні дії по реєстраційній справі № 44, щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, площею 1,8900 га, яка розташована в адміністративних межах Чернинської сільської ради Таращанського району Київської області, що належить ОСОБА_1.

В судовому засіданні в апеляційному суді представник відповідача пояснив, що оспорюваний договір оренди був зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Наказом Міністерства юстиції України від 25.04.2018 року скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ТОВ «Агро - Проперті» щодо спірної земельної ділянки та внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про скасування записів про інше речове право (право оренди), внесених на підставі рішення.

Відповідно до ч.5 ст.6 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

За умовами ст.17 Закону України «Про оренду землі» об'єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч.2 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Оскільки запис про договір оренди, укладений 01.02.2015 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Агро - Проперті» скасовано, ТОВ «Агро - Проперті» відповідно до вказаного законодавства позбавлено права володіння та користування спірною земельною ділянкою, будь - які права щодо неї у ТОВ «Агро - Проперті» відсутні.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заява про забезпечення позову не містить достатньо обґрунтованих обставин, які дають підстави стверджувати, що невжиття такого заходу забезпечення позову, який обраний заявником може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Крім того, в апеляційному суді встановлено, що позивач не звернулась до Господарського суду Київської області з клопотанням про зупинення провадження у справі до винесення рішення Таращанським районним судом Київської області у даній справі.

Крім цього, позивач звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії, не визначив та не вказав коло осіб, яким суд має заборонити вчиняти реєстраційні дії щодо земельної ділянки позивача, що позбавило би суд можливості задовольнити заяву навіть при наявності підстав для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність постановленої ухвали.

Оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Таращанського районного суду Київської області від 26 лютого 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 12 квітня 2019 року.

Головуючий Рубан С.М.

Судді Желепа О.В.

Іванченко М.М.