Постанова

Іменем України

20 березня 2019 року

м. Київ

справа № 295/6530/15-ц

провадження № 61-10390св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач);

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», третя особа - ОСОБА_3,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Житомирської області від 24 травня 2016 року у складі колегії суддів: Косигіної Л. М., Худякова А. М., Григорусь Н. Й.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «РайффайзенБанк Аваль»), третя особа - ОСОБА_3, про стягнення коштів.

Позовну заяву мотивовано тим, що між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4 укладені кредитні договори: від 21 травня 2007 року № Z012/110/372, за умовами якого він отримав у кредит 139 000 доларів США до 20 травня 2014 року; від 28 листопада 2007 року № Z012/110/803, за умовами якого він отримав у кредит 60 000 доларів США до 27 листопада 2014 року; від 28 листопада 2007 року № Z012/110/804, за умовами якого він отримав у кредит 125 000 доларів США до 27 листопада 2014 року; від 11 серпня 2008 року № Z012/110/334, за умовами якого він отримав у кредит 182 000 доларів США до 10 серпня 2018 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Спадщину після нього прийняла вона та її брат - ОСОБА_3 Вони одразу повідомили банк про смерть позичальника. ОСОБА_4 належним чином виконував взяті на себе зобов'язання, а тому на час його смерті заборгованість за вищевказаними договорами була відсутня.

Згідно з договором про поділ спадкового майна від 13 вересня 2011 року та свідоцтв про право на спадщину, у її власність перейшло 25/100 ідеальної частини магазину непродовольчих товарів за адресою: АДРЕСА_4, вартістю 329 996 грн 77 коп., у власність ОСОБА_3 - квартира АДРЕСА_1, вартістю 29 790 грн; 17/100 ідеальної частини житлового будинку АДРЕСА_5, вартістю 8 773 грн, вклад на рахунку № НОМЕР_4 в АТ «Райффайзен Банк Аваль» на суму 10 122 грн, вклад на рахунку № НОМЕР_1 в АТ «Райффайзен Банк Аваль» на суму 373 грн 12 коп.; вклад на рахунку № НОМЕР_2 в АТ «Райффайзен Банк Аваль» на суму 27,48 доларів США, що в еквіваленті 218 грн 24 коп. Всього спадкоємцями прийнято спадщину на суму 379 273 грн 13 коп., що в еквіваленті становить 47 757,17 доларів США (курс станом на ІНФОРМАЦІЯ_1).

У період з 15 лютого 2011 року по 31 липня 2013 року вони сплачували кошти на погашення кредитних зобов'язань, а всього на суму 210 828,80 доларів США: за кредитним договором від 21 травня 2007 року № Z012/110/372 - 41 241,99 доларів США; за кредитним договором від 28 листопада 2007 року № Z012/110/803 - 42 856,28 доларів США; за кредитним договором від 28 листопада 2007 року № Z012/110/804 - 89 550,10 доларів США; за кредитним договором від 11 серпня 2008 року № Z012/110/334 - 37 180,43 доларів США.

Враховуючи те, що спадкоємцями отримано у спадок майно на загальну суму 47 757,17 доларів США, а фактично сплачено 210 828,80 доларів США, сума надлишку становить 163 071,63 доларів США.

Уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_1 просила стягнути з банку на її користь заборгованість у сумі 163 071,63 доларів США.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 11 березня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на користь ОСОБА_1 заборгованість у сумі 163 071,63 доларів США, що в еквіваленті станом на 24 квітня 2015 року становить 3 674 177 грн 17 коп. У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що сукупна вартість спадкового майна становить 379 273 грн 13 коп., спадкоємцями сплачено 210 828,80 доларів США, що в еквіваленті 1 697 368 грн 43 коп., тому ними як новими боржниками за кредитними договорами зобов'язання виконані в повному обсязі. Враховуючи, що спадкоємцями сплачені грошові кошти в розмірі більшому ніж сума, яка підлягала сплаті ними як спадкоємцями, вимога про повернення надлишку сплачених спадкоємцями грошових коштів є законною та обґрунтованою.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 24 травня 2016 року апеляційну скаргу ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено. Рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що позовні вимоги ОСОБА_1 про повернення коштів є необґрунтованими, кошти не були сплачені шляхом одноразового платежу, як передбачено частиною другою статті 1282 ЦК України. Крім того, у свідоцтвах про право власності на спадкове майно вказано інвентаризаційну вартість майна, тобто ринкову вартість спадкового майна на момент відкриття спадщини не визначено.

Короткий зміст касаційної скарги та її доводи

У касаційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про те, що ринкова вартість спадкового майна на момент відкриття спадщини не визначена, оскільки у свідоцтвах про право власності на спадкове майно вказано вартість майна. На момент відкриття спадщини діяла Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року, яка не передбачала під час оформлення права на спадщину проведення ринкової грошової оцінки спадкового майна. Загальна вартість майна, отриманого у спадщину, є меншою ніж розмір погашеної нею заборгованості за кредитними договорами.

Короткий зміст позиції інших учасників справи

Відповідач відзив на касаційну скаргу не надав.

Надходження касаційної скарги до Верховного Суду

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 жовтня 2016 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі.

Ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 грудня 2016 року справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», третя особа - ОСОБА_3, про стягнення коштів призначено до судового розгляду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

22 лютого 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Оцінка аргументів учасників справи та висновків судів першої й апеляційної інстанцій

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судами попередніх інстанцій установлено, що 21 травня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № Z012/110/372, за умовами якого ОСОБА_4 отримав у кредит 139 000 доларів США строком до 20 травня 2014 року зі сплатою 12 % річних (т. 1 а.с. 7, 156-165).

21 травня 2007 року на забезпечення виконання вказаного договору між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 укладено договір поруки № Z012/110/372/1 (т. 2 а.с. 139-141).

22 травня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1, ОСОБА_4 укладено договір іпотеки, предметом якого був магазин непродовольчих товарів по АДРЕСА_4, вартість якого становила 1 413 297 грн згідно з витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданим КП Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради 23 квітня 2007 року за № 14335050 (т. 1 а.с. 72-75).

28 листопада 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № Z012/110/803, за умовами якого ОСОБА_4 отримав у кредит 60 000 доларів США на споживчі потреби строком до 27 листопада 2014 року зі сплатою 12,75 % річних (т. 1 а.с. 4).

28 листопада 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № Z012/110/804, за умовами якого ОСОБА_4 отримав у кредит 125 000 доларів США на споживчі потреби строком до 27 листопада 2014 року зі сплатою 13 % річних (т. 1 а.с. 5).

На забезпечення виконання вищевказаних кредитних договорів, 28 листопада 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 були укладені договори поруки № Z012/110/803/1, № Z012/110/804/1 (т. 2 а.с. 65-67, 68-70), між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_5 - договір поруки № Z012/110/803/3 (т. 2 а.с. 114-116).

Також 28 листопада 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» і ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 укладено договір іпотеки на забезпечення виконання кредитних договорів від 28 листопада 2007 року № Z012/110/803 та № Z012/110/804, за яким в іпотеку передано: магазин непродовольчих товарів за адресою: АДРЕСА_4; квартира АДРЕСА_2; земельна ділянка площею 1100 кв. м по АДРЕСА_6; земельна ділянка площею 737 кв. м по АДРЕСА_7; земельна ділянка площею 909 кв. м у с. Зарічани Житомирського району Житомирської області (т. 2 а.с. 117-120).

11 серпня 2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № Z012/110/334, за умовами якого ОСОБА_4 отримав у кредит 182 000 доларів США на споживчі цілі, строком до 10 серпня 2018 року включно, зі сплатою 16,4 % річних (т. 1 а.с. 7, 166-178).

11 серпня 2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_5 було укладено договір поруки № Z012/110/334/2, за умовами якого вона виступила поручителем за вищевказаним кредитним договором, а 12 серпня 2008 року - договір іпотеки, згідно з яким ОСОБА_5 передала в іпотеку квартиру АДРЕСА_3, та земельну ділянку площею 0,0225 га (т. 2 а.с. 108-113).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер (т. 1 а.с. 8).

Судами встановлено, що про смерть позичальника ОСОБА_4 його спадкоємці одразу повідомили ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

Із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулися його діти - ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (т. 2 а.с. 151-155).

13 вересня 2011 року ОСОБА_1 і ОСОБА_3 отримали свідоцтва про право на спадщину за законом (т. 1 а.с. 9, 11, 12), за якими вони успадкували в рівних частинах (кожний по 1/2 частини): вклади з відповідними відсотками та нарахованою комісією, що розміщені на рахунках в Житомирській обласній дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль»: № НОМЕР_3 на суму 10122 грн; № НОМЕР_1 на суму 373 грн 12 коп.; № НОМЕР_2 на суму 27,48 доларів США;

25/100 ідеальної частини магазину непродовольчих товарів по АДРЕСА_4, загальною площею 112 кв. м. Згідно з відомостями, викладеними у витязі з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданому КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради 01 червня 2011 року за № 30153537, вартість частини магазину непродовольчих товарів, який спадкується, становить 329 996 грн 77 коп.;

однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 31,18 кв. м. Відповідно до відомостей, викладених у витязі з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданому КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради 02 червня 2011 року за № 30171535, вартість квартири становить 31 305 грн, на момент смерті спадкодавця - 29 790 грн;

17/100 ідеальної частини житлового будинку АДРЕСА_5, загальною площею 91 кв. м. Згідно з відомостями, викладеними у витязі з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданому КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради 07 червня 2011 року за № 30223553, вартість частини житлового будинку, яка спадкується, становить 9 036 грн, на момент смерті спадкодавця - 8 773 грн.

13 вересня 2011 року між спадкоємцями укладено нотаріально посвідчений договір про поділ спадкового майна (т. 1 а.с. 10), відповідно до якого перейшло у власність: ОСОБА_1 - 25/100 ідеальної частини магазину непродовольчих товарів по АДРЕСА_4; ОСОБА_3 - квартира АДРЕСА_1; 17/100 ідеальної частини житлового будинку АДРЕСА_5; вклади з відповідними відсотками та нарахованою комісією, що розміщені на рахунках в Житомирській обласній дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль»: № НОМЕР_4 на суму 10 122 грн; № НОМЕР_1 на суму 373 грн 12 коп.; № НОМЕР_2 на суму 27,48 доларів США.

Відповідно до довідки ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на час смерті ОСОБА_4, тобто станом на ІНФОРМАЦІЯ_1, відсутня заборгованість за кредитними договорами від 21 травня 2007 року № Z012/110/372, від 11 серпня 2008 року № Z012/110/334, від 28 листопада 2007 року № Z012/110/803 та № Z012/110/804 (т. 2 а.с. 86-90).

Після смерті боржника за кредитним договором № Z012/110/803 були внесені кошти: 15 лютого 2011 року - 702,48 доларів США; 15 березня 2011 року - 709,94 доларів США; 15 квітня 2011 року - 717,49 доларів США (платником у платіжних документах зазначений ОСОБА_4.); 11 травня 2011 року - 32 264,09 доларів США (платник - ОСОБА_1.).

За кредитним договором № Z012/110/804 були внесені кошти: 15 лютого 2011 року - 702,48 доларів США, 15 березня 2011 року - 709,94 доларів США, 15 квітня 2011 року - 717,49 доларів США (платник - ОСОБА_4.); 11 травня 2011 року - 32 264,09 доларів США (платник - ОСОБА_1.).

За кредитним договором від 11 серпня 2008 року № Z012/110/334 внесені кошти після смерті боржника: 15 лютого 2011 року - 931,96 доларів США, 15 березня 2011 року - 944,69 доларів США, 15 квітня 2011 року - 957,60 доларів США, 16 травня 2011 року - 970,69 доларів США, 15 червня 2011 року - 983,96 доларів США, 15 липня 2011 року - 997,41 доларів США, 15 серпня 2011 року - 1011,04 доларів США, 15 вересня 2011 року - 1024,85 доларів США, 14 жовтня 2011 року - 1038,86 доларів США, 15 листопада 2011 року - 1053,06 доларів США, 15 грудня 2011 року - 1067,48 доларів США. Відбулося сторнування 30 грудня 2011 року: за період з 04 лютого по 31 березня 2011 року - 4079,64 доларів США; за період з 01 квітня по 30 червня 2011 року - 6534,76 доларів США; за період з 01 липня по 30 вересня 2011 року - 6483,45 доларів США; за період з 01 жовтня по 28 грудня 2011 року - 6149,35 доларів США. Також сплачено: 13 січня 2012 року - 1082,04 доларів США, 15 лютого 2012 року - 1096,83 доларів США, 15 березня 2012 року - 1 111,82 доларів США, 13 квітня 2012 року - 1127,01 доларів США, 15 травня 2012 року - 1142,41 доларів США, 23 червня 2012 року - 1 158,03 доларів США. У всіх платіжних документах платником вказано ОСОБА_4

За договором від 21 травня 2007 року № Z012/110/372 внесені кошти: 15 лютого 2011 року - 1 774,83 доларів США, 15 березня 2011 року - 1792,58 доларів США, 15 квітня 2011 року - 1810,51 доларів США, 16 травня 2011 року - 1828,61 доларів США, 15 червня 2011 року - 1846,90 доларів США, 15 липня 2011 року - 1865,37 доларів США, 15 серпня 2011 року - 1884,02 доларів США, 15 вересня 2011 року - 1092,86 доларів США, 30 вересня 2011 року - 810 доларів США, 14 жовтня 2011 року - 1921,89 доларів США, 15 листопада 2011 року - 1941,11 доларів США, 15 грудня 2011 року - 1960,52 доларів США. За договором відбулося сторнування: 30 грудня 2011 року за період з 04 лютого по 31 березня 2011 року - 1 561,14 доларів США; 31 грудня 2011 року за період з 01 квітня по 30 червня 2011 року - 2 405,89 доларів США; 01 січня 2012 року за період з 01 липня по 30 вересня 2011 року - 2267,53 доларів США; 30 грудня 2011 року за період з 01 жовтня по 28 грудня 2011 року - 2023,34 доларів США. 13 січня 2012 року сплачено - 1 980,12 доларів США, 15 лютого 2012 року - 1999,92 доларів США, 15 березня 2012 року - 2 019,92 доларів США, 13 квітня 2012 року - 2 040,12 доларів США, 15 травня 2012 року - 2 060,52 доларів США, 15 червня 2012 - 2 081,13 доларів США, 28 грудня 2012 року - 28 599,80 доларів США, 15 березня 2013 року - 200 доларів США, 15 квітня 2013 року - 254 доларів США, 31 травня 2013 року - 200 доларів США, 31 липня 2013 року - 100 доларів США. У всіх платіжних документах вказано платником ОСОБА_4

Станом на 26 квітня 2016 року заборгованість за кредитами від 11 серпня 2008 року № Z012/110/334 становила 72 318,15 доларів США, від 21 травня 2007 року № Z012/110/372 - 24 699,95 доларів США. За кредитними договорами від 28 листопада 2007 року № Z012/110/803 та № Z012/110/804 заборгованість сплачено.

26 січня 2012 року ОСОБА_5 (дружина боржника) звернулася до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» із заявою, в якій зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4, тому вона просила сторнувати нараховані та сплачені нею відсотки і перерахувати їх на її рахунок, відкритий у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», для подальшої сплати зобов'язань за кредитними договорами від 21 травня 2007 року № Z012/110/372 та від 11 серпня 2008 року № Z012/110/334. Крім того, вона просила сторнувати нараховані та сплачені відсотки за кредитними договорами від 28 листопада 2007 року № Z012/110/803 та № Z012/110/804 і повернути їх готівкою, у зв'язку із достроковим їх погашенням (т. 1 а.с. 44).

Відповідно до протоколу засідання комітету з проблемних кредитів Житомирської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 21 лютого 2012 року, протягом 2011 року ОСОБА_5 - дружина померлого, сплачувала кредитну заборгованість ОСОБА_4 за чотирма кредитами (т. 2 а.с. 45-47). Для зменшення кредитного навантаження нею було продано дві квартири, що перебували в заставі банку, та сплачено заборгованість за кредитами: від 28 листопада 2007 року № Z012/110/803 та № Z012/110/804. З моменту смерті позичальника та до моменту продажу квартир, останньою були сплачені відсотки за кредитними договорами на загальну суму 4 576,03 доларів США. Крім того, ОСОБА_5 погодилася взяти на себе відповідальність за повернення кредитних коштів за договорами від 21 травня 2007 року № Z012/110/372 та від 11 серпня 2008 року № Z012/110/334. Комітет з проблемних кредитів Житомирської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль», серед іншого, вирішив здійснити перевірку наданих ОСОБА_5 квитанцій, зарахувати суми за переплаченими відсотками в рахунок зменшення тіла кредиту за кредитними договорами від 21 травня 2007 року № Z012/110/372 та від 11 серпня 2008 року № Z012/110/334, укласти з дружиною померлого договори про врегулювання порядку погашення кредитної заборгованості.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 03 липня 2014 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_5 до ПАТ «РайффайзенБанк Аваль», ОСОБА_1, ОСОБА_3 про визнання припиненими договорів поруки від 11 серпня 2008 року № Z012/110/334/2 та від 28 листопада 2007 року № Z012/110/803/3, іпотеки від 12 серпня 2008 року і 28 листопада 2007 року, припинення обтяження нерухомого майна (т. 1 а.с. 194-196).

Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 06 листопада 2014 року рішення районного суду скасовано, ухвалено нове рішення про визнання припиненими договорів поруки від 11 серпня 2008 року № Z012/110/334/2 та від 28 листопада 2007 року № Z012/110/803/3. У задоволенні позову про припинення іпотеки від 28 листопада 2007 року відмовлено з інших підстав. В іншій частині рішення залишено без змін (т. 2 а.с. 121-123).

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 09 вересня 2014 року позов ОСОБА_1 до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_3 про визнання договорів поруки та іпотеки припиненими задоволено. Визнано припиненими з ІНФОРМАЦІЯ_1: договір іпотеки, укладений 28 листопада 2007 року між ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ВАТ «РайффайзенБанк Аваль»; договір поруки 21 травня 2007 року № Z012/110/372/1, укладений між ОСОБА_1 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»; договір поруки 28 листопада 2007 року № Z012/110/803/1, укладений між ОСОБА_1 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль».

Також припинено обтяження нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 та передано в іпотеку ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», згідно з договором іпотеки від 28 листопада 2007 року (т. 1 а.с. 50-51). Даним рішенням встановлено, що про смерть позичальника спадкоємці повідомили банк одразу після його смерті.

Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 16 жовтня 2014 року скасовано рішення районного суду, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено (т. 1 а.с. 52-54).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 березня 2015 року рішення Апеляційного суду Житомирської області від 16 жовтня 2014 року скасовано, рішення Богунського районного суду м. Житомира від 09 вересня 2014 року залишено в силі (т. 1 а.с. 55-57).

Ухвалою Верховного Суду України від 06 липня 2015 року відмовлено у задоволенні заяви ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у допуску до провадження про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 березня 2015 року (т. 1 а.с. 188-189).

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 03 червня 2015 року частково задоволено позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та з метою погашення заборгованості за кредитним договором від 21 травня 2007 року № Z012/110/334 в сумі 145 473 доларів США звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_3 та земельну ділянку площею 0, 0225 га (т. 2 а.с. 10-12).

Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 22 грудня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено, рішення районного суду в частині задоволених вимог скасовано, ухвалене нове рішення про відмову у задоволенні позову (т. 2 а.с. 13-15).

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 08 липня 2015 року частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та припинено зобов'язання за кредитними договорами, укладеними між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» і ОСОБА_4 від 11 серпня 2008 року № Z012/110/334 та від 21 травня 2007 року № Z012/110/372 (т. 1 а.с. 96-99).

Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 28 жовтня 2015 року вищевказане рішення скасоване в частині задоволених вимог ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні вказаних вимог. В іншій частині рішення залишено без змін (т. 1 а.с. 181-183).

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За загальним правилом до складу спадщини входять усі цивільні права та обов'язки, що належали спадкодавцеві та момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Виняток складають ті з них, які є невідчужуваними, нерозривно пов'язані з особою спадкодавця (стаття 1219 ЦК України).

За змістом зазначених норм зобов'язання за кредитними договорами переходять у спадщину.

Частиною другою статті 1281 ЦК України передбачено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Згідно з положеннями статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Виходячи з тлумачення статті 1282 ЦК України, спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Відповідальність кожного із спадкоємців за зобов'язаннями спадкодавця є частковою. Це означає, що кожен із спадкоємців відповідає за борги спадкодавця лише в межах дійсної вартості тієї частки активів спадкового майна, яка до нього перейшла.

Судом першої інстанції встановлено, що у грошовому виразі вартість спадкового майна ОСОБА_1 становить 329 996 грн 77 коп., вартість спадкового майна ОСОБА_3 - 49 276 грн 36 коп., а всього - 379 273 грн 13 коп.; спадкоємцями сплачено банку грошові кошти в сумі 210 828,80 доларів США (еквівалент на дату платежу в гривневому виразі становить 1 696 368 грн 43 коп.).

До суду з позовом про стягнення коштів звернулася лише ОСОБА_1, інший спадкоємець - ОСОБА_3 брав участь у цій справі як третя особа.

Суд апеляційної інстанції, ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, вказав на те, що позов пред'явлено тільки ОСОБА_1 і за таких обставин суд позбавлений можливості вирішувати питання про повернення ОСОБА_1 коштів, які є часткою спадкового майна її брата - ОСОБА_3

Апеляційний суд всупереч вимогам статей 212-214, 303, 316 ЦПК України не визначив межі вартості спадкового майна кожного із спадкоємців та, відповідно, межі відповідальності кожного з них за боргами спадкодавця -ОСОБА_4

Крім того, судами попередніх інстанцій не встановлено, хто саме із спадкоємців після смерті ОСОБА_4 сплачував заборгованість за кредитними договорами, укладеними між ПАТ «Райффайзен банк Аваль» і ОСОБА_4, після смерті останнього.

Зазначене вище перешкоджає суду касаційної інстанції без встановлення вказаних фактичних обставин ухвалити правильне рішення по суті спору.

Згідно з пунктами 1, 2 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Ураховуючи, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, апеляційним судом повністю не встановлено, а тому судове рішення не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України 2004 року щодо законності та обгрунтованості, колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла висновку про його скасування з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Під час нового розгляду справи суду належить врахувати викладене, розглянути справу в установлені законом розумні строки з додержанням вимог процесуального права, дослідити та належним чином оцінити подані особами, які беруть участь у справі, докази, з наведенням відповідних обгрунтувань, дати правову оцінку доводам і запереченням сторін та ухвалити законне і обгрунтоване рішення.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 415, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Апеляційного суду Житомирської області від 24 травня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б. І. Гулько

Є. В. Синельников

Ю. В. Черняк