Справа № 373/1613/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2019 року м. Переяслав-Хмельницький

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Керекези Я.І.,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 373/1613/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю,

представник позивача ОСОБА_4,-

встановив:

Представник позивача ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом і просить усунути перешкоди позивачу у користуванні правом власності шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком № 22 по вул. Петропавлівській в м. Переяслав-Хмельницькому Київської області.

Посилається на те, що позивач є власником будинку № 22 по вул. Петропавлівській в м. Переяслав-Хмельницькому Київської області. В будинку із 13 грудня 2011 року був зареєстрований ОСОБА_3, який з часу реєстрації і по даний час за місцем реєстрації не проживає. Реєстрація відповідача в даному житловому приміщенні порушує її права та інтереси, як власника майна. Відповідач в добровільному порядку знятися із реєстрації за вищезазначеною адресою не бажає.

Факт належності позивачу будинку, що розташований по по вул. Петропавлівській, 22 в м. Переяслав-Хмельницькому Київської області, підтверджує копією договору дарування від 25 серпня 2016 року, посвідченого державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької міської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 (реєстровий номер 1020), та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.10-12).

Факт реєстрації відповідача в будинку за вищезазначеною адресою підтверджує копією будинкової книги, довідкою Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області № 1933 від 30 серпня 2018 року (а.с.13-15).

Факт не проживання відповідача у вищезазначеному будинку із 2011 року підтверджує актами обстеження від 12 лютого 2018 року, 10 травня 2018 року, 09 серпня 2018 року, складеними депутатом Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області (а.с.16-18).

Факт сплати позивачем коштів за комунальні послуги за житло по вул. Петропавлівській, 22 в м. Переяслав-Хмельницькому Київської області підтверджує копіями поданих квитанцій (а.с.20-23).

Суд не може прийняти до уваги довідку-розрахунок заборгованості по аліментах ОСОБА_3, зроблений старшим державним виконавцем Відділу ДВС Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області (а.с.19), оскільки даний доказ не стосується предмету позовних вимог і не може бути належним доказом.

Суд приймає до уваги інші подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи.

В судове засідання позивач та його представник не зявилися. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги підтримують і просять їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Наслідки визнання позову йому розяснені та зрозумілі.

Розгляд справи здійснюється відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України.

Оскільки відповідач не є членом сімї позивача, то до правовідносин, що виникли між сторонами, слід застосовувати норми Цивільного кодексу України, що регулюють права власника на своє майно, зокрема, право володіння, користування, розпорядження своїм майном та усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, зняття з реєстрації проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сімї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

Оскільки відповідач позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі ч.4 ст. 206 ЦПК України.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 319, 321, 383, 391 ЦК України, керуючись ст. ст. 10,12, 13, 19, 80, 81, 141, 206, 211, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд , -

ухвалив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: будинком № 22 по вул. Петропавлівській в м. Переяслав-Хмельницькому Київської області.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХIIІ "Перехідні положення" Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області.

Учасники справи:

-позивач ОСОБА_2, проживаюча ІНФОРМАЦІЯ_2; ідентифікаційний номер НОМЕР_1;

-відповідач ОСОБА_3, зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_3.

Суддя Я. І. Керекеза