Провадження № 22-ц/811/905/19 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Крайник Н. П.

суддів: Шеремети Н. О., Цяцяка Р. П.

при секретарі: Куцику І. Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Галицького районного суду міста Львова від 18 грудня 2013 року у справі за поданням заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області Стасишина А.Р. про тимчасове обмеження виїзду за межі України, -

в с т а н о в и в:

Оскаржуваною ухвалою подання заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області Стасишина А.Р. про тимчасове обмеження виїзду за межі України задоволено.

Тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України громадянку України ОСОБА_1 до сплати заборгованості згідно виконавчих листів по справі № 1304/10809/12 від 17.09.2013 року, виданих Галицьким районним судом м. Львова.

Ухвалу суду оскаржив представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

Вважає її незаконною, необґрунтованою, такою, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права та з неповним з`ясуванням усіх обставин справи.

Зазначає, що у 2013 році ОСОБА_1 була притягнута до кримінальної відповідальної. Вироком Галицького районного суду м Львова від 07.02.2013 року у справі № 1304/10809/12 ОСОБА_1 визначено покарання у виді 4 років 4 місяців позбавлення волі, все належне їй майно було арештоване. Однак, державним виконавцем не вчинено жодних дій з реалізації такого майна та погашення заборгованості за рахунок отриманих з його продажу коштів. Вважає, що до подання про обмеження у праві виїзду за кордон заступник начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби не долучив належних та достатніх доказів, які б підтверджували ухилення ОСОБА_1 від виконання рішення суду. Оскаржуваною ухвалою не встановлено, чи ухилявся боржник від виконання судового рішення, чи надсилалися державним виконавцем боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження, чи направлялись боржнику виклики державного виконавця. Вважає, що сам факт наявності невиконаного фінансового зобов`язання, не може бути підставою для обмеження особи у праві виїзду за межі України, поки не буде доведено умисне ухилення такої особи від виконання зобов`язання. Крім того, метою виїзду ОСОБА_1 за межі України є тимчасове працевлаштування з метою погашення заборгованості за виконавчими документами.

Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні подання про тимчасове обмеження виїзду ОСОБА_1 за межі Українивідмовити.

У засіданні колегії суддів представник ОСОБА_1 . - ОСОБА_2 скаргу підтримав з підстав, наведених у ній, просив скаргу задоволити, ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою у задоволенні подання державного виконавця відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасника справи, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Положенням ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» встановлено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання - до виконання зобов`язань, або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції чинній на час постановлення оскаржуваної ухвали, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені цим Законом заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції чинній на час постановлення оскаржуваної ухвали, у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням.

Встановлено, що на виконанні відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області перебуває зведене виконавче провадження № 40235497 з виконання виконавчих листів по справі № 1304/10809/12, виданих 17.09.2013 року Галицьким районним судом міста Львова про стягнення з ОСОБА_1 в користь держави заборгованості на загальну суму 15539841,18 грн.

Копії постанов про відкриття виконавчих проваджень №№ 39915675, 39914248, 39914855, 39915512, 39915597, 39915375, 39914942, об`єднаних постановою державного виконавця від 14.10.2013 року у зведене виконавче провадження № 40235497, скеровувалися ОСОБА_1 для добровільного виконання у строк до 30.09.2013 року (а.с. 6, 10, 14, 18, 22, 26, 32).

Встановлено, що ОСОБА_1 рішення суду в наданий для добровільного його виконання строк не виконала, пояснення з приводу невиконання не надала.

14.10.2013 року копія постанова державного виконавця про об`єднання у зведене виконавче провадження № 40235497 від 14.10.2013 року була надіслана ОСОБА_1 для відома (а.с. 36).

14.10.2013 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с. 37).

14.11.2013 року державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника, відповідно до якої оголошено розшук транспортного засобу марки ЗИЛ 130 АГ, ДНЗ 02927ТС, зареєстрованого за боржником (а.с. 40).

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, боржник ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_1 .

16.10.2013 року державним виконавцем на адресу ОСОБА_1 направлено вимогу про явку боржника до відділу ПВР ВДВС ГУЮ у Львівській області (а.с. 47).

У зв`язку з невиконанням рішення суду, ухиленням від його виконання та неявкою боржника ОСОБА_1 на виклики державного виконавця, державним виконавцем винесено постанову від 06.11.2013 року про примусовий привід через органи внутрішніх справ ОСОБА_1 у відділ примусового виконання рішень УДВС Головного управління юстиції у Львівській області на 10 год. 00 хв. 14 листопада 2013 року.

Встановлено, що з часу відкриття виконавчих проваджень - з 2013 року, боржником ОСОБА_1 не вчинялися дії, спрямовані на виконання рішення суду.

З наведених мотивів, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання зобов`язання за рішенням суду та підставно обмежив її у праві виїзду за межі України до сплати заборгованості згідно виконавчих листів по справі № 1304/10809/12 від 17.09.2013 року, виданих Галицьким районним судом м. Львова.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, підстав для скасування ухвали суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Галицького районного суду міста Львова від 18 грудня 2013 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 21.05.2019 року.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Шеремета Н. О.

Цяцяк Р. П.