БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/303/19
Провадження № 2/497/361/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

16.05.2019 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кравцової А.В.,

секретар судового засідання - Бекметова Х.В.,

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград за відсутністю сторін цивільну справу за позовом Болградської районної державної адміністрації Одеської області в особі Болградського районного органа опіки та піклування до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

28.02.2019 року представник позивача Болградської районної державної адміністрації Одеської області в особі Болградського районного органа опіки та піклування звернувся до суду з вищевказаним позовом, яким просить позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути аліменти на утримання вказаної дитини з відповідача в розмірі по 1 / 4 частини всіх доходів, але не менше, ніж встановлені законом 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідач, будучи матір`ю дитини, не виконує своїх батьківських обов`язків щодо його виховання та утримання, не цікавляться його життям, не проявляє ніякого батьківського піклування, та не надає будь-якої матеріальної допомоги.

Відповідач ОСОБА_1 , будучи повідомлена належним чином про час та місце судового засідання - судової повістками та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, до суду не з`явилася, не надала суду заперечень або пояснень щодо предмету та підстав позову.

У письмовому клопотанні представник позивача підтримав позовні вимоги, обґрунтовуючи їх доводами, викладеними у позові, просив суд розглянути справу заочно, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, та просив задовольнитии позов в повному обсязі, суд ухвалою вирішив, що справа підлягає розгляду заочно.

Вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що справа підлягає заочному розгляду, а позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти і відповідні ним правовідносини:

- згідно висновку органу опіки та піклування - Болградської районної державної адміністрації Одеської області №03/01-26/256 від 08.02.2019року, доцільно вирішити питання про позбавлення відповідача батьківських прав, тому що мати ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо утримання та виховання дитини: не працює, не має постійного місця проживання, веде аморальний спосіб життя, покинула дитину у дитячому закладі, куди дитина була влактована службою у справах дітей, не навідує її, місце перебуування відповідачки невідоме. Батько дитини - записаний зі слів матері, відповідно до ч.І статті 135 СК У країни. Службою у справах дітей Болградської районної державної адміністрації 04.10.2017 рокуотримано доповідну заступника головного лікаря Белградського центру первинної медико-санітарної допомоги року про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , проживає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з дитиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Приміщення, де проживала дитина - в аварійному стані: холодно, брудно, темно. Відсутнє дитяче ліжко, теплі речі, продукти харчування. Хвора дитина (ОРЗ, гіпотрофія II ступені ) була направлена до дитячого відділення Болградської ЦРЛ, але мати проігнорувала направлення дитячого лікаря.

05.10.2017 року при проведенні профілактичного рейду «Діти вулиці» службою у справах дітей була відвідана сім`я за вищевказаною адресою. З матір`ю дитини проведена профілактична бесіда, надано дитяча коляска, речі, термін для створення умов для утримали дитини.

09.10.2017 року сім`я ОСОБА_1 була відвідана черговий раз, але умови проживання дитини не покращились. У зв`язку з вище вказаним, та тяжким матеріальнім станом сім`ї була досягнута домовленість з матір`ю про влаштування Імалолітнього ОСОБА_2 до Ізмаїльського будинку дитини терміном на шість місяців за її заявою (а.с.3);

- згідно свідоцтва про народження ОСОБА_2 та витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька ( НОМЕР_1 , а.с.8), його матір`ю є ОСОБА_1 (свідоцтво серії НОМЕР_2 , а/з 74, а.с.5);

- згідно розпорядження в.о.голови районної державної адміністрації від 10.10.2017 року за №394/А-2017, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 влаштований до будинку дитини на повне державне утримання строком на шість місяців (а.с.9);

- згідно акту від 21.01.2019 року за №02/0609 про результати відвідування та піклування дитиною було встановлено, що ОСОБА_1 - мати малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває на повному державному забезпеченні в Ізмаїльському спеціалізованому будинку дитини з 19.10.2017 року за весь час відвідувала лише 1 раз , а саме - 11.07.2018 року, потім не цікавилась його долею, а ні в усній, а ні в письмовій формі, тобто, фактично самоусунулась від виховання та утримання дитини (а.с.11);

- згідно актів обстеження житлово-побутових умов родини відповідача від 09.10.2017 року та від 11.10.2017 року було виявлено незадовільними та недостатніми умови для проживання і виховання дитини, антисанітарія (а.с.14-15);

В силу п.2ч.1ст.164 Сімейного Кодексу України, яка передбачає підстави позбавлення батьківських прав, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини.

Отже, виходячи з досліджених судом доказів вбачається, що своїми діями відповідачі свідомо порушують свої зобов`язання закріплені в статті 51 Конституції України від 28 червня 1996 року, згідно якої: батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Аналогічне твердження закріплене і у ст.180 Сімейного Кодексу України.

В принципі №6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення».

В ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, що діє на Україні з 27 вересня 1991 року вказано: «Держави-учасники зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи».

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402 зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних доля всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 11 цього ж Закону вказано, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно статті 12 вищеназваного Закону вказано, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 15 цього ж Закону встановлено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею.

При розгляді даної цивільної справи достовірно було встановленою що відповідач свідомо не виконує своїх обов`язків з виховання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не займається вихованням дитини, матеріально його не забезпечує, не піклується про нього.

Статтею 164 Сімейного Кодексу України встановлено підстави позбавлення батьківських прав, а саме п.2 ч.1 - ухиляння від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов`язку - виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій.

Виходячи з вищевикладеного, діючи в інтересах дитини, суд вважає можливим задовольнити позов і позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч.2 ст.165 СК України, одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Необхідно відмітити, що за положеннями ч.2 ст. 166 СК України - особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Керуючись вимогами ст. 182 Сімейного Кодексу України та п. 17 Постанови Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судом окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне положення дитини, стан здоров`я та матеріальне положення відповідачки.

Відповідно до ст.ст.182,183 СК України, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_1 , на користь дитячого державного закладу, в якому буде виховуватись дитина чи на користь опікуна, під опіку якого дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , буде влаштована, на його утримання, - аліменти - в розмірі 1 / 4 частини всіх доходів кожного з відповідачів, але не менше ніж по 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку також з кожного відповідача, починаючи з дня звернення позивачем до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Слід також роз`яснити відповідачам, що, відповідно до ст. 168 СК України «Мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав».

Відповідно з вимогами ч.6 ст.141 ЦПК України, також підлягає стягненню на користь держави з відповідача судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривні40 копійок.

Керуючись положенням ст.ст.2,81,263-265,280-284,352,354 ЦПК України; п. 2 ч.1 ст.164, ст.ст.165, 166, 180, 181 СК України; ст.ст.8, 11, 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402; ч.2 ст. 3 Конвенції «Про права дитини» від 27 вересня 1991 року; принципу №6 Декларації «Про права дитини», проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року; Постановою №3 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року, суд

ухвалив:

Позов Болградської районної державної адміністрації Одеської області в особі Болградського районного органа опіки та піклування до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України (РНОКПП НОМЕР_3 ), - на користь дитячого закладу, в якому буде виховуватись дитина чи на користь опікуна - аліменти на утримання дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - в розмірі 1 / 4 частини усіх доходів відповідача, але не менше, ніж встановлених Законом 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, - починаючи з дня звернення позивача до суду - з 28.02.2019 року, і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривні40 копійок.

Надіслати, на підставі вимог ч.5ст.164 СК України, відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини дане рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання цим рішенням законної сили.

Заочне рішення суду може бути переглянуте Болградським районним судом Одеської області за заявою відповідача, яка подається до канцелярії суду особисто відповідачем чи його представником, або надсилається ними поштою на адресу суду.

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі (якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки) повністю або частково шляхом подання до Апеляційного суду Одеської області Апеляційної скарги у письмовій формі з дотриманням вимог ст.356 ЦПК України, - протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту; учасником справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - з дня отримання копії повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску й з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено 16.05.2019 року.

Суддя А.В. Кравцова