РЕНІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Провадження № 2/510/392/19

Справа № 510/2331/18

05.02.2019 року м. Рені Одеської області

Ренійський районний суд Одеської області у складі

Головуючого судді Гончарової-Парфьонової О.О.

При секретарі Міхайліченко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Рені Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області про визнання права власності, -

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 17 квітня 2018 року помер її батько ОСОБА_2, після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді права власності на:

-житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: с. Котловина Ренійського району Одеської області, вул. Леніна, буд. 89;

-земельну ділянку площею, що розташована за адресою: с. Котловина Ренійського району Одеської області, вул. Леніна, буд. 89, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства;

-право на земельну частку(пай) згідно сертифіката серія ОД № 0571996 від 19 січня 2004 року.

За життя ОСОБА_2 не залишив заповідальне розпорядження, а тому спадкоємство здійснюється за законом.

У встановлений законом строк позивач звернулася до нотаріальної контори с заявою про прийняття спадщини.

Через деякий час, відповідно до вимог чинного законодавства, ОСОБА_1 звернулася до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, 12 грудня 2018 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Позивач у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце його проведення сповіщалася, причини неявки суду не відомі, до суду надійшла заява, відповідно до якої вона просить розглядати справу за її відсутності, позов підтримує та проти його задоволення не заперечує.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, причини неявки суду не відомі, надав суду заяву, відповідно до якої він просить розглядати справу за його відсутності, позов визнає та проти його задоволення не заперечує.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, 17 квітня 2018 року помер батько позивача ОСОБА_2, після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді права власності на:

-житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: с. Котловина Ренійського району Одеської області, вул. Леніна, буд. 89;

-земельну ділянку площею, що розташована за адресою: с. Котловина Ренійського району Одеської області, вул. Леніна, буд. 89, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства;

-право на земельну частку(пай) згідно сертифіката серія ОД № 0571996 від 19 січня 2004 року.

За життя ОСОБА_2 не залишив заповідальне розпорядження, а тому спадкоємство здійснюється за законом.

У встановлений законом строк позивач звернулася до нотаріальної контори с заявою про прийняття спадщини.

Частиною 1 ст. 1269 ЦПК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦПК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Прийняття спадщини є фактом, який відображає волю спадкоємця отримати майно після смерті спадкодавця. Тобто ОСОБА_1 прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦПК України, оскільки її воля, як спадкоємця за законом, була виражена у її діях щодо подачі відповідної заяви до нотаріуса.

Через деякий час, відповідно до вимог чинного законодавства, ОСОБА_1 звернулася до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, 12 грудня 2018 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

У підтвердження своїх позовних вимог, позивач надала суду копії документів, які підтверджують: право власності та видавалися на імя померлого ОСОБА_2; документи, що підтверджують звернення позивача у встановлений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, документи, що підтверджують родинний звязок між померлим та позивачем, та інші докази, що підтверджують обґрунтованість позовних вимог, а відсутність оригіналів правовстановлюючих документів не може бути підставою для невизнання права власності за спадкоємцем.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Частина 5 ст. 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У даному випадку визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а надані суду документи у повному обсязі підтверджують обґрунтованість та законність позовних вимог, а тому позов має бути задоволено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 13, 18, 81, 89, 133, 141, 200, 206, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: с. Котловина Ренійського району Одеської області, вул. Леніна, буд. 89, що в цілому складається з: літ. А житлового будинку, житловою площею 81,60 кв.м., загальною площею 103,40 кв.м.,літ. Б веранда, літ. Г сарай, літ. Д сарай, літ. Е гараж, літ. Ж літня кухня, літ. З сарай, літ. И вбиральня, літ. К баня, літ. Л навіс, 1-3 огорожа, 4,5 споруда.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею, що розташована за адресою: с. Котловина Ренійського району Одеської області, вул. Леніна, буд. 89, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, державний акт на земельну ділянку серія ЯК № 595279, виданий Котловинською сільською радою Ренійського району Одеської області 27 квітня 2011 року (площею 0,1061 га кадастровий номер :02:002:0296) .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на сертифікат на право на земельну частку(пай) в ВАТ насінницький радгосп «Перемога» серія ОД № 0571996, виданий Ренійською райдержадміністрацією, зареєстрований 19 січня 2004 року за №1416.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.О. Гончарова-Парфьонова