Справа № 157/279/19
Провадження №2/157/135/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2019 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Антонюк О.В.,

з участю секретаря судового засідання Фесь Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами,

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася у суд з позовом, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходяться по вул. Миру, 22, в м. Камені-Каширському, Волинської області. В обґрунтування вимог зазначає, що за час шлюбу з ОСОБА_6 ними було побудовано житловий будинок та надвірні споруди, що розташовані по вул. Миру, 22, в м. Камені-Каширському, Волинської області. Належність їм даного домоволодіння стверджується довідками виконкому Камінь-Каширської міської ради № 395/2.2-3 від 12 червня 2018 року, № 30/2.2-3 від 15 січня 2019 року, рішенням виконкому Камінь-Каширської міської ради № 76 від 12 березня 1981 року про виділення земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку та актом про винос в натурі меж земельної ділянки. Оформити право власності на даний будинок в позасудовому порядку вона не має можливості, оскільки за життя її чоловік не оформив правовстановлюючі документи. 21 травня 2018 року чоловік помер. Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами. Спадкоємцями першої черги за законом є вона та їхні діти ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які спадщину не прийняли.

В підготовчому судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 зменшила позовні вимоги і просила визнати за нею право власності на частину спірного житлового будинку за мінусом тієї частки, право на спадкування якої має її син ОСОБА_2

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_7 не зявилися, подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Із змісту заяви представника позивачки ОСОБА_7 вбачається, що зменшені позовні вимоги позивачки він підтримує.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4К, ОСОБА_5 у судове засідання не зявилися, подали заяви, із змісту яких вбачається, що вони позов визнають і просять справу розглянути у їх відсутності.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити повністю, зважаючи на таке.

Згідно зі ст. 328 ЦК України однією із підстав набуття права власності є спадкування, яке згідно зі ст. 1216 цього Кодексу являє собою перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтями 1217, 1218, 1220, 1221 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, а місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Із змісту ст. 1223 ЦК України вбачається, що право на спадкування за законом виникає у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

У відповідності до ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Відповідно до ст. 22 КЗпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Аналогічні положення містяться у ст. 60 Сімейного кодексу України.

Статтею 1226 ЦК передбачено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_1 з 4 листопада 1975 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕГ № 039697 (а.с. 7). Під час шлюбу ними на відведеній ОСОБА_6 під індивідуальне будівництво, згідно з рішенням виконкому міської ради народних депутатів від 12 березня 1981 року № 76 та актом про винос в натурі меж земельної ділянки під будівництво індивідуального жилого будинку в містах, селищах міського типу і селах, земельній ділянці було побудовано житловий будинок (а.с. 27, 28).

Згідно з довідкою Камінь-Каширської міської ради від 15 січня 2019 року № 30/2-2-3 вказаний житловий будинок ОСОБА_6 знаходиться за адресою: м. Камінь-Каширський, вул. Миру, 22, Волинської області (а.с. 25).

З технічного паспорта на цей житловий будинок, виготовленого експертом, що внесений до Реєстру атсетованих осіб, - інженером з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_8, станом на 10 січня 2019 року вбачається, що житловий будинок літ. «А-1» і прибудова до нього літ «а», які знаходяться по вул. Миру, 22 у м. Камені-Каширському, побудовані у 1970 році. Біля житлового будинку також є літня кухня-сарай під літ. «Б-1», хлів під літ. «В-1», вбиральня під літ. «Г-1», 1980 року побудови, та ганок під літ. «а-1», 1985 року побудови.

Зазначений житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що побудовані на відведеній у встановленому законом порядку для будівництва земельній ділянці, не є самовільним будівництвом, та, у відповідності до ст. 22 КЗпШ України, вважаються спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_1 і право кожного з них щодо володіння, користування і розпорядження цим майном є рівним.

21 травня 2018 року ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 21 травня 2018 року серії І-ЕГ № 217102 (а.с. 8). З дня його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину вказаного будинковолодіння.

Спадщину після його смерті прийняла дружина ОСОБА_1, яка проживала постійно разом з ним на час відкриття спадщини, а також звернулася 23 жовтня 2018 року з заявою до Камінь-Каширської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Окрім того, спадщину після смерті ОСОБА_6 прийняв син останнього ОСОБА_2, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, про що не заперечили відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 під час підготовчого судового засідання.

Відповідач ОСОБА_3, який також є сином спадкодавця (а.с. 13) і проживав постійно з ним на час відкриття спадщини, від прийняття спадщини відмовився на користь свого брата ОСОБА_2, про що подав нотаріусу заяву 5 листопада 2018 року № 741 (а.с. 66).

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які також є дітьми спадкодавця (а.с. 14-16, 18-20), на час смерті постійно з ним не проживали і до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не зверталися, тобто спадщину не прийняли.

Таким чином, після смерті ОСОБА_6 його дружина ОСОБА_1 успадкувала 1/6 частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, і стала власницею 2/3 частин житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами.

Разом з тим, позивачці ОСОБА_1 нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно у звязку з відсутністю відповідних правовстановлюючих документів на нього (а.с. 24). За життя спадкодавець таких документів не мав.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 156504800 від 15 лютого 2019 року (а.с. 33), відомості про вказаний житловий будинок, зокрема, в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, відсутні, а тому позивачка ОСОБА_1 позбавлена можливості оформити своє право власності на нього, зокрема в порядку спадкування за законом, в нотаріальній конторі.

З огляду на вищезазначене, суд прийшов до висновку, що за позивачкою ОСОБА_1 належить визнати право власності на 2/3 частин нерухомого майна, що знаходиться по вул. Миру, 22, у м. Камені-Каширському, Волинської області.

Керуючись ст. ст. 328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1223, 1261, 1268 - 1270, 1274 ЦК України, ст. ст. 2, 10, 13, 264, 265, 273, 353, 354 ЦПК України, ст. 22 КЗпШС України, суд

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1) право власності на 2/3 частин житлового будинку «А-1», 1970 року побудови, з надвірними будівлями і спорудами: прибудову «а», 1970 року побудови, літню кухню-сарай «Б-1», 1980 року побудови, хлів «В-1», 1980 року побудови, вбиральня «Г-1», 1980 року побудови, ганок «а1», 1985 року побудови, що знаходяться по вул. Миру, 22, в м. Камені-Каширському, Волинської області.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: https://km.vl.court.gov.ua/sud0304/gromadyanam/csz/.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Апеляційна скарга подається через Камінь-Каширський районний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_9