Справа №333/2211/19
Провадження №2/333/1501/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2019 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

судді Круглікової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Іщенко А.О.,

представника позивача Олексюк М.М.,

представника відповідача Шкабури О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу

за позовною заявою: Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», 01011, м. Київ, вул. Лєскова, буд. 9

до відповідача: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 29 975,41 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 829 967,06 грн., -

встановив:

Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі за текстом АТ «Райффайзен Банк Аваль») звернулось до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 (надалі ОСОБА_1 ) заборгованості за кредитом в сумі 29 975,41 доларів США. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач вказує, що 26.05.2008 р. між сторонами укладено кредитний договір № 014/17-16/7860-11, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 65 000 доларів США до 25.05.2028 р. під 13% річних. Як вказував позивач, зобов`язання з повернення кредиту та відсотків за користування кредитом відповідач належним чином не виконав, у зв`язку з чим, на адресу ОСОБА_1 направлено вимогу про дострокове виконання боргових зобов`язань. Враховуючи неналежне виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором, за відповідачем виникла заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом в сумі 29 975,41 доларів США за період з 26.01.2015 р. по 03.01.2019 р. На підставі викладеного, позивач, керуючись ст.ст. 16, 509, 524, 530, 536, 549, 610, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України просить суд позов задовольнити та стягнути з відповідача 29 975,41 доларів США відсотків за користування кредитом за наведений вище період.

Представник позивача в судовому засіданні 04.09.2019 р. позов підтримала в повному обсязі, просила суд задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечив повністю з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, у задоволені позовних вимог просив суд відмовити повністю, застосувавши до спірних правовідносин строк позовної давності..

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Згідно з ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або ін. фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Судом встановлено, що 26.05.2008 року між відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (кредитор) та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 014/17-16/7860-11, за умовами якого (стаття 1 договору) Кредитор зобов`язався надати Позичальнику кредит в сумі 65 000 доларів США в строк до 25.05.2008 р. із процентною ставкою в розмірі 13%, а Позичальник отримати його відповідно до Умов кредитування за програмою кредитування житло.

Пунктом 3.1. кредитного договору обумовлено, що Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитору проценти за користування кредитом, розмір яких розраховується на основі процентної ставки в розмірі, визначеному п. 1.2.1. договору.

Згідно з п. 7.1. кредитного договору, Позичальник здійснює погашення кредиту та процентів щомісячно ануїтетними (однаковими) платежами в розмірі згідно з Графіком погашення кредиту та інших платежів.

Відповідно до п. 7.2. кредитного договору, Позичальник зобов`язався здійснювати погашення кредиту та процентів ануїтетними платежами у валюті кредиту кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання кредиту в дату, визначену п. 1.3.3. цього договору.

Цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання ними прийнятих відповідно до цього договору зобов`язань (п. 17.1. договору).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов наведеного вище кредитного договору № 014/17-16/7860-11 позивачем 26.05.2008 р. надано відповідачу кредит в сумі 65 000 доларів США, що підтверджується наявною в матеріалах цієї справи належним чином засвідченою копією виписки по рахунку (а.с. 14).

Факт отримання ОСОБА_1 кредитних коштів на вказану вище суму не заперечувався представником відповідача в ході розгляду цієї справи.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (ЦК України), зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом, відповідач взятих на себе зобов`язань за кредитним договором від 26.05.2008 року належним чином не виконав, отримані кредитні кошти та проценти за користування кредитом в строк, визначений у договорі та відповідно до Графіку погашення кредиту, не сплатив. У зв`язку з чим, АТ «Райффайзен Банк Аваль» направлено на адресу ОСОБА_1 наступні вимоги про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором від 12.01.2013 р., 18.05.2013 р. та від 15.01.2019 р.

Із змісту вимоги від 12.01.2013 р. про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором слідує, що АТ «Райффайзен Банк Аваль», керуючись кредитним договором, ст.ст. 625, 1050 ЦК України вимагає від ОСОБА_1 протягом не більше ніж 30 календарних днів з дати цієї вимоги, а саме до 11.02.2013 р. здійснити дострокове погашення кредиту у повному обсязі разом зі сплатою процентів та пені в розмірі 59 922,80 доларів США, з яких: 58 656,02 доларів США заборгованість по сумі кредиту та 1 020,21 доларів США - заборгованість за процентами.

Доказів на підтвердження виконання ОСОБА_1 вказаної вище вимоги матеріали цієї справи не містять та відповідачем не надано.

Таким чином, у зв`язку з неналежним виконанням прийнятих відповідачем на себе зобов`язань, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача за кредитним договором від 26.05.2008 року заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом за період з 26.01.2015 р. по 03.01.2019 р. в сумі 29 975,41 доларів США.

Розглянувши заявлені вимоги, суд виходить з наступного.

Умовами п.п. 9.1., 9.2. кредитного договору сторони передбачили, що у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником своїх зобов`язань за цим договором, Кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту позичальником у повному обсязі разом зі сплатою всіх сум, належних до сплати на дату пред`явлення вимоги, включаючи проценти за кредитом (у тому числі прострочені проценти), пеню та штрафи відповідно до цього договору. Зокрема, Кредитор вправі пред`явити Позичальнику вимогу про дострокове погашення кредиту у випадку прострочення Позичальником більш ніж на 30 календарних днів строків погашення кредиту або порушення цих строків менш на 30 календарних днів, але більше трьох раз протягом останніх дванадцяти місяців.

Пунктом 9.3. кредитного договору встановлено, що Позичальник зобов`язаний виконати вимогу Кредитора про дострокове погашення грошових зобов`язань за цим договором протягом не більше ніж 30 календарних днів з моменту її пред`явлення. У разі невиконання Позичальником цієї вимоги Кредитор має право звернути стягнення за будь-яким з договорів забезпечення (або пред`явити вимогу поручителю) або вжити інші заходи для стягнення заборгованості Позичальника за цим договором, які не суперечать чинному законодавству України.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Таким чином, з урахуванням викладеного, матеріали справи свідчать, що АТ «Райффайзен Банк Аваль» вимогою від 12.01.2013 р., встановивши строк дострокового погашення кредиту у повному обсязі разом зі сплатою процентів до - 11.02.2013 р., фактично змінило умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів та сплати процентів за користування кредитом.

За таких обставин, суд вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Наведена вище правова позиція відповідає висновку, викладеному в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 р. у справі № 202/4494/16-ц, який відповідно ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» повинен враховуватись судами при застосуванні таких норм права.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість нарахованих до стягнення відсотків за користування кредитом на підставі договору від 26.05.2008 року за період з 26.01.2015 р. по 03.01.2019 р., тобто після закінчення строку виконання основного зобов`язання з повернення кредиту та процентів за користування кредитом.

У зв`язку з чим, вимоги АТ «Райффайзен Банк Аваль» заявлені у цій справі задоволенню не підлягають.

Представником відповідача подано заяву про застосування позовної давності до спірних правовідносин.

Статтею 256 ЦК України унормовано, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

За змістом ч.ч. 4, 5 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Оскільки судом відмовлено у задоволенні заявлених вимог АТ «Райффайзен Банк Аваль» у зв`язку з безпідставністю та необґрунтованістю, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви відповідача про застосування строку позовної давності до спірних правовідносин у цій справі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір в сумі 12 449,51 грн. покладається судом на позивача.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 265, 268, 273, 274, 279 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 16.09.2019 р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Круглікова