ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/817/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., (суддя-доповідач), Корніюк А.П., П`єнти І.В.,

секретар - Дубова М.В.,

за участю представників учасників справи,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Хмельницького центру підвищення кваліфікації персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України про захист честі, гідності, ділової репутації та стягнення моральної шкоди, з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 січня 2019 року, суддя Палінчак О.М.,

встановив :

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Хмельницького центру підвищення кваліфікації персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України, (далі - Центр), про захист честі, гідності, ділової репутації та стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначив, що під час судового розгляду адміністративної справи № 822/143/18 за його позовом до Хмельницького центру підвищення кваліфікації персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України у відкритому судовому засіданні представником відповідача була поширена недостовірна, негативна інформація, яка містилась у колективній заяві працівників Хмельницького центру підвищення кваліфікації персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України від 09.10.2017 року. У заяві, зокрема, зазначено, що ОСОБА_1 нецензурно звертався до перемінного складу центру; безпідставно з власних амбіцій виганяв слухачів з занять та принижував їхню гідність перед колегами; вчиняв сексуальні домагання до слухачок центру за здачу іспитів та хороших оцінок; брав хабарі за здачу іспитів зі своєї дисципліни з слухачів; неодноразово був помічений в розпиті алкогольних напоїв на території навчального закладу та поза його межами; конфліктував з більшістю працівників центру; агресивно та неадекватно реагував на зауваження керівництва та своїх колег щодо його поведінки тощо.

Таке розповсюдження недостовірної інформації принижує його честь і гідність, у зв`язку з чим йому було заподіяно моральної шкоди.

Просив визнати вказану інформацію недостовірною, зобов`язати Хмельницький центр підвищення кваліфікації персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України спростувати зазначену інформацію шляхом оголошення резолютивної частини рішення суду колективу Центру не пізніше, ніж через 10 днів після набрання рішенням суду законної сили, стягнути з Хмельницького центру підвищення кваліфікації персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України 74 000 грн. моральної шкоди та сплачений судовий збір.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 січня 2019 року в задоволенні позову було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що поширення змісту колективної заяви, яка не була предметом спору у адміністративній справі № 822/143/18у відкритих судових засіданнях принизило його честь і гідність. Більше того, у вказаній адміністративній справі суд дійшов висновку, що колективна заява не була реалізована належним чином.

На думку апелянта, саме Центр через свого представника в судових засіданнях поширив недостовірну інформацію, а тому він є належним відповідачем у справі.

Проведеною Міністерством юстиції України цільовою перевіркою було встановлено, що розгляд вказаної колективної заяви був проведений з порушеннями, а інформація, що містилася у колективній заяві, не знайшла свого підтвердження.

Вказані обставини завдали ОСОБА_1 значних моральних страждань, негативно вплинули на його престиж та ділову репутацію, що призвело до погіршення психологічного стану.

В судовому засіданні представник апелянта підтримала доводи апеляційної скарги.

Представник відповідача проти доводів апелянта заперечила, підтримала рішення суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення учасників справи та перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що членами колективу Хмельницького центру підвищення кваліфікації персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України 09.10.2017 року було подано заяву на ім`я начальника Центру та заступника Міністра юстиції України, в якій було зазначено, що ОСОБА_1 , займаючи посаду викладача циклу спеціальних дисциплін, вчиняє ряд неправомірних діянь, а саме: нецензурно звертається до перемінного складу центру; безпідставно з власних амбіцій виганяє слухачів з занять та принижує їхню гідність перед колегами; вчиняв сексуальні домагання до слухачок центру за здачу іспитів та хороших оцінок; бере хабарі за здачу іспитів зі своєї дисципліни з слухачів; неодноразово був помічений у розпиті алкогольних напоїв на території навчального закладу та поза його межами; щодо нього було відкрито кримінальне провадження за побиття людей в громадському місці; конфліктує з більшістю працівників центру, висловлюється в їх бік нецензурною лексикою; надавав неправдиві свідчення щодо працівників Центру у засобах масової інформації дестабілізуючи цим навчальний заклад; агресивно та неадекватно реагує на зауваження керівництва та своїх колег щодо його поведінки (а.с. 11).

За результатами розгляду колективної заяви начальником Хмельницького центру ПКП ДКВС України було складено висновок від 17.05.2018 року, яким були частково встановлені факти, викладені у заяві, а саме порушення службової дисципліни, норм професійної та службової етики, неповаги до слухачів центру тощо (а.с. 43).

За результатами звернення ОСОБА_1 Міністерством юстиції України було проведено цільову перевірку, на підставі чого була сформована відповідна довідка, відповідно до якої встановлено, що інформація щодо неетичної поведінки ОСОБА_1 в колективі підтверджена, в той час як інформація щодо тримання хабарів за складання іспитів зі своєї дисципліни від слухачів, неодноразове розпиття алкогольних напоїв на території навчального закладу базується на припущеннях та чутках, особистих образах та документально не підтверджена (а. с. 86).

В ході судового розгляду адміністративної справи №822/143/18 за позовом ОСОБА_1 до Хмельницького центру ПКП ДКВС України відповідачем в якості доказу було подано вищевказану колективну заяву від 09.10.2017 року.

Відмовляючи у задоволенні позву суд першої інстанції виходив з того, що у матеріалах справи відсутні фактичні дані, які б доводили, що зазначена у колективному зверненні працівників Центру від 09.10.2017 року інформація, яка була поширена представником відповідача в ході розгляду судом справи №822/143/18 є такою, що призвела до приниження честі, гідності чи ділової репутації ОСОБА_1 .

Такий висновок суду є правильним з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростування недостовірної інформації про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Відповідно до ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації (частина перша статті 277 ЦК України).

Відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації (п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»).

На думку позивача поширення недостовірної інформації відбулося представником Хмельницьким центром ПКП ДКВС України під час розгляду адміністративної справи №822/143/18.

Аргумент апелянта про те, що про поширення недостовірної інформації свідчить факт оголошення змісту колективного звернення у відкритих судових засіданнях не знаходить свого підтвердження з огляду на наступне.

Рішення судів повинні бути належним чином мотивовані. Ступінь цього обов`язку може варіюватися залежно від характеру рішення, що повинно бути визначено у світлі конкретних обставин справи (див. рішення у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» від 21.01.1999 року).

У 2018 році ОСОБА_1 звернувся в адміністративний суд з позовом до Хмельницького центру підвищення кваліфікації персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення грошового забезпечення. У рішенні Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.02.2018 року в даній справі (справа №822/143/18), на яке посилається апелянт, суд, діючи у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 72, ч. ч. 1, 3 ст. 77, ст. 90 КАС України, надав оцінку доказу, колективній заяві працівників Центру, в якій вказувалось про вчинення ОСОБА_1 неправомірних діянь, зробивши висновок про те, що ця заява на час розгляду справи судом є нереалізованою.

У розумінні п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» поширенням інформації є доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб, а також опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

При розгляді справ зазначеної категорії необхідно враховувати, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право (постанова колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 березня 2019 року у справі № 280/61/17).

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» інформація, зазначена у позовній заяві чи іншій заяві, адресованій суду, а також в процесуальних документах (запереченнях на позов, апеляційних чи інших скаргах тощо), може бути підставою для захисту гідності, честі чи ділової репутації, за винятком випадків, коли ця інформація була визначена підставою пред`явленого позову і стосувалася його предмета, була доказом у справі, а так само предметом апеляційного чи іншого перегляду в порядку, встановленому процесуальним законом.

Колективна заява була надана суду представником Центру в адміністративній справі №822/143/18 в якості доказу.Судом першої інстанції в даній адміністративній справі було проведено оцінку цього доказу та надано відповідний висновок, який міститься в рішенні суду, тому твердження апелянта про те, що вказана заява не має відношення до предмету спору та не була доказом у вищевказаній адміністративній справі є необґрунтованим.

Результат проведеної судом оцінки доказу не впливає на наявність чи відсутність підстав для позову про захист гідності, честі чи ділової репутації (щодо доводів апелянта про те, що суд визнав колективну заяву нереалізованою).

За таких обставин колегія суддів робить висновок, що оголошення представником Хмельницького центру ПКП ДКВС України змісту колективного звернення у відкритих судових засіданнях (справа №822/143/18) не є поширенням недостовірної інформації, оскільки зміст цієї заяви був предметом дослідження суду, тому в даному випадку відсутній юридичний склад правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист честі, гідності, ділової репутації.

Необхідно також зазначити, що звертаючись з колективною заявою від 09.10.2017 року члени колективу Центру просили перевірити викладені у зверненні обставини та надати їм відповідну оцінку уповноваженими на те органами, заступником МЮ України та начальником Центру. Тобто, доведення цієї інформації до вказаних посадових осіб також не можна вважати поширенням недостовірної інформації, оскільки таким чином особи реалізували своє право на звернення до органу влади, місцевого самоврядування, гарантоване ст. 40 Конституції України. На час розгляду справи судом першої інстанції викладені в зверненні обставини були предметом перевірки як посадовими особами Міністерства юстиції України, що підтвердив також і апелянт в апеляційній скарзі.

Враховуючи відсутність правових підстав для висновку щодо приниження честі та гідності позивача з боку відповідача за встановлених вище обставин, відсутні також і підстави для стягнення моральної шкоди у зв`язку з не встановленням обставин її заподіяння.

Не спростовують висновків суду й інші доводи апеляційної скарги.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 16.05.2019 року.

Судді Р.С. Гринчук

А.П. Корніюк

І.В. П`єнта