Справа № 310/5927/18
РІШЕННЯ

Іменем України

04 квітня 2019 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд

Запорізької області

в складі: головуючого - судді Крамаренка А.І.

при секретарі Олійник Н.М.

за участі: представника позивача ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа КЗ «Пологівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей», про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав відносно малолітньої дитини, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2; передати малолітню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради для подальшого влаштування; стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з часу подання позову до суду і до повноліття дитини.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що громадянка України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м. Запоріжжя, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, але фактично не проживає, має малолітню доньку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_5 ОСОБА_2 за направленням служби у справах дітей з 22.02.2018 року по теперішній час перебуває у КЗ «Пологівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей».

Мати дитини повністю усунулась від виконання своїх батьківських обовязків відносно доньки, а саме: не піклується про її фізичний, духовний, моральний розвиток, матеріально не утримує.

Так, 19.12.2017 року до служби у справах дітей з ЗОШ №13, де навчається малолітня ОСОБА_2, надійшло повідомлення про дитину, яка постраждала від жорстокого поводження або стосовно якої існує загроза його вчинення. В повідомленні було зазначено, що 17.12.2017 року громадянин ОСОБА_6, який проживає з ОСОБА_3, прийшов додому в стані алкогольного сп'яніння та почав з нею сваритися. Під час сварки дівчина намагалася захистити матір, ОСОБА_6 відштовхнув її, в результаті чого ОСОБА_2 вдарилася головою об тумбу.

Відповідно до повідомлення Бердянського ВП ГУНП України в Запорізькій області від 29.01.2018 №2294/50/04-18 в ході проведення перевірки встановити факт жорстокого поводження відносно дитини ОСОБА_2 з боку ОСОБА_6 не виявилось можливим, але було встановлено факт невиконання батьківських обов'язків ОСОБА_3, у зв'язку з чим працівниками ювенальної превенції Бердянського відділу поліції відносно неї був складений адміністративний протокол за ч.1 ст.184 КупАП.

ОСОБА_2 з 30.01.2018 перебуває на обліку служби у справах дітей як дитина, яка опинилась у складних життєвих обставинах, а саме, у зв'язку з проживанням в сім'ї, в якій мати ухиляється від виконання батьківських обов'язків.

Відповідно до інформації КУ «Бердянський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 17.01.2018 №93 ОСОБА_3 не здійснює догляд за своєю донькою. В амбулаторію звертаються під час профілактичних оглядів та захворювання дитини, але в цих випадках дитину завжди супроводжує ОСОБА_7.

Фахівці центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді також підтвердили факт того, що догляд та утримання за дитиною здійснює ОСОБА_7 Крім того зазначили, що ОСОБА_3 разом з ОСОБА_6, проживають окремо від дитини, винаймають житло. ОСОБА_6 перебуває на диспансерному обліку в протитуберкульозному диспансері, з 21.11.2017 року проходить лікування стаціонарно у відділенні легеневого туберкульозу, тому до моменту знебацилення не повинен відвідувати домівку, тому що є ризик заразити оточуючих. ОСОБА_5 під час бесіди зі спеціалістом Центру повідомила, що коли вона перебувала у матері на квартирі, яку винаймають, ОСОБА_6 вживав алкогольні напої, а вона боїться його та взагалі не бажає з ним спілкуватися.

26.12.2017 року ОСОБА_7 особисто в службі у справах дітей підтвердила, що ОСОБА_3 як матір своєю дитиною не займається, до неї не приходить та не телефонує, матеріально жодним чином не утримує.

Адміністрація ЗОШ №13 також вказує на те, що вихованням та утриманням учениці 3-А класу ОСОБА_2 займається її хрещена матір ОСОБА_8. Дівчинка проживає разом з нею за адресою: м. Бердянськ, вул. Туристична, 16/14, забезпечена всім необхідним для навчання та розвитку.

Зі слів ОСОБА_7, ОСОБА_3 разом зі співмешканцем ОСОБА_6 зловживають спиртними напоями, вживають наркотичні речовини, на життя заробляють продажем краденого.

У травні 2018 року Бердянською місцевою прокуратурою до Бердянського міськрайонного суду було направлено для розгляду по суті обвинувальний акт за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000381 від 08.02.2018 відносно ОСОБА_3, 1984р.н., за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та відносно ОСОБА_6, 1971р.н., за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Службою у справах дітей 08.02.2018 до Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області направлялося подання на притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності ст.184 КУпАП за ухилення від виконання батьківських обов'язків, але висновків для себе остання не зробила, свого ставлення до дитини не змінила.

За той час, що малолітня ОСОБА_2 перебуває у центрі соціально-психологічної реабілітації дітей, її матір не відвідувала жодного разу, її здоров'ям та життям не цікавилась, питання про повернення дитини в сім'ю перед адміністрацією Центру не порушувала, хоча при влаштуванні дитини до центру ОСОБА_3 зобов'язувалась цікавитися умовами перебування доньки, а також відвідувати її.

Невиконання батьківських обов'язків та безвідповідальне ставлення до долі своїх дітей для ОСОБА_3 вже стали нормою. Так. ОСОБА_3 рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.02.2005 року (справа 2-2388/5) була позбавлена батьківських прав на доньку ОСОБА_9, 2001р.н., а рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12.07.2007 (справа 2-3169/07) позбавлена батьківських прав на доньку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4

В судовому засіданні представник заявника за довіреністю ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3, повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилась, відзив на позов не подала.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердила факти, викладені у позовні заяві.

Вислухавши учасників судового засідання, допитав свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.ч.1-5 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати те, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Як видно з пояснень представника позивача, наданих суду письмових доказів, ОСОБА_3 має дочку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_5, яка перебувала на утриманні ОСОБА_7 та проживала з останньою за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Туристична, 16/14.

Мати дитини ОСОБА_3 самоусунулась від виконання батьківських обов'язків і не приймає участі у вихованні дочки.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи та поясненнями свідка.

Так, із свідоцтва про народження видно, що ОСОБА_2 народилась 14.01.2009 року і її матірю є ОСОБА_3

Відомості про батька дитини (ОСОБА_2К.) виключено з актового запису №781 від 28.08.2009 року про народження ОСОБА_2 відповідно до рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20.11.2018 року.

З 30.01.2018 року ОСОБА_2 перебуває на обліку у службі у справах дітей, як дитина, яка опинилась у складних життєвих обставинах, у звязку з проживанням дитини в сімї, в якій мати ухиляється від виконання батьківських обовязків.

З 22.02.2018 року по теперішній час малолітня ОСОБА_2 за направленням служби у справах дітей перебуває у КЗ «Пологівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей». ОСОБА_3 жодного разу дитину не відвідала.

Згідно висновку органу опіки та піклування виконкому Бердянської міської ради Запорізької області від 20.07.2018 року №01-4998/47 ОСОБА_3 в інтересах малолітньої доцільно позбавити батьківських прав по відношенню до її малолітньої доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, тому що вона свідомо самоусунулась від виконання батьківських обов'язків по відношенню до малолітньої доньки: не піклується про її виховання, матеріально не утримує, не турбується про всебічний розвиток, здоровя, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення.

За таких доказів суд вважає встановленим, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітньої доньки ОСОБА_2, що згідно ст. 164 ч.1 п. 2 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення її батьківських прав.

Відповідачем у справі не надано суду ніяких об'єктивних доказів, які б свідчили про те, що вона займається вихованням та утриманням доньки.

Вищевказані вище докази свідчать про протилежне.

У відповідності до ст. 166 СК України, одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Згідно з Принципом 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Частиною 2 ст. 18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України в редакції Закону від 17.05.2017 року).

Керуючись ст. ст. 10-13, 76-80, 259, 263-268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав відносно малолітньої дитини, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Передати малолітню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради для подальшого влаштування.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 26 липня 2018 року і до повноліття дитини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його пАроголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А. І. Крамаренко