13 травня 2019 року Київський районний суд м. Харкова
у складі головуючого судді Чередник В.Є.,
за участю секретаря судового засідання Поліщук А.О.,
06.12.2018 р. до Київського районного суду м.Харкова надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просить: зняти відповідача з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; припинити право користування відповідачем житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у 1986 році на сім`ю із чотирьох чоловік (позивач, його дружина та син з донькою) він отримав через державні органи управління в користування трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . У 2000 р. вказана квартира була приватизована усіма членами родини позивача, у тому числі його дітьми. Таким чином, право власності на квартиру АДРЕСА_1 мають: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 Позивач з дружиною зареєстровані та проживають за вказаною адресою. Діти позивача - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , за вказаною адресою зареєстровані, однак мешкають окремо. У серпні 2016 р. на прохання ОСОБА_4 , у квартирі АДРЕСА_2 було зареєстровано ОСОБА_2 , яка до 15.01.2017 р. проживала у вказаній квартирі. 15.01.2017 р. ОСОБА_4 разом із ОСОБА_2 виїхали до Польщі на роботу. 04.11.2018 р. ОСОБА_4 повідомив батьків, що він більше не проживає з відповідачкою. У той час, ОСОБА_2 з 15.01.2017 р. по теперішній час декілька разів приїздила до Харкова, однак будь-яких дій щодо зміни місця реєстрації не здійснила. ОСОБА_2 не виконує обов`язків щодо компенсації фінансових затрат на ремонт та утримання квартири у якій вона зареєстрована. Порушуються права позивача щодо володіння, розпорядження та користування квартирою позивача, оскільки він не може її продати, здати в оренду іншим особам.
Враховуючи вищевикладене, позивач вимушений звернутись до суду з вказаним позовом.
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 01.02.2019 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання та залучено до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зняття з реєстрації місця проживання та припинення права користування житловим приміщенням - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (зареєстровані за адресою: АДРЕСА_4 ), як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, оскільки вони разом з позивачем ОСОБА_1 мають на праві спільної сумісної власності квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 15.03.2019 р. закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
У судові засідання, призначені на 18.04.2019 р., 13.05.2019 р. відповідач не з`явилась, про дати, час і місце судових засідань повідомлялась належним чином.
Позивач у судове засідання не з`явився, 25.02.2019 р. подав до канцелярії суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.45).
Треті особи у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином.
Відповідно до ухвали суду від 13.05.2019 р., враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлена про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч.4 ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.
Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.
Судом встановлені наступні фактичні обставини.
ОСОБА_1 та члени його сім`ї - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 мають на праві спільної сумісної власності квартиру, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 04.08.2000 р., реєстраційний №2А-00-195929 м.Харків (а.с.8).
Реєстрація місця проживання у вказаній квартирі позивача ОСОБА_1 , підтверджується відміткою у паспорті про зареєстроване місце проживання (а.с.6 на звор.), ОСОБА_2 - відміткою у паспорті про зареєстроване місце проживання (а.с.13 на звор.).
Крім того, згідно Довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані наступні особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 (а.с.7).
Той факт, що відповідач не проживає за місцем реєстрації підтверджується наданими разом з позовом заявами сусідів позивача.
Так, ОСОБА_8 , який проживає у кв АДРЕСА_1 , зазначив, що він знає сім`ю ОСОБА_9 з 1986 р. та у них склались дружні стосунки. Поки діти були маленькі, вони спілкувались сім`ями. ОСОБА_10 ОСОБА_11 довгий час мешкав зі своїми батьками в квартирі 64 та разом з ним часто приходила його дівчина на ім`я ОСОБА_12 . З січня 2017 р. ОСОБА_13 та його дівчину ОСОБА_8 не бачив (а.с.17).
ОСОБА_14 , який проживає у АДРЕСА_8 , зазначив, що з 1986 р. знає сім`ю ОСОБА_9 , вони проживають в одному під`їзді. ОСОБА_15 дружить з дітьми ОСОБА_14 , який багато разів бачив ОСОБА_13 з дівчиною. З початку 2017 р. ні ОСОБА_16 ні його дівчини ОСОБА_14 не бачив (а.с.18).
ОСОБА_17 , яка проживає у кв. АДРЕСА_9 , також вказує, що у 2016 році вона багато разів бачила, що ОСОБА_18 у свою квартиру з дівчиною, а з січня 2017 р. вона перестала їх бачити (а.с.19).
ОСОБА_19 , матір ОСОБА_3 , надала заяву, де зазначила, що влітку 2017 р. її донька забрала до себе жити, оскільки ОСОБА_11 та ОСОБА_20 поїхали до Польща і звільнили кімнату (а.с.20).
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р. відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
За ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
При цьому згідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном.
Правова позиція Верховного суду України по справі № 6-92цс15, викладена в Постанові від 27.05.2015 року, вказує, що передбачений ст. 391 ЦПК України спосіб захисту усунення перешкод власником прав користування та розпорядження своїм майном, підлягає застосуванню у тих випадках, коли між позивачем, який є власником майна і відповідачем, який користується спірним майном, не існує договірних відносин щодо цього майна і майно перебуває у користуванні відповідача не на підставі договору, укладеного з позивачем.
Правова позиція Верховного суду України по справі № 6-709цс16, викладена в Постанові від 16.11.2016 р., вказує, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.
Згідно ст..150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України " Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Згідно зі ст. 11 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання" реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері реєстрації фізичних осіб, затверджує відповідно до закону порядок реєстрації місця проживання та місця перебування осіб в Україні, зразки документів, необхідних для реєстрації і зняття з реєстрації місця проживання та місця перебування.
Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.
Таким чином суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані сторонами належні, допустимі та достовірні докази як кожний окремо, так і у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовна вимога про припинення права користування відповідачем житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 підлягає задоволенню.
Стосовно вимоги щодо зняття відповідача з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , то зазначена вимога задоволенню не підлягає, оскільки позбавлення ОСОБА_2 права користування квартирою є підставою для знаття її з реєстрації та виключає позовну вимогу щодо зобов`язання уповноваженого органу вчиняти дії щодо зняття відповідача з реєстраційного обліку.
Крім того, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь ОСОБА_1 сплачений останнім за подачу позовної заяви судовий збір в розмірі 704,80 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.. 41, 129 Конституції України, ст.. 316, 317, 319, 321, 386, 391 ЦК України, ст..150 ЖК України, ст. 2, 12, 13, 81, 141, 206, 223, 259, 263-265, 272-275, 279 ЦПК України, Законом України " Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання", Законом України «Про судовий збір», суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Припинити право користування житловим приміщенням шляхом позбавлення ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Київським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 16.05.2003 р., зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ) права користування квартирою АДРЕСА_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Київським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 16.05.2003 р., зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий Київським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 12.11.1998 р., зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн.
У задоволенні позовних вимог в частині зняття ОСОБА_2 з реєстрації місця проживання за адресою АДРЕСА_1 - відмовити.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий Київським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 12.11.1998 р., зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Київським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 16.05.2003 р., зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .
Повне судове рішення складено 20.05.2019 р.
Суддя Чередник В.Є.