№ 201/1611/19
провадження 2о/201/108/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

з секретарем Храмцевич Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кот Борис Анатолійович і Чечелівський районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення юридичного факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 11 лютого 2019 року звернувся до суду з заявою про встановлення юридичного факту, факту родинних відносин. Заявник у своїй заяві та з представником посилаються на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 66 років помер батько заявника ОСОБА_4 , після його смерті відкрилась спадщина на майно, яка складається з 1/5 частки квартири АДРЕСА_1 . З метою отримання належної заявнику частки спадкового майна за законом, що належала його батькові на момент смерті, ОСОБА_1 08 червня 2018 року через свого представника ОСОБА_5 звернувся з відповідною заявою до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кот Б.А., яким було заведено спадкову справу № 14/2018 (номер у спадковому реєстрі № 62543908). Однак нотаріусом було встановлено, що вчинити нотаріальну дію, а саме, видати на ім`я заявника свідоцтва про право на спадщину за законом, неможливо через неможливість встановити родинні стосунки між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

На підтвердження родинних стосунків спадкоємцем було надано свідоцтво про народження, серії НОМЕР_1 , в якому зафіксований актовий запис про народження громадянина ОСОБА_1 (на російській мові « ОСОБА_6 »), ІНФОРМАЦІЯ_2 , батько якого громадянин ОСОБА_4 (на російській мові « ОСОБА_7 »). Згідно свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_2 , виданого відділом реєстрації смерті в місті Дніпропетровську Дніпропетровського обласного управління юстиції від 04 серпня 2004 року, зафіксований актовий запис про смерть громадянина ОСОБА_4 .

На запит нотаріуса про надання копії актового запису та/або Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян до Чечелівського районного у місті Дніпро відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області щодо інформації про зміну імені громадянином ОСОБА_4 на ОСОБА_4 , та про зміну імені громадянином ОСОБА_4 на ОСОБА_4 отримано відповіді від 09 листопада 2018 року № 3507/14.6-42 та № 3508/14.6-42 про відсутність відповідних актових записів.

Сама помилка у написанні імені Вітольд - Віталій відбулася при реєстрації ним шлюбу у 1960 році та надалі при отриманні (зміні) ним паспорту за часів СРСР у 1984 році, коли уходив на пенсію, де замість ОСОБА_8 помилково було вписано ім`я ОСОБА_9 . Для сім`ї на той час це не мало великого значення, в родині батька називали і ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , не приділяючи цьому значення.

На підставі зазначеного приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кот Б.А. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03 грудня 2018 року, згідно якої мені було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька заявника ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1/5 частку квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Враховуючи викладене та те, що заявник іншим чином не має можливості документально підтвердити факт наявності родинних відносин між заявником - ОСОБА_1 та його батьком ОСОБА_4 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , він не може отримати свідоцтво про право на спадщину. Отже, невідповідності в імені батька заявника - « ОСОБА_9 » замість « ОСОБА_8 » та по батькові заявника - « ОСОБА_10 » замість « ОСОБА_11 » у свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 , заявник як син та спадкоємець не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті свого батька.

В інший спосіб заявник не має можливості встановити зазначений вище юридичний факти та отримати підтверджуючий його документ, який буде юридично значимим для всіх установ та організацій на території України. Отже заявнику необхідно встановити факт родинних відносин в судовому порядку. Факт родинних стосунків заявника з батьком підтверджується наданими документами. Розбіжності в документах його та батька призвели до таких же помилок і в інших документах, запити заявника до архівних установ і відповіді на них свідчать про те, що вказані помилки можливо виправити тільки в судовому порядку.

Отже через відсутність певного конкретного документу виникла складність у оформленні документів для спадщини, через що заявник не може реалізувати свої права на спадкування майна свого рідного батька. Він вирішив упорядкувати документи свої і родини, звернувся до відповідного відділу РАЦС з питанням реалізації свого права на відновлення вказаних фактів та інш., але виявилося, що всіх (інших) документів заявника і батька для підтвердження родинних відносин немає, а ті що є (паспорти, свідоцтва про народження та інш.), мають неточності та помилки в правописі і виправити їх зараз немає можливості. На підтвердження цього факту про родинні відносини є і інші документи та для їх впорядкування та вирішення питань про стосунки та з майном та інш. і документами потрібно довести вказані родинні відносини. Просив встановити юридичний факт родинних відносин того, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідним батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , задовольнивши заяву в повному обсязі.

Представник заінтересованих осіб приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кот Б.А. і Чечелівського районного у місті Дніпрі ВДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області вимоги заяви фактично визнали, погодилися з доводами і викладеними в ній обставинами, позицією заявника, не заперечували проти задоволення заяви. В судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином. Вказаним і матеріалами справи, на думку суду, в письмових зверненнях до суду просили справу розглянути за наявними матеріалами справи по закону без їх участі. Суд вважає можливим розгляд справи за відсутності представників вказаних заінтересованих осіб відповідно до ст. 223 ЦПК України.

Заінтересовані особи ОСОБА_2 і ОСОБА_3 вимоги заяви визнали, погодилися з доводами і викладеними в ній обставинами, позицією заявника, не заперечували проти задоволення заяви. В судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином. Вказаним і матеріалами справи, в письмових зверненнях до суду просили справу розглянути за наявними матеріалами справи по закону без їх участі. Суд вважає можливим розгляд справи за відсутності вказаних заінтересованих осіб відповідно до ст. 223 ЦПК України.

З`ясувавши думку заявника і його представника, заінтересованих осіб, оцінивши надані та добуті докази, перевіривши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, за наступних підстав.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Судом встановлено, що дійсно ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 66 років помер батько заявника ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 04 серпня 2004 року, видане відділом реєстрації смерті в місті Дніпропетровську Дніпропетровського обласного управління юстиції. Після смерті батька ОСОБА_4 відкрилась спадщина на майно, яка складається з 1/5 частки квартири АДРЕСА_1 .

З метою отримання належної заявнику частки спадкового майна за законом, що належала його батькові на момент смерті, ОСОБА_6 08 червня 2018 року через свого представника ОСОБА_5 звернувся з відповідною заявою до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кот Б.А., яким було заведено спадкову справу № 14/2018 (номер у спадковому реєстрі № 62543908). Однак нотаріусом було встановлено, що вчинити нотаріальну дію, а саме, видати на ім`я заявника свідоцтва про право на спадщину за законом, неможливо, з наступних підстав: неможливо встановити родинні стосунки між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

На підтвердження родинних стосунків спадкоємцем було надано свідоцтво про народження, серії НОМЕР_1 , видане Ленінським районним ЗАГС м. Дніпропетровська, в якому зафіксований актовий запис про народження громадянина ОСОБА_1 (на російській мові « ОСОБА_6 »), ІНФОРМАЦІЯ_2 , батько якого громадянин ОСОБА_4 (на російській мові « ОСОБА_7 »). Згідно свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_2 , виданого відділом реєстрації смерті в місті Дніпропетровську Дніпропетровського обласного управління юстиції від 04 серпня 2004 року, зафіксований актовий запис про смерть громадянина ОСОБА_4 .

При безпосередньому використанні інформації з Державного реєстру актів цивільного стану громадян (ДРАЦСГ) щодо актового запису про зміну імені громадянина ОСОБА_4 та/або ОСОБА_4 відомості відсутні. Під час перевірки даних нотаріусом були надані запити до Державного реєстру актів цивільного стану та до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради та отримано відповіді.

Так, довідкою № 2825 встановлено, що за адресою: АДРЕСА_2 є та були зареєстровані наступні особи: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , співвласник зареєстрований 21 грудня 1981 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дружина (співвласник) зареєстрована 14 травня 1984 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , син (співвласник) зареєстрований 16 березня 2000 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , (співвласник) зареєстрований 20 грудня 1971 року, знято з реєстрації 10 серпня 2004 року і ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , (співвласник) зареєстрована 20 грудня 1971 року, знято з реєстрації 25 жовтня 2011 року.

На запит нотаріуса про надання копії актового запису та/або Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян до Чечелівського районного у місті Дніпро відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області щодо інформації про зміну імені громадянином ОСОБА_4 на ОСОБА_4 , та про зміну імені громадянином ОСОБА_4 на ОСОБА_4 отримано відповіді від 09 листопада 2018 року № 3507/14.6-42 та № 3508/14.6-42 про відсутність відповідних актових записів.

Згідно наданих документів заявником та запитуваної інформації від компетентних органів та ДРАЦСГ встановлено невідповідність написання «імені» померлого та «по батькові» спадкоємця, що подав заяву про прийняття спадщини. Невідповідність вищевказаної інформації призводить до неможливості встановити родинні відносини між спадкодавцем та спадкоємцем та неможливості закликати заявника до спадкування.

Сама помилка у написанні імені ОСОБА_13 відбулася при реєстрації ним шлюбу у 1960 році та надалі при отриманні (зміні) ним паспорту за часів СРСР у 1984 році, коли уходив на пенсію, де замість ОСОБА_8 помилково було вписано ім`я ОСОБА_9 . Для сім`ї на той час це не мало великого значення, в родині батька називали і ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , не приділяючи цьому значення.

На підставі зазначеного приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кот Б.А. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03 грудня 2018 року, згідно якої мені було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька заявника ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1/5 частку квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Враховуючи викладене та те, що заявник іншим чином не має можливості документально підтвердити факт наявності родинних відносин між заявником - ОСОБА_1 та його батьком ОСОБА_4 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , він не може отримати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня1995 року «суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.»

В досудовому порядку вирішити дане питання без допомоги суду не має можливості. На підставі того, що є невідповідності в імені батька заявника - « ОСОБА_9 » замість « ОСОБА_8 » та по батькові заявника - « ОСОБА_10 » замість « ОСОБА_11 » у свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 , видане Ленінським районним ЗАГС м. Дніпропетровська, заявник як син та спадкоємець не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті свого батька.

Для встановлення факту родинних відносин між заявником ОСОБА_1 та ОСОБА_4 надано пояснення та наступні документальні підтвердження: ІНФОРМАЦІЯ_8 народився батько заявника ОСОБА_4 , про що Красногвардійським РО ЗАГС м. Дніпропетровська 03 вересня 1937 року внесено актовий запис про народження № 3252. Даний фак підтверджується посвідкою про народження (повторною) НОМЕР_3 від 28 вересня 1946 року та свідоцтвом про народження (повторне) НОМЕР_4 від 01 листопада 1977 року. Цими документами підтверджується справжнє ім`я батька при народженні - ОСОБА_8 .

29 жовтня 1953 року ОСОБА_4 була отримана трудова книжка (зазначено ім`я - ОСОБА_8 ).

24 липня 1960 року був зареєстрований шлюб між батьком заявника - ОСОБА_7 та його матір`ю - ОСОБА_12 Свідоцтво про шлюб НОМЕР_5 видане Красногвардійським районним бюро ЗАГС м. Дніпропетровська, про що зроблено відповідний актовий запис № 874. Копія свідоцтва про шлюб до заяви додається. Саме при цьому була допущена помилка, та записано ім`я батька замість ОСОБА_13 . Надалі вже за помилкою батько заявника 06 червня 1962 року в Ленінському РВК м. Дніпропетровська отримав військовий квиток НОМЕР_6 , де зазначено дані: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Надалі ім`я ОСОБА_9 було виправлено на ім`я ОСОБА_8 . На стор. 24 військового квитка військовим комісаром Жовтневого РВК м. Дніпропетровська 25 вересня 1987 року зроблено запис: (російською мовою) «Имени, измененному на Витольд верить. Основание: паспорт НОМЕР_7 , выдан 04 сентября 1987 года РОВД Жовтневого райисполкома г. Днепропетровска». Таким чином, ще на той час батько заявника самостійно виправив помилку, отримав 04 вересня 1987 року новий паспорт, але ці дані за давністю не збереглися. Тобто помилка з іменем ОСОБА_9 існувала з 1960 року по 1987 рік та надалі була виправлена, але дані не збереглися. В той же час в 1961 році через помилку було внесено невірний запис у свідоцтві про народження заявника з зазначенням батька ОСОБА_9 .

З 01 вересня 1995 року ОСОБА_4 було призначено пенсію, видано пенсійне посвідчення № НОМЕР_8

У грудні 1996 року була приватизована квартира за адресою: АДРЕСА_2 , на яку 17 грудня 1996 року за № 1/3334-96 було видано свідоцтво про право власності на житло. Співвласниками житла є ОСОБА_12 (мати), ОСОБА_4 (батько), ОСОБА_1 (заявник), ОСОБА_2 (дружина), ОСОБА_3 (син).

Відповідно до довідки № 2825 про склад сім`ї, ці ж вищезазначені особи були та є зареєстрованими за вказаною адресою ( ОСОБА_12 та ОСОБА_4 були зняті з реєстрації в зв`язку зі смертю). Відповідно до довідки № 2950 про склад сім`ї після зняття з реєстрації померлих батька та матері в квартирі залишилися зареєстрованими ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

ОСОБА_12 (мати заявника) померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_9 , виданим 18 жовтня 2011 року за актовим записом № 7062, ОСОБА_4 (батько заявника) помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_10 , виданим 04 серпня 2004 року відділом реєстрації смерті в місті Дніпропетровську ДОУЮ за актовим записом № 6196.

Після смерті ОСОБА_4 08 червня 2018 року було заведено спадкову справу № 14/2018 (номер у спадковому реєстрі № 62543908). Після проведених нотаріусом перевірок спадкоємцю було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03 грудня 2018 року, за якою зазначено на неможливість встановлення родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцем через невідповідність написання «імені» спадкодавця та «по-батькові» спадкоємця.

Також факт родинних відносин може бути підтверджено показами свідків - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ).

В інший спосіб заявник не має можливості встановити зазначений вище юридичний факти та отримати підтверджуючий його документ, який буде юридично значимим для всіх установ та організацій на території України. Отже заявнику необхідно встановити факт родинних відносин в судовому порядку. Факт родинних стосунків заявника з батьком підтверджується наданими документами.

Розбіжності в документах його та батька призвели до таких же помилок і в інших документах, запити заявника до архівних установ і відповіді на них свідчать про те, що вказані помилки можливо виправити тільки в судовому порядку.

Отже через відсутність певного конкретного документу виникла складність у оформленні документів для спадщини, через що заявник не може реалізувати свої права на спадкування майна свого рідного батька. Він вирішив упорядкувати документи свої і родини, звернувся до відповідного відділу РАЦС з питанням реалізації свого права на відновлення вказаних фактів та інш., але виявилося, що всіх (інших) документів заявника і батька для підтвердження родинних відносин немає, а ті що є (паспорти, свідоцтва про народження та інш.), мають неточності та помилки в правописі і виправити їх зараз немає можливості. На підтвердження цього факту про родинні відносини є і інші документи та для їх впорядкування та вирішення питань про стосунки та з майном та інш. і документами потрібно довести вказані родинні відносини. Просив встановити юридичний факт родинних відносин того, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідним батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , задовольнивши заяву в повному обсязі.

Тому для упорядкування документів і вирішення питань з майном та інш., документами та ін. заявник вимушений був звертатися до суду з заявою про встановлення родинних відносин.

Суд вважає позовну заяву підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів: «1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання…». Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно до п. 1 ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, сім`я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства і держави.

Відповідно ч. 1 та ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України Суд розглядає справи, зокрема, родинних відносин між фізичними особами.

Судом встановлено, що дійсно ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 66 років помер батько заявника ОСОБА_4 . Після смерті батька ОСОБА_4 відкрилась спадщина на майно, яка складається з 1/5 частки квартири АДРЕСА_1 . З метою отримання належної заявнику частки спадкового майна за законом, що належала його батькові на момент смерті, ОСОБА_6 08 червня 2018 року звернувся з відповідною заявою до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кот Б.А., яким було заведено спадкову справу № 14/2018 (номер у спадковому реєстрі № 62543908). Однак нотаріусом було встановлено, що вчинити нотаріальну дію, а саме, видати на ім`я заявника свідоцтва про право на спадщину за законом, неможливо через неможливість встановити родинні стосунки між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Сама помилка у написанні імені Вітольд - Віталій відбулася при реєстрації ним шлюбу у 1960 році та надалі при отриманні (зміні) ним паспорту за часів СРСР у 1984 році, коли уходив на пенсію, де замість Вітольд помилково було вписано ім`я ОСОБА_9 . Для сім`ї на той час це не мало великого значення, в родині батька називали і ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , не приділяючи цьому значення. Заявник іншим чином не має можливості документально підтвердити факт наявності родинних відносин між заявником - ОСОБА_1 та його батьком ОСОБА_4 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , він не може отримати свідоцтво про право на спадщину.

В досудовому порядку вирішити дане питання без допомоги суду не має можливості. На підставі того, що є невідповідності в імені батька заявника - « ОСОБА_9 » замість « ОСОБА_8 » та по батькові заявника - « ОСОБА_10 » замість « ОСОБА_11 » у свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 , видане Ленінським районним ЗАГС м. Дніпропетровська, заявник як син та спадкоємець не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті свого батька.

Для встановлення факту родинних відносин між заявником ОСОБА_1 та ОСОБА_4 надано пояснення та належні документальні підтвердження. В інший спосіб заявник не має можливості встановити зазначений вище юридичний факти та отримати підтверджуючий його документ, який буде юридично значимим для всіх установ та організацій на території України. Отже заявнику необхідно встановити факт родинних відносин в судовому порядку. Факт родинних стосунків заявника з батьком підтверджується наданими документами.

Відповідно до норм ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, шо мають юридичне значення: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. 2. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Тому для упорядкування документів і вирішення питань з майном та інш., документами та ін. заявник вимушений був звертатися до суду з заявою про встановлення родинних відносин.

Отже, документи і факти родинних зв`язків заявника і його батька не оспорюються, не викликають сумніву і вважаються доведеними. Розбіжності в документах батька і заявника призвели до таких же помилок і в його свідоцтві про народження, свідоцтві про шлюб, паспорті, запити заявника до архівних установ і відповіді на них свідчать про те, що вказані помилки можливо виправити тільки в судовому порядку. В заявника є документи про його шлюб, паспорт, довідка з місця мешкання та реєстрації, свідоцтво про народження та інш., де вказано хто його батьки, чоловік та архівні документи про їх місце народження. Отже через відсутність певного конкретного документу виникла складність у оформленні документів для спадщини, через що заявник не може реалізувати свої права на спадкування майна свого рідного батька. Факт родинних стосунків заявника та його батька підтверджується наявними архівними документами. На підтвердження цього факту про родинні відносини є і інші документи та для їх впорядкування та вирішення питань про стосунки та з майном іа інш. і документами потрібно довести вказані родинні відносини.

Таким чином обставини заяви про встановлення юридичного факту знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового засідання, доведені, а тому заява обґрунтована і підлягає задоволенню.

Суд приймає до уваги також і ті обставини, що заявник з батьком фактично мають спільне прізвище, мешкали в одній області, населеному пункті, родинні стосунки їх як сім`ї знайшли своє підтвердження в ході судового засідання (мешкання, анкетні дані, свідоцтва про шлюб та народження, паспортні дані, довідки архівів, військовий квиток та ін. співпадають та відповідають дійсності). Саме по собі не вірне тлумачення та написання правописно прізвищ, імені заявника та батьків в документах при перекладі з російської мови на українську (паспорт, свідоцтва про народження і шлюб) або відповіді різних організацій і відомств (нотаріальні контори, військові комісаріати, відділи РАЦС та інш.) або відсутність таких даних через об`єктивні причини не може бути підставою для відмови в задоволенні цієї заяви, оскільки вони спростовуються наданими доказами та матеріалами справи.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтями 15, 16, 18 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Суд може захистити цивільне право способом, що встановлений договором або законом.
Вимоги до доказів встановлені ст. 77 ЦПК України, якою встановлено, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Згідно із ст. 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін.

Згідно ст. 82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Вирішення даної цивільної справи та прийняття відповідного обґрунтованого по ній рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов`язки сторін. Всі ці складові могли бути з`ясовані лише в ході доказової діяльності, метою якої є, відповідно до ЦПК, всебічне і повне з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Слід також зазначити, що учасник справи в разі наявності труднощів щодо витребування доказів по справі, відповідно до статті 84 ЦПК України, міг би скористатися своїм процесуальним правом та звернутися до суду з відповідним клопотанням про витребування доказів. Але в даному разі цього зроблено не було.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що заява підлягає задоволенню.

Не може суд прийняти до уваги можливе не погодження з вимогами в частині їх обгрунтованості, оскільки вони спростовуються вищенаведеним і нічим об`єктивно не підтверджуються.

При таких обставинах суд вважає можливим заяву задовольнити та встановити юридичний факт родинних відносин того, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідним батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином обставини заяви про встановлення юридичного факту (родинних відносин) знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового засідання, доведені, а тому заява обгрунтована і підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 8, 19, 55, 124, 129 Конституції України, ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 3 Сімейного кодексу України, ст. 4, 5, 18, 43, 49, 76-81, 84, 89, 258, 259, 263-265, 268, 293, 315, 319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити юридичний факт родинних відносин того, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідним батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 17 вересня 2019 року.

Суддя -