Ухвала

01 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 295/7523/18

провадження № 61-1896ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Мартєва С. Ю., вирішуючи питання про відкриття провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 03 жовтня 2018 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 19 грудня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, за участю третьої особи - ОСОБА_5, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_3 та просила суд зобов'язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, що передана ОСОБА_1 рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 17 травня 2017 року, шляхом знесення за власний рахунок гаражу (літера за технічним планом Е), сараю (літера за технічним планом З), санвузла ( літера а-5 № 3-4 на плані), приведення земельної ділянки у придатний для використання стан; зобов'язати ОСОБА_3, ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, шляхом усунення за власний рахунок каміння, будівельного сміття, елементів доріжки, розташованих на земельній ділянці ОСОБА_1, облаштувати за власний рахунок інженерно-технічні засоби на частині квартири АДРЕСА_1 (літера а-3 за технічним планом), що будуть запобігати можливості стікання атмосферних опадів з покрівлі даної квартири на земельну ділянку ОСОБА_1 та привести закріплену за ОСОБА_1 земельну ділянку у придатний для використання стан.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 03 жовтня 2018 року позов задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, що передана ОСОБА_1 рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 17 травня 2017 року у справі № 2-204/12, шляхом знесення за власний рахунок гаражу (літера за технічним планом Е), сараю (літера за технічним планом З) та прибирання при цьому вивільнених будівельних матеріалів або іншого майна з земельної ділянки ОСОБА_1

У задоволенні вимог про знесення самовільно збудованої прибудови (літера по технічному плану а-5, приміщення № 3-4) відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

Зобов'язано ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, що передана ОСОБА_1 рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 17 травня 2017 року у справі № 2-204/12, шляхом усунення за власний рахунок каміння, будівельного сміття, елементів доріжки, розташованих на земельній ділянці ОСОБА_1

Зобов'язано ОСОБА_3 облаштувати за власний рахунок інженерно-технічні засоби на частині квартири АДРЕСА_1 (літера а-3 за технічним планом), що будуть запобігати можливості стікання атмосферних опадів з покрівлі даної квартири на земельну ділянку ОСОБА_1

У задоволенні вимог про приведення у придатний для використання стан відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн з кожного.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 19 грудня 2018 року рішення Богунського районного суду м. Житомира від 03 жовтня 2018 року залишено без змін.

У касаційній скарзі, яка надійшла до Верховного Суду у січні 2019 року, ОСОБА_1 просить скасувати рішення Богунського районного суду м. Житомира від 03 жовтня 2018 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 19 грудня 2018 року в частині відмови у задоволенні позову та прийняти в цій частині нову постанову про задоволення позову в цій частині, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням судами норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини у справах Lavages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Право заявника на апеляційний перегляд справи було забезпечено.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Враховуючи зазначене, Верховний Суд приходить до висновку, що касаційна скарга не містить обставин, визначених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанцій, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розташована у розділі «Загальні положення» цього Кодексу, яка поширюється і на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

При цьому суд дослідив та взяв до уваги предмет позову, складність справи,значення справи для сторін і суспільства.

Підстави, передбачені статтею 411 ЦПК України, для скасування судових рішень, що оскаржуються, у касаційній скарзі не зазначені.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи, що судові рішення, які оскаржуються, прийняті у малозначній справі, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, відсутні, тому у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 03 жовтня 2018 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 19 грудня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, за участю третьої особи - ОСОБА_5, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ю. Мартєв