Номер провадження: 22-ц/813/5392/19
Номер справи місцевого суду: 521/4089/19
Головуючий у першій інстанції Сегеда О. М.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Цюри Т.В., Гірняк Л.А.

з участю секретаря Ткачука В.О.

учасники справи:

позивач - акціонерне товариство «УкрСиббанк»

відповідачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу акціонерного товариства «УкрСиббанк» на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 20 березня 2019 року про відмову у відкритті провадження, постановлену під головуванням судді Сегеди О.М., -

в с т а н о в и в:

У березні 2019 року акціонерне товариство «УкрСиббанк» (надалі АТ «УкрСиббанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 20 березня 2019 року у відкритті провадження АТ «УкрСиббанк» відмовлено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, оскільки є рішення суду про той самий предмет і з тих самих підстав, що і поданий позов.

Не погодившись з ухвалою суду АТ «УкрСиббанк» подало апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на те, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, а також з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

У обґрунтуванні своєї апеляційної скарги АТ «УкрСиббанк» зазначає, що суд неправомірно дійшов висновку про наявність ухваленого рішення по справі про той самий предмет і з тих самих підстав, що і поданий позов, зокрема відносно звернення стягнення на предмет іпотеки, в зв`язку з чим ухвала підлягає скасуванню.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

В судове засідання, призначене на 11 вересня 2019 року сторони не з`явилися, були сповіщені належним чином (а.с. 90-94).

Таким чином, колегія суддів дійшла до висновку про розгляд справи за відсутності осіб, які були повідомлені про день та час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ч.ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду зазначеним вимогам не відповідає, з огляду на таке.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про відмову у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що є рішення суду, яке набрало законної сили про той самий предмет і з тих самих підстав.

Однак, апеляційний суд не може погодитися із таким висновком районного суду, оскільки він не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

Слідуючи принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Порядок пред`явлення позову регламентований статтею 184 ЦПК України.

При цьому, підстави для відмови у відкритті провадження у справі визначені статті 186 ЦПК України.

Так, відповідно до п.2 ч.1 ст. 186 ЦПК, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду згідно з позовом в якому просив звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру, загальною площею 54,9 кв.м., житловою площею 28,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , для задоволення вимог АТ «УкрСиббанк» в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 перед АТ «УкрСиббанк» за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 08 серпня 2006 року у розмірі, станом на 13 грудня 2016 року, 11172, 67 доларів США, що за курсом НБУ станом на 07 березня 2019 року становить 265102, 71 грн, встановити спосіб реалізації предмету іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження».

У провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на спадкове майно.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 07 грудня 2017 року позовну заяву ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 залишено без задоволення.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не заявлено вимоги як того вимагають положення статті 1282 ЦК України, оскільки не зазначення конкретного майна, прийнятого у спадщину, унеможливлює звернення стягнення на таке, його оцінку, співставлення частки кожного зі спадкоємців з вартістю майна, одержаного у спадщину, та розміром вимог кредитора.

Предметом спору у цій справі є предмет іпотеки, на який просить звернути стягнення позивач.

Предметом спору, по якому винесено рішення Малиновським районним судом м. Одеси від 14 грудня 2016 року було спадкове майно, на яке просив позивач звернути стягнення.

Відповідно до ст. 186 ч. 1 п. 2 ЦПК України, суд відмовляє у відкритті провадження, якщо вже є рішення суду, яке набрало законної сили, по тотожним позовним вимогам.

Тотожними є позови, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

При визначенні підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і закону, позивач просить про захист свого права.

Отже, не можна вважати, що між сторонами вже був вирішений спір про той самий предмет і позови повністю збігаються за матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Таким чином, висновок суду про те, що вже існує рішення суду , яке набрало законної сили про той самий предмет та з цих самих підстав, є помилковим.

Аналогічно правова позиція міститься в Постанові Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі №372/223-/17-ц.

Таким чином, апеляційний суд доходить до висновку, що у вказаних справах не є тотожними предмет та підстави, і тому відмова у відкритті провадження з підстав п.2 ч.1 ст.186 ЦПК України є неправомірною.

Доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та заслуговують на увагу суду.

Суд першої інстанції при вирішенні питання про відкриття провадження у справі характер спірних правовідносин не з`ясував, на зазначене уваги не звернув, що є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки неправильне застосування ст.186 ЦПК України призвело до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи наведені обставин, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність скасування оскаржуваної ухвали з підстав порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України).

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «УкрСиббанк» - задовольнити.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 20 березня 2019 року - скасувати та матеріали цивільної справи направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 12 вересня 2019 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ Т.В. Цюра

______________________________________ Л.А. Гірняк