ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2982/19
провадження № 2/753/4420/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" липня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

при секретарі - Григораш Н.М.,

за участю

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення порядку користування квартирою,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовом до відповідача, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та просила суд встановити порядок користування спільною власністю сторін, а саме квартирою АДРЕСА_1 , відповідно до якого виділити у користування ОСОБА_1 кімнату площею 12,7 кв.м., ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кімнату площею 18,1 кв.м. та кімнату площею 11,1 кв.м., залишивши у спільному користуванні приміщення кухні, коридору, ванної кімнати, вбиральні.

Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , а відповідачі є власниками інших2/3 частин квартири, в рівних долях. Зазначає, що на пропозицію щодо спільного користування та володіння квартирою відповідачі не реагують. Оскільки співвласники квартири відмовляються добровільно визначити порядок користування квартирою, він звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 11.03.2019 р. відкрито провадження у даній справі та постановлено провести розгляд даної справи в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання.

В судовому засіданні позивач та підтримав вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, причини неявки не повідомила. 05.04.2019 р. відповідач подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила що заперечує, щодо задоволення позову.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_1 є власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.03.2016 р. та копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.03.2016 р. (а.с.7,8)

Як вбачається із копії свідоцтва про право власності на житло від 26.01.1998 р. відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є власниками інших 2/3 частин квартири АДРЕСА_1 в рівних долях. (а.с.75)

Відповідно до Експлікації внутрішніх площ спірна квартира має загальну площу 57,20 кв.м., жилою площею 41,9 кв.м., складається з трьох ізольованих кімнат, перша кімната площею 18,1 кв.м, друга кімната площею 11,1 кв.м, третя кімната площею 12,7 кв.м., має кухню, коридор, ванну кімнату. Отже, на кожного співвласника спірної квартири припадає по 13,96 кв.м. жилої площі.

У позасудовому порядку сторони не дійшли згоди щодо встановлення порядку користування спірною квартирою.

Сторони мають право на користування квартирою відповідно до своїх часток, однак сторони мають спірні відносини щодо користування квартирою.

Відповідно до ст.47 Конституції України, ч.3 ст.9 Житлового кодексу України кожен громадянин має право на житло та ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 155 Житлового кодексу УРСР жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством.

Відповідно до ч.1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 358 ЦК України співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995р. "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" зазначено, що у випадку неможливості виділити сторонам у натурі ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, може бути встановлений порядок користування приміщеннями квартири.

Спірна квартира не може бути поділена між співвласниками у натурі, однак для усунення спорів та конфліктів між співвласниками можна встановити порядок користування спільною частковою власністю.

Враховуючи, наявність спірних відносин між сторонами щодо користування квартирою, а також те, що кімната, площею 12,7 кв.м. є ізольованою, суд вважає можливим виділити позивачці у користування вказану кімнату.

При цьому право власності відповідачів не порушується, так як вищезазначена кімната не виділяється позивачці у власність і даним рішенням не проводиться поділ спірної квартири між співвласниками у натурі.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи з наведеного, враховуючи ту обставину, що питання про встановлення порядку користування жилим приміщенням мирним шляхом сторонами не вирішено, між сторонами існують спірні відносини, суд дійшов висновку про те, що оскільки виділ квартири кожному власнику в натурі неможливий, а встановлення порядку користування квартирою не порушує права власності кожного з власників так як вищезазначені кімнати не виділяються позивачу у власність і даним рішенням не проводиться поділ спірної квартири між співвласниками у натурі, та є єдиним вирішенням виниклої між сторонами конфліктної ситуації, встановлення порядку, при якому позивачу у користування буде виділено кімнату площею площею 12,7 кв.м., а ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кімнату площею 18,1 кв.м. та кімнату площею 11,1 кв.м., не буде порушувати та обмежувати прав відповідачів і встановлений порядок користування не погіршить умови проживання в спірній квартирі, і зв`язку із чим позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77-83, 89, 95, 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 316,319,321,358 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення порядку користування квартирою - задовольнити.

Визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 , виділивши в користування ОСОБА_1 кімнату площею 12,7 кв.м., ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кімнату площею 18,1 кв.м. та кімнату площею 11,1 кв.м, залишивши у спільному користуванні приміщення кухні, коридору, ванної кімнати, вбиральні.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА