ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

22 лютого 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 748/2375/18

Головуючий у першій інстанції - Криворученко Д. П.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/318/19

Чернігівський апеляційний суд у складі:

голови судового засідання - судді Кузюри Л.В.,

суддів: Вінгаль В.М., Шитченко Н.В.,

учасники судового процесу:

позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»;

відповідач: ОСОБА_2;

особа, яка подала скаргу: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»;

оскаржується рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 29 листопада 2018 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зустрічним позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача та визнання недійсним кредитного договору,

прізвище судді: Криворученко Д. П.; місце ухвалення рішення: м. Чернігів; дата складання повного тексту рішення: 05 грудня 2018 року,

У С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року АТ КБ «Приватбанк» звернулось з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 13.09.2012 року в загальній сумі 114789,89 грн., а також судових витрат. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач послався на неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору, що призвело до виникнення вказаної вище заборгованості.

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернувся із зустрічним позовом в якому просив визнати недійсним кредитний договір від 13.09.2012 року, посилаючись на те, що 13.09.2012 року він звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою відкриття поточного карткового рахунку «Зарплатний проект» з використанням платіжної карти «Visa International» або «Master Card». Вказував на те, що кредит в банку взагалі не отримував, кредитний договір не укладав, а лише використовував платіжну картку виключно для отримання заробітної плати.

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 29 листопада 2018 року у задоволенні первісного позову АТ КБ «Приватбанк» та зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ КБ «Приватбанк», посилаючись на ухвалення рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення суду в частині відмови про стягнення заборгованості за кредитним договором та постановити нове в цій частині, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції при винесенні рішення не врахував того, що при зверненні ОСОБА_2 до відділення Банку йому, на підставі заяви від 13.09.2012 року, було відкрито картковий рахунок та видано кредитну кату «Універсальна» та встановлено кредитний ліміт у розмірі 8000 грн.

Відповідач після отримання карти здійснив дії щодо проведення її активації, користувався картою, а також отримував кредитні кошти з власної ініціативи. Активація ним карти та користування картковим рахунком свідчать про укладення сторонами кредитного договору на визначених Умовах про надання та обслуговування платіжних карток.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення суду першої інстанції без зміни. Зазначав, що судом першої інстанції було вірно застосовані норми матеріального та процесуального права, з'ясовані всі обставини, що мають значення для правильного вирішення даної справи.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції за приписами ч.1 ст.368 ЦПК України за правилами спрощеного провадження, без повідомлення учасників справи.

Положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено, що 13.09.2012 року ОСОБА_2 було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, згідно якої ОСОБА_2, ознайомившись із Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами ПриватБанку, виявив бажання оформити на своє ім'я зарплатний пакет. (а.с.14)

Відповідно до положень статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною(сторонами).

Як вбачається з матеріалів справи, наявні «Умови та правила надання банківських послуг», «Правила користування платіжною картою» та «Тарифи банку», які долучені банком до позовної заяви, та на які посилається позивач не містять підпису позичальника ОСОБА_2 (а.с.15-39)

Тарифи банку не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору, оскільки вони не містять жодних ознак домовленості сторін щодо встановлення розміру кредиту, терміну його повернення, розміру та підстав нарахування відсотків, комісій, штрафу та пені, таких відомостей не містить і додана до позовної заяви анкета-заява позичальника від 13.09.2012 року.

Банком не було подано належних доказів, у розумінні ст. 76-81 ЦПК України, щодо укладення з відповідачем договору про отримання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Видача зарплатної картки і заповнення анкети-заяви, жодним чином зазначений факт не доводять.

Аналізуючи зібрані у справі докази, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позов банка є безпідставним, оскільки з наданих АТ КБ «ПриватБанк» письмових доказів не вбачається підтвердження укладення між сторонами кредитного договору.

Посилання АТ КБ «ПриватБанк» як на підтвердження факту укладення 13.09.2012 року між сторонами у простій письмовій формі кредитного договору на Випуску про рух коштів по картковому рахунку, Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карток Універсальна, Умови та правила надання банківських послуг і фото відповідача з отриманою карткою судом першої інстанції досліджувались та вірно визнанні судом першої інстанції недостатніми доказами, оскільки в сукупності вони не доводять факт отримання відповідачем кредитних коштів у визначеному розмірі за договором від 13.09.2012 року.

З урахуванням викладених обставин, суд першої інстанції вірно дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості.

В частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_2 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача та визнання недійсним кредитного договору рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувалось.

Рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому в межах доводів апеляційної скарги підстав для його скасування не встановлено.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення, а рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 29 листопада 2018 року без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Голова судового засідання: Судді: