Справа № 562/1205/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.02.2019 року Здолбунівський районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді Шуляка А.С.

при секретарі Дацишин Р.В.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у приміщенні Здолбунівського районного суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на частку в спільному майні в порядку проведення його поділу, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_3 в якому просить суд ухвалити рішення яким визнати за ним право власності на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 та на Ѕ частину земельної ділянки, площею 0,1674 га, призначеної для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер НОМЕР_1.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 06 квітня 2016 року було визнано право спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на вказане спірне майно. Враховуючи, що вказане майно належить йому та відповідачці на праві спільної сумісної власності подружжя, то він відповідно до ст.69 СК України він має право на поділ такого майна. При цьому, частки його та відповідача у майні, згідно ст.70 СК України, є рівними. Відповідачка відмовляється провести поділ майна, а тому він змушений захистити своє право в судовому порядку.

В судовому засіданні позивач та його представник вимоги позову підтримали повністю та просять задовільнити його.

Відповідачка та її представник в судове засідання не з'явилися. Представником відповідача суду подано заяву про відкладення розгляду справи в зв'язку із зайнятістю в іншій справі.

З врахуванням думки позивача та його представника, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та його представника. При цьому, суд враховує, що відповідач та його представник в попередні судові засіданні не з'являлися чотири рази підряд - 26.10.2018р., 16.11.2018р., 17.12.2018р., 23.01.2019р. Будь-яких доказів на підтвердження причин неявки в судові засідання ні відповідачем, ні його представником не надано.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши докази по справі суд приходить до наступних висновків.

Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 06 квітня 2016 року у цивільній справі № 562/1169/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання договорів дарування удаваними та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання будинковолодіння та земельної ділянки особистою приватною власністю було визнано право спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,1674 га., розташовану в АДРЕСА_1, кадастровий № НОМЕР_1.

Вказане рішення суду набрало законної сили.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 ст.69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Частиною другою статті 372 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Суд враховує, що позивачем не ставиться питання про поділ будинковолодіння та земельної ділянки в натурі чи отримання грошової компенсації за свою частку, а тому за позивачем необхідно визнати право власності на Ѕ частину спірного майна.

Керуючись ст.ст.12, 81, 82, 258, 263, 265, 268 ЦПК України, на підставі ст.ст.358, 367 ЦК України, ст.ст.69, 70 СК Українисуд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на частку в спільному майні в порядку проведення його поділзадовільнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину земельної ділянки, площею 0,1674 га, призначеної для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер НОМЕР_1.

Рішення може бути оскарженим в Рівненський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається в Рівненський апеляційний суд через Здолбунівський районний суд Рівненської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Повний текст рішення суду виготовлено 15 лютого 2019 року.

Суддя