Справа №639/9683/14-ц
Провадження №6/639/7/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2019 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Труханович В.В.,

за участю секретаря Кричевської В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкова заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання по справі № 639/9683/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

18 вересня 2018 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» із заявою про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання по справі № 639/9683/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заяви представник заявника посилається на те, що 18.11.2014 року суддею Жовтневого районного суду м. Харкова по цивільній справі №639/9683/14-ц винесено заочне рішення, яким задоволено позов ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №004-20025-111212 від 11 грудня 2012 р.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.04.2018 року у даній цивільній справі замінено стягувача ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

У звязку з укладанням Договору № 194/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами у ТОВ «ФК «ЄАПБ» виникла необхідність приймати матеріали кредитних справ, направляти повідомлення боржникам про відступлення права вимоги та звертатись до суду із заявою про заміну стягувача.

ПАТ «Дельта Банк» за Договором №194/К про відступлення права вимоги за кредитними договорами від 09.02.2018 року, виконавчий документ не отримували та не передавали заявнику для звернення його до виконання, що позбавило ТОВ «Фінансову компанію «Європейська агенція з повернення боргів» права на звернення судового рішення до виконання.

21.08.2018 року Жовтневим районним судом м. Харкова було видано виконавчий лист по цивільній справі №639/9683/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» боргу.

Отже, рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.11.2014 року на сьогоднішній день по справі №639/9683/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості залишається не виконаним, ОСОБА_1 не погашає заборгованість та ухиляється від самостійного виконання даного рішення суду.

У звязку з вищевикладеним представник заявника вважає, що він з поважних причин пропустив строк предявлення виконавчого листа до виконання, у звязку з чим він підлягає поновленню.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.09.2018 року для розгляду даної цивільної справи, суддею було визначено головуючого суддю Жовтневого районного суду м. Харкова Гаврилюк С.М.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 грудня 2018 року прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання по справі № 639/9683/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Призначено судове засідання.

Згідно розпорядження керівника апарату Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.01.2019 року у даній справі було призначено повторний автоматичний розподіл справи на підставі п. п. 2.3.3, 2.3.4, 2.3.13, 2.3.17 Положення про автоматизовану систему документообігу суду у редакції від 15.09.2016 року.

Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.01.2019 року для розгляду даної цивільної справи, суддею було визначено головуючого суддю Жовтневого районного суду м. Харкова Труханович В.В.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 23 січня 2018 року прийнято заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання по справі № 639/9683/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в провадження судді Труханович В.В. Призначено до розгляду в судове засідання.

Представник заявника в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Інші сторонив судове засідання не зявилися, про день, час і місце розгляду заяви повідомлялися, що відповідно до ч. 3 ст. 433 ЦПК України не перешкоджає розгляду даної заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного висновку.

В судовому засіданні було встановлено,що в провадженні Жовтневого районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа № 639/9683/14-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 18 листопада 2014 року заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова позов ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договорам задовольнити.

Стягнуто з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, інд. код НОМЕР_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ПАТ «Дельта Банк» (р/р НОМЕР_2, МФО 380236, ідентифікаційний код за )судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. (а.с. 21)

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 квітня 2018 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про заміну позивача (стягувача) по цивільній справі № 639/9683/14-ц за позовною заявою ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 оксани Юріївни про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Замінено позивача (стягувача) Публічне акціонерне товариство «дельта Банк» у цивільній справі №639/9683/14-ц за позовом АТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №004-20025-111212 від 11.12.2012 року на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, п/р 7001 в ПАТ «ТАСкомбанк, МФО 339500). (а.с. 42-44)

20 серпня 2018 року на адресу суду надійшла заява від ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про видачу виконавчого листа по вищевказаній цивільній справі.(а.с.62)

Згідно рекомендованого повідомлення від 22.08.2018 року виконавчі листи по цивільній справі №639/9683/14-ц були отриманні представником ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 29.08.2018 року. (а.с.66)

Як вбачається з копії виконавчого листа виданого Жовтневим районним судом м. Харкова 18 листопада 2014 року у цивільній справі № 963/9683/14-ц, його строк предявлення три роки, тобто до 05 грудня 2017 року. (а.с. 72)

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Ч.1 ст.18 ЦПК України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013, є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Згідно ст.9 Конституції України міжнародні договори ратифіковані Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Отже, норми Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і все, що з неї слідує, є частиною законодавства України і має застосовуватися нарівні із законами, прийнятими урядом. Це, зокрема, продиктовано пп. «b» п.3 ст. 31 Віденської конвенції про право міжнародних договорів, учасником якої є Україна, та відповідно до якого поряд із нормами міжнародного договору обовязково треба використовувати подальшу практику застосування договору, який встановлює угоду учасників щодо його тлумачення.

Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини невід'ємною частиною «права на суд» та фундаментальним аспектом верховенства права є принцип правової визначеності (певності), який включає дотримання принципу остаточності судового рішення.

У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

У справі «Півень проти України» ЄСПЛ констатував порушення статті 6 Конвенції та зазначив, що невиконання судового рішення не може буде виправдано недоліками законодавства, які унеможливлюють його виконання. У цій справі Європейський суд дійшов висновку про відсутність у законодавстві України нормативної бази щодо завдань, покладених на органи виконавчої влади, і констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

У рішенні від 18.10.2005 року у справі «ТЕРЕМ ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» Європейський суд з прав людини робить висновок, що тривале невиконання значної частини боргу за рішенням суду на користь заявника, складає порушення п.1 ст.6 Конвенції.

За змістом пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відтак, невиконання судових рішень, які набрали законної сили, є неприпустимим і, виходячи з обставин цієї конкретної справи, не може бути виправданим.

У Законі України «Про виконавче провадження» поняття «виконавче провадження» розуміється як завершальна стадія судового провадження (стаття 1). Наведене узгоджується з практикою ЄСПЛ щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий суд. Так, у рішенні від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції, заява №183571/91» (Caseof Hornsbyv. Greece) ЄСПЛ зазначив, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду. Право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду одній зі сторін…».

19 листопада 2010 року Консультативною радою європейських суддів (КРЄС) прийнято Висновок №13 (2010), який зокрема встановлює, що у державі, яка керується верховенством права, державні органи передусім зобов'язані поважати судові рішення і виконувати їх швидко exofilicio. Сама ідея державного органу, який відмовляється підкоритися рішенню суду, підриває концепцію примату закону (п. 31).

Відповіднодо ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк предявлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Згідно ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для предявлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Тобто, єдиною підставою для поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання є наявність сторони поважних причин пропуску вказаного строку.

Так, причина пропуску строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам:

це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк;

це обставина, яка виникла об'єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк;

ця причина виникла протягом строку, який пропущено;

ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування, тобто, якщо свідчить про відсутність у заінтересованої особи об'єктивної можливості подати виконавчий документ до виконання у встановлені строки.

Згідно з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду України від 24 червня 2015 року у справі № 6-608цс15 право на виконання рішення, яке ухвалив суд, є невідємною частиною «права на суд». А ефективний захист сторони у справі, а отже і відновлення справедливості передбачає зобовязання адміністративних органів виконувати рішення.

Дана позиція узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, котрий зокрема в справах "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року зазначив, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю б як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Встановлені в законі процесуальні строки для звернення виконавчих листів до примусового виконання мають за мету спонукати кредиторів не затягувати без поважних причин отримання присуджених судом сум, що відповідає також принципу правової визначеності, як елементу принципу верховенства права.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.12 Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VII виконавчі документи можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Відповідно до п.5 Перехідних положень вказаного закону виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, предявляються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Поширення дії норм вказаного Закону на правовідносини щодо пред'явлення виконавчого документа до виконання залежить від часу видачі такого документа.

В даному випадку, виконавчий лист суд видав 21 серпня 2018 року, тобто після набрання чинності Законом № 1404-VII, тому строк пред'явлення цього виконавчого листа до виконання повинен визначатися цим Законом і становити три роки з наступного дня після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набрало законної сили 05.12.2014 року, тобто з 05.12.2014 року стягувач мав право протягом трирічного строку предявити виконавчий лист до виконання.

Звертаючись до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання, заявник посилався на те, що постановою Правління Національного банку України від 02.03.2015 № 150 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 № 51 "Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк».

Відповідно до постанови Правління НБУ від 02 жовтня 2015 р. № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» та розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк».

АТ «Дельта Банк», як стягувач, за Договором № 194/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 09.02.2018 року, виконавчий документ не отримував та не передав заявнику для звернення його до виконання, що позбавляло стягувача на право звернення судового рішення до виконання.

Таким чином, рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.11.2014 року по справі №639/9683/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Дельта Банк» заборгованості станом на сьогоднішній день залишається не виконаним, боржник не погашає заборгованість та ухиляється від самостійного виконання даного рішення суду.

Враховуючи наведене суд вважає, що причини пропуску, зазначені заявником, є поважними, оскільки право вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуто лише 09.02.2018 року, ухвалою суду від 26.04.2018 року було замінено первісного позивача (стягувача) ПАТ «ДельтаБанк» на ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», після чого останній звернувся з заявою про видачу виконавчого листа.

При цьому суд також враховує, що первісний позивач (стягувач) не отримував виконавчий лист через запровадженням процедури ліквідації ПАТ «Дельта Банк», враховуючи особливості здійснення процедури тимчасової адміністрації, яку запроваджено з 03.03.2015 року.

Таким чином, оскільки строк пред'явлення виконавчого документу до виконання пропущено з поважних причини, які свідчать про об'єктивну неможливість заявника вчинити всі необхідні для цього дії у встановлені законом строки, суд вважає можливим поновити строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання по справі № 639/9683/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню, а строк поновленню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 12, 18, 76-81, 89, 247, 433 ЦПК України, ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 9, 68, 124 Конституції України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання по справі № 639/9683/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Визнати причини пропуску строку предявлення виконавчого листа до виконання поважними та поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» пропущений строк для пред'явлення до виконання виконавчого листа, виданого на підставі заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.11.2014 року у цивільній справі № 639/9683/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 01.02.2019 року.

Суддя В.В. Труханович