Справа № 442/3409/18
Провадження № 6/442/108/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Павлів З.С.

за участю секретаря судового засідання Харіва І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дрогобичі подання заступника начальника Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Кушнір С.Т. про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 ,-

встановив:

Заступник начальника Дрогобицького МРВ ДВС ГТУЮ у Львівській області звернулася до суду з поданням про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 .

Подання мотивує тим, що у Дрогобицькому міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області на примусовому виконанні перебуває виконавчий документ - виконавчий лист Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області №442/3409/18 від 26.12.2018 про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 завданих збитків в порядку регресу у розмірі 9140,74 грн. Постановою від 05.02.2019 відкрито провадження по вказаному виконавчому листу, яку направлено боржнику ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Проте, лист повернувся за закінченням терміну зберігання. На виклик до відділу ДВС боржник не з`явився, документального підтвердження повного чи частково виконання рішення суду ним не надано.

Відсутня будь-яка інформація про місце праці останнього, про майно, яке б належало йому на праві власності. За адресою, зазначеною у виконавчому листі, боржник не проживає більше як 10 років. Таким чином у державного виконавця будь-які відомості про фактичне місце перебування боржника.

У судове засідання заступник начальника Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Кушнір С.Т. не з`явилася.

Боржник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду подання. Про причини неявки суд не повідомив.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подання, суд вважає, що в задоволенні подання слід відмовити з огляду на таке.

На примусовому виконанні в Дрогобицькому відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області перебуває виконавче провадження АСВП №58284173 з виконання виконавчого листа №442/34091/18, виданого 26.12.2018 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області, про стягнення з ОСОБА_1 в користь фізичної особи підприємця ОСОБА_2 завданих збитків в порядку регресу у розмірі 9140,74 грн.

Державним виконавцем 05.02.2019 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, яку направлено боржнику ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Проте, лист повернувся за закінченням терміну зберігання.

З оглянутих документів, доданих до подання вбачається, що державним виконавцем в ході виконання виконавчого документу було винесено: постанову про арешт майна боржника від 11.02.2019; постанову про арешт коштів боржника від 11.02.2019; скеровано інформаційний запит до ГУ Держпраці у Львівській області, ГУ Держгеокадастру у Львівській області, ГУ держспоживслужби про встановлення наявності майна у боржника; скеровано запит ОСОБА_1 з вимогою терміново подати декларацію про доходи, проте в підтвердження про направлення такого останньому не додано. З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_1 на праві приватної власності не належить жодне нерухоме майно. Також, згідно акту державного виконавця від 17.06.2019, боржник за адресою, зазначеною у виконавчому листі, відсутній понад 10 років. Акти державного виконавця про відсутність боржника за місцем проживання,за відсутністю інших доказів, не можуть бути єдиною підставою для оголошення розшуку.

Таким чином наведене свідчить про те що, державний виконавець здійснював заходи щодо встановлення майна боржника, однак такі не мають правового значення для вирішення питання розшуку самого боржника як фізичної особи, оскільки розшук боржника та його майна це різні поняття. Розшук майна боржника врегульовано ч.2 ст.36 Закону України «Про виконавче провадження», а розшук боржника - ч.1 ст.36 даного Закону.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.4 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Державний виконавець: здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення у спосіб і порядок визначені виконавчим документом.

Згідно із ч.1 ст.36 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Відповідно до ч.1 ст.438 ЦПК України, розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

Тобто, перш ніж звертатися до суду з поданням про оголошення розшуку боржника, державний виконавець самостійно вживає заходів щодо встановлення місця проживання /перебування/ боржника.

В матеріалах подання наявний акт державного виконавця від 17.06.2019, який складений за останньою відомою адресою боржника. Однак, в зазначеному акті не вказано жодної особи (понятих), в присутності яких проводились виконавчі дії, тому суд не може вважати даний акт належним доказом.

Також, державний виконавець у своєму поданні не посилається на докази з приводу вжиття ним всіх необхідних заходів щодо встановлення місця знаходження боржника та достатніх і достовірних доказів які б підтверджували вичерпність заходів, вжитих державним виконавцем щодо встановлення місця знаходження боржника, у тому числі здійснення запиту до Департаменту інформаційних технологій УМВС України щодо витребування інформації про те, чи перебуває боржник на обліку в органах внутрішніх справ; чи не оголошувався він у розшук, а також відомості з приводу перебування його в місцях позбавлення волі; запиту до Державної прикордонної служби України для з`ясування перетину кордону України боржником; витребування з актів цивільного стану інформації щодо внесення змін у будь-які актові записи боржника (одруження, зміна прізвища, смерть), відомості адресно довідкового бюро про місце реєстрації, оскільки таке могло бути ним змінене, витребування інших відомостей щодо встановлення місця знаходження боржника.

Окрім того, державним виконавцем не надано будь-яких належних доказів про отримання боржником виклику до виконавчої служби, попередження про кримінальну відповідальність та його ухилення від явки.

Судом встановлено, що державним виконавцем не були вжиті всі необхідні заходи, що передбачені Законом України «Про виконавче провадження», з метою встановлення місця перебування боржника ОСОБА_1 . Таким чином, вважати боржника належно повідомленим про відкриття виконавчого провадження та зробити висновок про його ухилення від виконання судового рішення, суд не може.

Підставою для звернення виконавця до суду з поданням про розшук боржника є відсутність відомостей про місце перебування та проживання боржника-фізичної особи.

Тому, враховуючи вищевикладене та той факт, що державним виконавцем не надано суду доказів про ухилення боржника від виконання зобов`язання та не надано доказів того, що вжиті ним заходи на предмет встановлення місця перебування чи проживання боржника були достатніми і вичерпними, в задоволенні подання слід відмовити, що не позбавляє державного виконавця права повторного звернення до суду з аналогічним поданням за умови вичерпання всіх передбачених законом заходів, направлених на встановлення місця знаходження боржника.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд зазначає, що розшук боржника є суттєвим втручанням у приватне життя особи у розумінні ст.8 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, і тому має бути легітимним, виправданим та пропорційним цілям, які мали бути досягнуті. Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), висловлену у п.33 рішення ЄСПЛ у справі "Фельдман проти України", за яким будь-яке втручання у право особи на повагу до її приватного та сімейного життя становитиме порушення статті 8 Конвенції, якщо воно не здійснювалося «згідно із законом», не переслідувало легітимну ціль та було «необхідним у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що воно було пропорційним цілям, які мали бути досягнуті.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.258-260, 353, 354, 438 ЦПК України, ст. ст. 18, 36 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

постановив:

В задоволенні подання заступника начальника Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Кушнір С.Т. про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Павлів З.С.