Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

Справа № 504/1661/19

Номер провадження: 6/511/27/19

02.07.2019 Роздільнянський районний суд Одеської області під головуванням судді Іванової О. розглянувши в порядку письмового провадження заяву головного державного виконавця відділу примусового виконань рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Щеглова Є.В. про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку,

ВСТАНОВИВ:

08.05.2019 року до суду з заявою звернувся головний державний виконавець відділу примусового виконань рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Щеглова Є.В про вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, а саме дві земельні ділянки, право власності на які не зареєстровано в установленому законом порядку, а саме:

Заява обґрунтована тим, що на примусовому виконанні відділу примусового виконань рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебуває виконавчий лист N 511/1738/13 від 18.09.2013 року виданий Роздільнянським районним судом Одеської області, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "Надра" заборгованість по кредитному договору в розмірі 351 767,52 долара США та витрати судового збору в розмірі 3 441,00 грн.

З виконавчого листа вбачається, що строк пред`явлення його до виконання 16.08.2014 року.

12.10.2015 року державним виконавцем Відділу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вказаного виконавчого листа.

Боржник вимоги виконавчого документу не виконує, заборгованість не сплачує.

Згідно з інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно за ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) нерухомого майна, на яке можливо звернути стягнення не зареєстровано.

Згідно заяви стягувана та доданих документів боржником укладено іпотечні договори із стягувачем - ПАТ «КБ Надра».

Предметами іпотеки є:

- земельна ділянка сільськогосподарського призначення, цільове призначення (використання), земельної ділянки - для ведення садівництва, площею 0,08 га, розташованої на території Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, яка стане власністю ОСОБА_1 у майбутньому після отримання Державного акту на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер: НОМЕР_2 .

- земельна ділянка сільськогосподарського призначення, цільове призначення (використання), земельної ділянки - для ведення садівництва, площею 0,08 га, розташованої на території Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, яка стане власністю ОСОБА_1 у майбутньому після отримання Державного акту на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер: НОМЕР_3 .

Фактичний перехід права власності на вищевказані земельні ділянки, кадастровий номер НОМЕР_2 , та НОМЕР_4 до ОСОБА_1 , підтверджується договорами купівлі-продажу.

Право власності на земельну ділянку площею 0,08 га, розташованої на території Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, яка стане власність ОСОБА_1 у майбутньому після отримання Державного акту на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер: НОМЕР_2 та земельну ділянку площею 0,08 га, розташованої на території Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, яка стане власністю ОСОБА_1 у майбутньому післяотриманні Державного акту на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер: НОМЕР_3 не зареєстровано за Боржником в установленому законом порядку, що унеможливлює звернення стягнення на предмет іпотеки, для погашення заборгованості перед Банком за судовим рішенням.

Приватний виконавець подання просив розглянути за його відсутності.

02.07.2019 року вказана цивільна справа надійшла до розгляду до Роздільнянського районного суду Одеської області з Комінтернівського районного суду Одеської області згідно з ухвалою суду від 15.05.2019 року, з посиланням на ст. 446 ЦПК України у відповідності до якої процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи вищенаведене, вказана цивільна справа підлягає розгляду Роздільнянським районним судом Одеської області, оскільки спори про підсудність не допускаються.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч. 11 ст. 440 ЦПК України, суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За таких обставин, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до наступних висновків.

Суд вбачає, що підставою для звернення державного виконавця до суду з відповідною заявою стало те, що вказане нерухоме майно не оформлене належним чином. Зокрема, державний виконавець посилався на те, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зазначене нерухоме майно не було належним чином зареєстроване у встановленому законом порядку та відсутній запис щодо належності боржнику.

Згідно з абз. 2 ч. 4 ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження", у разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Частиною 1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження", копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

З наданих приватним виконавцем копій матеріалів виконавчого провадження, не можливо встановити чи доводилися до відома сторін виконавчого провадження про відкриття виконавчого провадження, оскільки ці матеріали такі відомості не містять взагалі. У заяві приватний виконавець взагалі не посилається на те, що він вжив заходів направлення постанови про відкриття виконавчого провадження боржнику рекомендованою кореспонденцією, і доказів вказаного у своєму поданні не наводить та у додатку до подання не додає.

Окрім того, державний виконавець не надав доказів проведення перевірки майнового стану боржника, не надано інформацію про наявні у боржника рахунки, про отримані ним доходи, інше майно тощо, тому суд вважає, що приватний виконавець не вчинив усі передбачені законом заходи щодо примусового виконання спрямовані на повне та фактичне виконання вказаного виконавчого документу, і такі заходи виявилися безрезультатними, з огляду на те, що звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку, є виключним заходом, може бути застосоване в останню чергу, що визначено частинами 1 та 3статті 50 Закону України "Про виконавче провадження", з метою уникнення обмеження конституційних прав громадянина.

Вказане узгоджується з правовим висновком зазначеним в Постанові Верховного Суду від 23.01.2019 року, справа N 552/6400/15-ц, N 79516602.

У відповідності до ч. 10 ст. 440 ЦПК України, питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Отже, законодавець в даній нормі чітко визначив умову, за якої суд вирішує питання звернення стягнення на нерухоме майно боржника, - це відсутність реєстрації права власності в установленому законом порядку як юридичного факту.

У такому випадку виконавцю окрім іншого потрібно надати докази, які підтверджують, що боржник фактично є володільцем майна. Такими доказами можуть бути: договір купівлі-продажу нерухомого майна, договір дарування, рішення суду, рішення місцевої ради про передачу земельної ділянки у власність, а також інші документи, які підтверджують володіння нерухомим майном на стан звернення з вказаними матеріалами до суду. Однак в матеріалах подання відсутні будь які докази, що підтверджують наявність у власності боржника зазначеного майна.

Крім цього слід надати відомості щодо вартості майна на яке просять звернути стягнення, оскільки зазначено не підтверджені належними доказами.

Жодних відомостей про вартість зазначеного в заяві майна матеріали не мають. Крім цього слід звернути увагу на те, що окрім надання відповідних документів виконавцю обов`язково потрібно довести факт того, що у боржника недостатньо грошових коштів або рухомого майна, за рахунок яких можна задовольнити вимоги стягувача. Окрім того, за вказаними підставами держвиконавець повинен звертатися не із заявою, а з клопотанням.

Зазначені обставини державним виконавцем не з`ясовані, доказі до суду з цього питання не надані.

Це обумовлено тим, що Законом України "Про виконавче провадження" передбачено черговість звернення стягнення на майно боржника, відповідно до якої стягнення на нерухоме майно звертається у останню чергу.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином суд не має законних правових підстав для задоволення заяви, а тому в задоволенні слід відмовити за необґрунтованістю.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 2-13, 43, 49, 77, 81, 89, 223, 247, 258, 260, 268, 353, ч. ч. 10, 11ст. 440ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви головного державного виконавця відділу примусового виконань рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Щеглова Є.В. про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, проте може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя : Іванової О. В