Справа №645/780/19
Провадження №2/645/951/19
12 червня 2019 року Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі:
головуючого - судді Бондарєвої І.В., при секретарі судових засідань Проневич Д.О.,
учасники справи: представник позивача Савіхіна А.М., відповідач ОСОБА_1 - не з`явилися,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,
Позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом про стягнення з ОСОБА_1 боргу кредитором спадкодавця за кредитним договором б/н від 13.05.2010 року в розмірі 6597,57 грн.
В обґрунтування позову ПАТ КБ «ПриватБанк» посилався на те, що 13.05.2010 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 6400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 помер. Станом на дату смерті позичальника його заборгованість за кредитним договором складає 6597,57 грн., з яких: 4945,97 грн. - заборгованість за кредитом, 1501,60 грн.- заборгованість за відсотками, 150,00 грн. заборгованість по пені. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є відповідач ОСОБА_1 , що підтверджується копіями паспортів ОСОБА_3 та відповідача, де в якості адреси реєстрації зазначено: АДРЕСА_1 . 18.12.2016 р. позивачем була направлена претензія кредитора до Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори, на що 06.01.2017 р. отримано відповіді про те, що спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «ПриватБанк». 15.12.2018 року позивачем було направлено до спадкоємця ОСОБА_1 претензію кредитора. Позивач вказує, що ОСОБА_1 постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та мав право подати заяву про прийняття або про відмову від прийняття спадщини у строк з 18.02.2016 р. по 18.08.2016 р., а отже є спадкоємцем. У зв`язку із чим позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 13.05.2010 року у розмірі 6597,5 грн., а також судовий збір.
Ухвалою суду від 15.02.2019 року провадження по справі відкрито та призначено справу до розгляду в спрощеному провадженні з повідомленням сторін.
Представник позивача та відповідач в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, представник позивача просив про розгляд справи у його відсутність, відповідач про поважність причини неявки суд не повідомила.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову (відзиву) та заяви про розгляд справи без його участі не надав.
Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України, відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача, на думку суду, свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права.
Враховуючи, що позивач не скористався своїм правом бути присутнім у судовому засіданні та надавати пояснення і додаткові докази, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України , судом не здійснювалося.
Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, з наступних підстав.
Так, відповідно до умов укладеного договору № б/н від 13.05.2010 року, ОСОБА_2 отримав кредит у ПАТ КБ "ПриватБанк" у розмірі 6400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом, згідно умов договору.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.48).
За розрахунком позивача, заборгованість ОСОБА_2 станом на 18.02.2016 р. становить 6597,57 грн., з яких: 4945,97 грн. - заборгованість за кредитом, 1501,60 грн. - заборгованість за відсотками, 150,00 грн. заборгованість по пені.
Частиною 3 ст.1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.
За повідомленнями ХДНК №12 від 03.12.2016 р., претензія кредитора до спадкоємців померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_2 зареєстрована у книзі вхідної кореспонденції за №253802-14 від 19.12.2016 р. та зареєстровано в книзі обліку та реєстрації спадкових справ №5403. На підставі цієї претензії заведено спадкову справу №10412016. (а.с.53).
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вказаного кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.
Відповідно до ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язане з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.
Відповідно до ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, в межах вартості майна, яке вони отримали у спадщину, пропорційно до розміру їх частки у спадщині.
Між тим, позивач, на порушення вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, не надав суду достатніх, належних та допустимих доказів родинних зв`язків між позичальником та відповідачем, що надає йому право на спадкування, доказів наявності у померлого майна, яке було прийнято відповідачем у спадщину, та даних про вартість вказаного спадкового майна, у зв`язку з чим неможливо перевірити доводи позивача щодо обов`язку відповідача, як спадкоємця померлого боржника ОСОБА_2 , задовільнити вимоги позивача кредитора.
Копії паспортів громадянина України ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з відміткою про їх реєстрацію, на що посилається позивач, не є допустимим доказом реєстрації вказаних осіб за певною адресою, для встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на день його смерті.
Наявність лише факту заборгованості, при недоведеності визначених у ст. 1282 ЦК України підстав для настання обов`язку спадкоємців задовольнити вимогу кредитора, не може бути підставою для задоволення позову.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивач дізнався про смерть позичальника ОСОБА_2 ще в грудні 2016 р., надіславши до ХДНК №12 претензію від 18.12.2016 р.
Відповідно до ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття
спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.
15.12.2018 р., тобто через два роки, позивач направив на адресу відповідача претензію з вимогою сплатити заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором.
До суду з позовом до відповідача про стягнення боргу кредитором спадкодавця позивач звернувся лише 14.02.2019 року.
Таким чином, позивач, дізнавшись про смерть боржника 18.12.2016 р., не дотримався строку пред`явлення вимог до спадкоємців позичальника, що прийняли спадщину, встановлений ст. 1281 ЦК України, тому він не має права вимоги до відповідача.
За таких обставин суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
На підставі ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог витрати по сплаті судового збору покладаються позивача.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 77, 83, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Фрунзенським районним судом м. Харкова за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчисляється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складене 18 червня 2019 року.

Головуючий суддя: