Справа № 766/3852/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.

за участю секретаря Красновського В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_2, третя особа Приватний виконавець виконавчого округу Херсонської області ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

Позивач звернувся до суду до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_2, третя особа Приватний виконавець виконавчого округу Херсонської області ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у якому вказує, що 09.02.2018 року позивачем було отримано постанову про відкриття виконавчого провадження №55731477 від 06.02.2018 року. Позивач під час ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження дізнався, що виконавче провадження відкрито відповідно до виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_2 від 10.10.2017 року за реєстровим №9795, відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 681 733,43 грн. за кредитним договором №HECFGK00001581 від 26.09.2005 року за період з 26.09.2005 року по 27.07.2017 року. Позивач вважає вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Вказує, що стягнення за оскаржувальним виконавчим написом нотаріуса від 10.10.2017 року сум заборгованості за кредитним договором за межами позовної давності (як загальної, так і скороченої стосовно стягнення пені) не є стягненням безспірної заборгованості, а тому виконавчий напис від 10.10.2017 року є незаконним та не підлягає виконанню. Позивач просить визнати виконавчий напис, вчинений 10.10.2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та зареєстрований в реєстрі за реєстровим номером 9795, відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриваБанк» грошові кошти у сумі 681 733,43 грн. в погашення боргу за кредитним договором №HECFGK00001581 від 26.09.2005 року та стягнути судові витрати.

Позивач та його представник в судове засідання не зявилися, надали заяву, згідно якої просили розглядати справу без їх участі, наполягали на задоволенні позовних вимог та просили задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову. Надав до суду відзив, в якому зазначив, що нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обовязки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку. Просить відмовити у задоволенні вимог у повному обсязі.

Відповідач приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Надала до суду відзив, згідно якого вважає, що вчинення виконавчого напису є цілком правомірним, а доводи позивача є неспроможними, тому відповідач діяла у повній відповідності до Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Позивач не надав до матеріалів справи жодного письмового доказу, який би підтверджував правову позицію, а саме позивачем не було доведено фактів порушення порядку вчинення нотаріальних дій, а його посилання на порушення норм законодавства не відповідають дійсності. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Херсонської області ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення повістки, про причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» 26.09.2005 року в м.Херсоні було укладено кредитний договір №HECFGK00001581, згідно якого Банк зобовязався надати позивачу кредитні кошти у вигляді невідновлювальної кредитної лінії у сумі 17994,00 евро станом на 26.09.2005 року, а позивач зобовязався повернути вказані кошти на умовах кредитного договору.

10.10.2017 року приватним нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 9795 за кредитним договором №HECFGK00001581 від 26.09.2005 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення грошових коштів в сумі 681 733,43 грн.

Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 06.02.2018 року, винесеної приватним виконавцем ОСОБА_3 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №9795, виданого 10.10.2017 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у сумі 681733,43 грн.

Постановою про арешт майна боржника приватним виконавцем ОСОБА_3 від 14.02.2018 року накладено арешт на: Ѕ житлового будинку за адресою: м.Херсон, смт.Антонівка, вул.Ватутіна, 10-а; житловий будинок за адресою: м.Херсон, вул.6 Східна,7, що належить боржнику ОСОБА_1

Згідно оскаржуваного виконавчого напису від 10 жовтня 2017 року, приватний нотаріус ОСОБА_2 стягнула з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» гршові кошти в сумі 681733,43 грн. в рахунок погашення боргу за кредитним договором №НЕСFGK00001581 від 26.09.2005 року за період 11 років 10 місяців 1 день (з 26.09.2005 року по 27.07.2017 року), а саме: залишок заборгованості за кредитом - 12 376,34 Євро; залишок заборгованості за відсотками - 5 470,13 Євро; комісія - 710,40 Євро; пеня - 3 962,24 Євро.

Позивач категорично не погоджується з безспірністю заборгованості, зазначеній в оскаржуваному виконавчому написі від 10 жовтня 2017 року, стягнутої за період 11 років 10 місяців 1 день (з 26.09.2005 року по 27.07.2017 року).

Так, відповідно до норм ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки; відповідно до норм ст. 258 ЦК України, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю; позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Так, з виписки з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за договором №НЕСFGK00001581 від 26.09.2005 року, укладеного між Приватбанком та ОСОБА_1, станом на 27.07.2017 року, яка була надана стягувачем, ПАТ КБ «ПриватБанк», приватному нотаріусу ОСОБА_2 для видачі оскаржуваного виконавчого напису від 10.10.2017 року вбачається, що заборгованість з пені (неустойки) в сумі 3962,24 євро стягнута за період, що перевищує один рік, тобто строк позовної давності до вимог про стягнення неустойки. Окрім того, з оскаржуваного виконавчого напису від 10.10.2017 року вбачається, що і заборгованість за кредитним договором стягнута за період 11 років 10 місяців 1 день, що в свою чергу перевищує загальний строк позовної давності в 3 роки, встановлений ст.257 ЦК України. Позивач не погоджується із таким розміром заборгованості. Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, таким чином, в разі звернення стягувача до суду за стягненням заборгованості, суми за межами строків позовної давності не були б стягнуті.

Таким чином, стягнення за оскаржуваним виконавчим написом нотаріуса від 10.10.2017 року сум заборгованості за кредитним договором за межами позовної давності (як загальної, так і скороченої стосовно стягнення пені) не є стягненням безспірної заборгованості, а тому виконавчий напис від 10.10.2017 року є незаконним та не підлягає виконанню.

Відповідно ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

У відповідності до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів

Згідно п.1.1. даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Згідно п.1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172.

Відповідно до п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Відповідно до п.19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Відповідно до ст.89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім'я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред'явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З врахуванням того, що сума заборгованості за кредитним договором, на яку видано виконавчий напис не є безспірною, суд вважає позовні вимоги в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Разом із тим, як убачається із матеріалів позову та відзивів на позовну заяву приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 не є належним відповідачем у справі виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 50 ЦПК України участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: предметом спору є спільні права чи обов'язки кількох позивачів або відповідачів; права та обов'язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; предметом спору є однорідні права і обов'язки.

Оскільки приватний нотаріус, вчиняючи виконавчий напис, здійснює нотаріальні дії від імені держави, а тому не має спільні чи однорідні права і обов'язки з особами, які звернулися до нього, або з особами, які вирішили, що їх права порушені нотаріальними діями, він не може бути відповідачем із ПАТ КБ «ПриватБанк», з яким у позивача виникли спірні правовідносини.

Пред'явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови в задоволенні позову, а отже у цій частині позову слід відмовити з вищенаведених підстав.

У 6 пункті роз'яснень листа ВССУ «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» зазначено: справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса), мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів.

Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Інакше кажучи, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталась за виконавчим написом. Сам же нотаріус може залучатись судами як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Ураховуючи вищевикладене, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 слід відмовити.

Крім цього, на підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі у вигляді сплаченого позивачем при подачі позову судового збору.

Із квитанції №0.0.981441261.1 від 07.03.2018 року вбачається, що під час звернення до суду з позововм позивачем сплачено 704,80 гривень.

З врахуванням того, що заявлені позовні вимоги задоволені частково, підлягають стягненню з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 гривень.

Керуючись ст.ст.12,13,81,141,247,263-265,268 ЦПК України, ст. ст.256,257,261,265 ЦК України, Законом України «Про нотаріат», суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_2, третя особа Приватний виконавець виконавчого округу Херсонської області ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити частково.

Визнати виконавчий напис, вчинений 10.10.2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та зареєстрований в реєстрі за реєстровим номером 9795, відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриваБанк» грошові кошти у сумі 681 733,43 грн. в погашення боргу за кредитним договором №HECFGK00001581 від 26.09.2005 року.

В частині позовних вимог ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті згідно ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 13.03.2018 року, відповідно до яких зупинено стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса ОСОБА_2 від 10.10.2017 року за реєстровим №9795 з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь ПАТ КБ «Приватбанк» (ЄДР 14360570) грошових коштів у сумі 681 733,43 гривень в погашення боргу за кредитним договором №HECFGK00001581 від 26.09.2005 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п.15.5 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою Херсонського міського суду Херсонської області: https://court.gov.ua/sud2125/.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.І.Майдан