06.02.2019 227/5792/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мацишин Л.С.,

за участю

секретаря судового засідання: Харькової Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Добропілля в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про позбавлення права користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2018 року ОСОБА_4 звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що вона є власником квартири, що знаходиться за адресою: Донецька область, місто Білозерське міста Добропілля, вул. Східна, 32/73. 05 червня 2013 року з її дозволу у вказаній квартирі були зареєстровані сестра та племінник позивача, які є відповідачами по справі. Проте з моменту реєстрації та станом на сьогоднішній день відповідачі за місцем своєї реєстрації не проживають, оскільки виїхали на постійне місце проживання до Російської Федерації. Той факт, що в квартирі зареєстровані відповідачі, заважає позивачу повноцінно користуватися та розпоряджатися своїм майном і змушує нести додаткові витрати на сплату комунальних платежів. У звязку з викладеним позивач просить визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, яке належить позивачу на праві приватної власності.

Позивач в судове засідання не зявилась, хоча була належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду.

Представник позивача в судове засідання не зявилась, звернулась в суд з заявою про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду цивільної справи повідомлялись належним чином. В той же час, до суду надійшли нотаріально посвідчені заяви з проханням розглядати справу у відсутності відповідачів, а також із зазначенням того, що відповідачі проти задоволення позовних вимог не заперечують.

За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у відсутності сторін.

З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, оцінивши докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією довідки про реєстрацію місця проживання особи № 593 від 19 грудня 2018 року, виданої Виконавчим комітетом Білозерської міської ради. (а.с. 6)

Позивачу на праві приватної власності належить квартира, розташована за вищезазначеною адресою, що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 11 квітня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Добропільського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_5, та зареєстрованого в реєстрі за № 813. (а.с. 8)

Право власності позивача на зазначену квартиру підтверджується також копією Витягу про державну реєстрацію прав № 33857748, виданого 18 квітня 2012 року Добропільським бюро технічної інвентаризації (а.с. 9), а також копією Витягу з Державного реєстру правочинів № 11204852 від 11 квітня 2012 року. (а.с. 10)

В квартирі, яка належить позивачу, з 05 червня 2013 року зареєстровані також відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що підтверджується копією домової книги та інформацією, наданою виконавчим комітетом Білозерської міської ради від 04 січня 2019 року. (а.с. 11-12, 18-19)

Згідно акта, складеного 20 грудня 2018 року головою ОСББ «Ковчег 32» та співвласниками будинку № 32 по вул. Східна в м. Білозесрьке, з 05 червня 2013 року за адресою: м. Білозрське, вул. Східна, 32/73, зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які за вказаною адресою не проживали з часу реєстрації та не проживають на даний час. (а.с. 14)

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316. 317, 319, 321 ЦК України).

Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із частиною 1 статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.

Відповідно д вимог ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про прийняття заяви відповідачів про визнання ними позовних вимог.

Враховуючи викладене, а також те, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачі понад пять років без поважних причин не мешкають в квартирі за адресою: м. Білозерське, вул. Східна, 32/73, натомість як вбачається із змісту поданих до суду відповідачами заяв, своє місце проживання вони зареєстрували по місцю перебування за адресою: Російська Федерація, Московська область, Ногінський район, с. Обухове, вул. Радянська, 50/34, а тому суд вважає, що вони втратили право користування спірним жилим приміщенням на підставі ст. 405 ЦК України.

Керуючись ст. 405 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 12, 81, 206, 263-265, 274-279, 353-355 Цивільного процесуального Кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_1, місце реєстрації: Донецька область, м. Добропілля, м. Білозерське, вул. Східна, 32/73) до ОСОБА_2 (НОМЕР_2, місце реєстрації: Донецька область, м. Добропілля, м. Білозерське, вул. Східна, 32/73), ОСОБА_3 (НОМЕР_3, місце реєстрації: Донецька область, м. Добропілля, м. Білозерське, вул. Східна, 32/73), про позбавлення права користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: Донецька область м. Добропілля м. Білозерське, вул. Східна, 32/73.

Рішення суду може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Добропільський міськрайонний суд Донецької області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подано апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Л.С. Мацишин

06.02.2019