ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 686/4161/18
Провадження № 22-ц/4820/259/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Талалай О.І.,

розглянув в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5, ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Козак О.В. від 12 листопада 2018 року.

Заслухавши доповідача, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в :

В лютому 2018 року ОСОБА_4, звертаючись в суд з цим позовом до відповідача, вказував, що 29.05.2017 року о 15.30 год. по вул.Кам'янецькій, 109 в м.Хмельницький сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volkswagen Golf», держзнак НОМЕР_1 під його керуванням та транспортним засобом «ВАЗ 2101» держзнак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 Ця дорожньо-транспортна пригода була зафіксована в Повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол) від 29.05.2017 року на підставі п.33.2 ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». На момент ДТП 29.05.2017 року він керував автомобілем «Volkswagen Golf», держзнак НОМЕР_1 та мав при собі: посвідчення водія категорій А,В,С1,С; свідоцтво про реєстрацію вказаного автомобіля; поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Його відповідальність була застрахована полісом №АК/1035869 від 02.12.2016 року в ПрАТ СК «УНІКА». Власником автомобіля «Volkswagen Golf», держзнак НОМЕР_1, є ОСОБА_7, в якого він придбав автомобіль без юридичного оформлення права власності і дія доручення на керування транспортним засобом закінчилася. Він на протязі останніх восьми років відкрито користується вказаним автомобілем. ОСОБА_7 помер, про що він дізнався після ДТП 29.05.2017 року, отримати інформацію про спадщину та спадкоємців йому не вдалось.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 на момент ДТП (29.05.2017 року) була забезпечена полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/1490244 від 12.12.2016 року ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія». На його звернення про отримання страхового відшкодування ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» листом від 18.07.2017 року №72 рекомендувала йому надати документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння ДТП.

Вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу «Volkswagen Golf» держзнак НОМЕР_1 склала 20008 грн.

Оскільки страхова компанія відмовила у виплаті страхового відшкодування, позивач просив стягнути з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на його користь матеріальну шкоду в розмірі 20008,63 грн.

Ухвалою суду від 18.04.2018 року до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучено ОСОБА_6.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 листопада 2018 року позов задоволено. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_4 20008,63 грн. відшкодування матеріальної шкоди, судовий збір в розмірі 704,80 грн.

В апеляційній скарзі приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. На думку апелянта, суд не прийняв до уваги, що представництво за довіреністю, виданою позивачу щодо пошкодженого транспортного засобу припинено у 2012 році в зв'язку зі смертю особи, яка видала довіреність. Позивач не набув право власності на вказаний транспортний засіб, тому у нього відсутні правові підстави для подання цього позову, він є неналежним позивачем.

Суд не врахував, що відповідно до абз. 2 п.п. 36.2 п. 36 Закону, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Для отримання страхового відшкодування потерпілий або інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.

На даний час ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» будь-яких документів від ОСОБА_4 або іншої особи, які б підтверджували майнове право на автомобіль «Volkswagen Golf», держзнак НОМЕР_1, та отримання страхового відшкодування не надходило. До матеріалів судової справи позивачем також не надано належних доказів, що підтверджують його право на отримання страхового відшкодування.

ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» повідомило позивача про необхідність надати документи, що підтверджують майнове право на пошкоджений транспортний засіб, рішення про виплату чи відмову у виплаті страхового відшкодування може бути прийнято після надання цих документів.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 просить рішення суду першої інстанції залишити без зміни, апеляційну скаргу - без задоволення з урахуванням того, що правомірно володіє транспортним засобом, ніхто не звертався до нього з вимогою про його повернення. Факт правомірності володіння майном є достатньою підставою для особи, яка володіє речовим правом на чуже майно, для звернення за захистом цього права.

Колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, судом першої інстанції встановлено, що 29.05.2017 року о 15.30 год. в м. Хмельницький, по вул. Кам'янецькій, 109 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volkswagen Golf» держзнак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля «ВАЗ 2101» держзнак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. За змістом повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротоколу) від 29.05.2017 року дорожньо-транспортна пригода сталась з вини ОСОБА_5

Автомобіль «ВАЗ 2101» держзнак НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_5, був застрахований відповідно до полісу АК/1490244 від 12.12.2016 року обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на строк з 14.12.2016 року до 13.12.2017 року. За цим полісом ліміт відповідальності страховика за шкоду, завдану майну, складає 100000 грн.

Автомобіль «Volkswagen Golf» держзнак НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_4, був застрахований відповідно до полісу АК/1035869 від 02.12.2016 року обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у ПрАТ СК «Уніка» на строк з 02.12.2016 року до 01.12.2017 року,

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 власником автомобіля «Volkswagen Golf» держзнак НОМЕР_1 являється ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після його смерті з заявою про прийняття спадщини звернулась його дружина ОСОБА_6 Державним нотаріусом Першої Львівської державної нотаріальної контори Гусар Л.В. було видано спадкоємиці ОСОБА_6 свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно, належне спадкодавцю ОСОБА_7

Заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на автомобіль «Volkswagen Golf" держзнак НОМЕР_1 ОСОБА_6 нотаріусу не подавала, відповідне свідоцтво їй не видавалось.

ОСОБА_4 на момент дорожньо-транспортної пригоди здійснював керування автомобілем, маючи свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; посвідчення водія відповідної категорії та поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

29.05.2017 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 подали повідомлення ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про дорожньо-транспортну пригоду, що мала місце 29.05.2017 року і в той же день представником страховика було складено акт огляду транспортного засобу.

22.06.2017 року ОСОБА_4 звернувся до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» з заявою про страхове відшкодування витрат, пов'язаних з пошкодженням автомобіля «Volkswagen Golf» держзнак НОМЕР_1., додавши копію свідоцтва про реєстрацію автомобіля та посвідчення водія, копію паспорта та ідентифікаційного номера.

ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» проведено розрахунок вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля «Volkswagen Golf» держзнак НОМЕР_1, яка склала 20008,63 грн.

Листом № 191/18 від 17.01.2018 року ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» повідомила представнику позивача, що останньому необхідно надати документи, що підтверджують його майнове право на володіння, розпорядження транспортним засобом та отримання страхового відшкодування. У зв'язку з неотриманням цих документів ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» призупинено розгляд справи до отримання необхідних документів.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи і фактично не оспорюються сторонами.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач користувався транспортним засобом на підставі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб, а отже, правомірно володів цим автомобілем, а тому має право на відшкодування завданої шкоди. При цьому спадкоємиця власника автомобіля ОСОБА_6 не оформила спадкових прав на цей автомобіль та не оспорює право користування ОСОБА_4 цим автомобілем.

Доводи апеляційної скарги про відсутність правових підстав для задоволення позову є необґрунтованими.

Так, за статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 цього Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з врахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших правових підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Стаття 395 ЦК України визначає види речових прав на чуже майно, до яких відноситься також право володіння.

Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду (ч.3 ст. 397 ЦК України).

Згідно ст. 396 Цивільного Кодексу України, особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Отже, виходячи із ст. 396 ЦК України положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну.

До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб).

Якщо порушення речового права на чуже майно з вини третіх осіб завдало певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі ст. 396 ЦК України.

Факт правомірності володіння майном є достатньою підставою для особи, яка володіє речовим правом на чуже майно, для звернення за захистом цього права.

Висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову цілком узгоджуються з правовими висновками Верховного Суду щодо застосування наведених норм права, викладеними у постановах від 07 листопада 2018 року у справі №200/21325/15-ц та від 14 лютого 2018 року у справі №463/2529/15-ц.

При цьому суд першої інстанції обґрунтовано констатував, що спадкоємиця власника автомобіля ОСОБА_6 не оформила спадкових прав на цей автомобіль та не оспорює право володіння ОСОБА_4 цим автомобілем та не витребовує його від останнього, а отже, визнає правомірність фактичного володіння позивача цим майном.

Водночас наведене цілком спростовує твердження апелянта про те, що у зв'язку з припиненням довіреності не доведено наявність у позивача права на автомобіль, а тому відсутні правові підстави для подачі цього позову.

Посилання ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на постанови Верховного Суду від 26.09.2018 року у справі №757/488/16-ц та у справі №662/397/17 від 28.11.2018 року, є безпідставними, оскільки останні містять висновки щодо застосування інших норм права, які не регулюють спірні правовідносини, тому не можуть бути враховані.

Доводи апеляційної скарги щодо помилкового стягнення вартості відновлювального ремонту з урахуванням податку на додану вартість є безпідставними.

Так, згідно з ч.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума,

що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Згідно з листом ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» 191/18 від 17.01.2018 року (а.с.67-68) вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу «Volkswagen Golf» держзнак НОМЕР_1, склала 20008 грн., в т.ч. ПДВ при цьому матеріали справи не містять розрахунку вказаної вартості відновлювального ремонту.

Разом з тим, відповідно до ремонтної калькуляції № 2405М від 19.06.2017 року, здійсненої ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» (а.с.29-32), вартість ремонту без ПДВ - 29 432,53 грн., ПДВ 5886,51 грн. Коефіцієнт зносу автомобіля - 0,7.

Наведене спростовує твердження апелянта про стягнення вартості відновлювального ремонту з урахуванням податку на додану вартість.

Твердження апелянта про неотримання від ОСОБА_4 документів на підтвердження його речового права на автомобіль «Volkswagen Golf», держзнак НОМЕР_1, свідчить про наявність спору між сторонами щодо права на отримання страхового відшкодування, тому не має значення той факт, що страховик не прийняв рішення про виплату чи відмову у виплаті страхового відшкодування.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 листопада 2018 року залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05 лютого 2019 року.

Судді Л.М. Грох

Р.С. Гринчук

О.І.Талалай