РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

Справа №:755/18475/18

Провадження №: 2/755/41/19

"25" лютого 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючої судді Марфіної Н.В. розглянувши в приміщенні суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Техніка промислового альпінізму», треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, про припинення трудових відносин, -

у с т а н о в и в :

03.12.2018 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про припинення трудових відносин, в якому просить суд визнати припиненими трудові відносини між позивачем та відповідачем 04.09.2018 року у зв'язку з поданням ним заяви про звільнення з роботи на посаді головного бухгалтера та тимчасово виконуючого обов'язки директора за власним бажанням, відповідно до ч. 1 ст. 38 КЗпП України, а також за результатами розгляду справи розподілити понесені судові витрати.

Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що як вбачається із записів №27, 28 в трудовій книжці, згідно наказу №2-к-тр-к від 01.12.2013р. позивач був прийнятий на роботу за сумісництвом в ТОВ «Техніка промислового альпінізму» на посаду головного бухгалтера. 17 вересня 2016 року, на підставі рішення загальних зборів учасників Товариства, оформленого протоколом №8 від 16.09.20l6р, згідно наказу №2-к/тр/к від 16.09.2016р., позивач приступив до виконання обов'язків та повноважень тимчасово виконуючого обов'язки директора. Позивач, не бажаючи далі продовжувати з відповідачем трудові відносини, 20 серпня 2018 року склав заяву про своє звільнення з роботи на посаді головного бухгалтера і від тимчасово виконання обов'язків директора товариства за власним бажанням з 04 вересня 2018 року та у зв'язку із чим, керуючись п.п. 8.4.2-8.4.4 Статуту Товариства, повідомив учасників товариства ОСОБА_3 і ОСОБА_4, кожен з яких володіє 50% статутного капіталу товариства, про скликання Загальних зборів Учасників Товариства на 11 годину 00 хвилин 04 вересня 2018 року за адресою: Київська обл., смт. Коцюбинське, вул. Пономарьова, 32 для розгляду питання про звільнення. Дані повідомлення були розіслані на адреси проживання учасників Товариства рекомендованими відправленнями №110 та №128. За даними офіційного сайту ПАТ «Укрпошта», відправлення з ідентифікатором №128 ОСОБА_4 отримав 23.08.2018р., а відправлення з ідентифікатором №110, адресоване ОСОБА_3, під час доставки 22.08.2018 не було вручене та повернуто на адресу Відповідача 24 вересня 2018 року. Позивач вказує, що визначаючи місце проведення загальних зборів, за адресою: Київська обл., смт. Коцюбинське, вул. Пономарьова, 32, позивач виходив з того, що ані статутом Товариства, ані законодавством України не передбачено обов'язку проводити загальні збори учасників за місцем реєстрації Товариства, при цьому позивач посилається на положення ст. 93 ЦК України. Оскільки за адресою: Київська обл., смт. Коцюбинське, вул. Пономарьова, 32 відповідач орендує складські та офісні приміщення, в яких зберігаються товарні запаси Товариства, статутні, первинні бухгалтерські документи, всі документи фінансової звітності, саме за цією адресою відповідач фактично здійснює свою господарську діяльність, тобто має своє місцезнаходження. При цьому, договір оренди нежитлових приміщень за адресою реєстрації відповідача (03115, м. Київ, вул. Ф. Пушиної, 13) був розірваний орендодавцем 28 серпня 2018р. 04 вересня 2018 року позивач та ОСОБА_4 прибули у призначений час та місце проведення загальних зборів учасників Товариства, але не були допущені до приміщень, де знаходиться ТОВ «Техпромальп», співробітником ТОВ «Венбест охорона» ОСОБА_5, який пояснив, що таке розпорядження він отримав від ОСОБА_3, про дану обставину був складений відповідний акт про не допущення. В результаті - загальні збори учасників не відбулись, і згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 29.11.2018р., керівником товариства вказаний позивач з 17.09.2016 (тимчасово виконуючий обов'язки директора). Таким чином, Позивач з незалежних від нього причин не зміг реалізувати своє конституційне право на працю, яку він вільно обирає та на яку вільно погоджується, що, власне, і стало підставою для звернення до суду за захистом своїх трудових прав. Відповідно до частини 1 статті 99 ЦК України, загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Тобто питання призначення/припинення повноважень директора як виконавчого органу товариства належить до компетенції загальних зборів. Водночас, директор (головний бухгалтер, тимчасово виконуючий обов'язки директора тощо) є найманим працівником, на якого поширюються норми КЗпП України. Посилаючись на положення ст.ст. 21, 38 КЗпП України позивач вказує, що за змістом положень статті 38 КЗпП України та статті 99 ЦК України право директора товариства (тимчасово виконуючого обов'язки директора) на звільнення за власним бажанням кореспондує обов'язок учасників товариства провести загальні збори та розглянути його заяву, учасники товариства не провели загальних зборів та заяву позивача про його звільнення з роботи не вирішили, тоді як позивач виконав відповідні вимоги закону та положення статуту товариства щодо процедури звільнення за власним бажанням та скликання з цього приводу загальних зборів учасників Товариства. Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Розглядаючи справи, пов'язані із застосуванням даної норми, Конституційний суд України, зокрема у рішенні від 07.07.2004 року №14-рп/2004, зауважив, що свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати. Враховуючи викладене, на думку позивача, не вирішення загальними зборами учасників Товариства питання про звільнення Позивача з роботи на посаді головного бухгалтера і від тимчасового виконання обов'язків директора товариства за його бажанням, згідно частини 1 статті 38 КЗпП України, є порушенням його права на вільний вибір праці.

Ухвалою суду від 11.12.2018 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз'яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання, а також за клопотанням позивача залучено до участі у справі третіх осіб.

Ухвалою суду від 08.01.2019 року відмовлено у задоволенні клопотання представника третьої особи ОСОБА_3 про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

15.01.2019 року до суду надійшли пояснення третьої особи ОСОБА_3 стосовно поданого позову зі змісту яких вбачається, що третя особа не визнає позовних вимог та просить відмовити у їх задоволенні посилаючись на те, що на адресу ОСОБА_3 не надходило повідомлення позивача про скликання Загальних зборів Учасників Товариства на 04.09.2018р. Надана Позивачем квитанція №110 не дає можливості встановити за якою саме адресою позивачем було відправлено рекомендований лист з вищевказаним номером, адже з невідомих причин лист було відправлено Позивачем без опису вкладення, тож наразі неможливо встановити ані адресу отримувача, вказану позивачем, ані дійсний вміст рекомендованого листа №110, адже відсутні докази, що це було саме повідомлення про скликання Загальних зборів Учасників Товариства та заява про звільнення та відправлена на адресу ОСОБА_3 Третя особа зазначає, що позивачем були порушені строки скликання Загальних зборів Учасників Товариства, адже відповідно до п. 8.4.4. статуту товариства, директор або особи, що скликують Загальні збори Учасників Товариства зобов'язані не пізніше ніж за тридцять днів до їх проведення повідомити про це кожного Учасника, шляхом вручення Повідомлення (із зазначенням часу і місця проведення Загальних зборів, а також пропонований порядок денний) особисто в руки, або надсилання його листом на адресу проживання Учасника, що вказана в п. 1.2 цього Статуту. У випадках, що потребують невідкладного прийняття рішень в інтересах Товариства, таке Повідомлення може бути вручено не пізніше ніж за три дні до дати проведення Загальних зборів Учасників Товариства, в такому разі, кожне додатково запропоноване питання підлягає обговоренню та щодо нього приймається відповідне рішення. Учасник, який отримав Повідомлення особисто в руки, зобов'язаний, із зазначенням дати його отримання, розписатись на другому примірнику Повідомлення, який залишається у особи, що скликає Загальні збори. Третя особа вказує, що оскільки ОСОБА_3 не отримував повідомлення позивача про скликання Загальних зборів Учасників Товариства на 04.09.2018 р., тож був не обізнаний про плани позивача припинити трудові відносини в товаристві. У зв'язку з цим ОСОБА_3 направив на ім'я керівника товариства повідомлення про скликання загальних зборів учасників на 12.11.2018р. Третя особа зазначає, що згідно інформації з сайту Укрпошти вищевказане повідомлення було вручено 13.11.2018 р., але з невідомих причин через два тижні (27.11.2018 р.) повернуто у відділення Укрпошти. За твердженням третьої особи, товариство здійснювало свою діяльність за юридичною адресою: м. Київ, вул. Феодори Пушиної, 13. Навіть повідомлення про скликання загальних зборів Товариства, як вбачається з квитанції, були надіслані позивачем з поштового відділення, що за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 128/2, що територіально відноситься до юридичної адреси відповідача. Третя особа вказує, що як видно з роздруківки відомостей Укрпошти, поштове відправлення №110 було повернуто до вказаного поштового відділення на адресу відповідача та вручено особисто відправнику (Позивачу) 24.09.2018 р., що підтверджує виконання позивачем функцій керівника відповідача за його місцезнаходженням на цю дату, тож, видається нелогічним скликати Загальні збори в смт. Коцюбинське, що також свідчить про відсутність їх скликання. Статутом товариства (пп. 8.5.2, 8.5.6) передбачено, що директор підзвітний загальним зборам учасників Товариства і організує виконання їх рішень. Директор призначається та звільняється з посади на підставі рішення Загальних зборів Учасників Товариства. Трудові відносини директора з Товариством регулюються трудовим контрактом, якщо таке рішення прийнято Загальними зборами Учасників Товариства під час його призначення. Трудовий контракт та запис у трудову книжку про призначення та звільнення директора Товариства укладається/здійснюється Головою Загальних зборів Учасників, на яких було прийнято відповідне рішення. Директор Товариства несе повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну Товариству, в порядку встановленому законами України. Третя особа зазначає, що як наразі стало відомо, позивач припинив здійснювати свої обов'язки та повноваження тимчасово виконуючого директора і головного бухгалтера товариства, що призвело до таких видимих негативних наслідків, як виникнення податкового боргу та арешт активів, наразі взагалі незрозуміло, в якому стані облік товарних запасів, які були у власності товариства. Третя особа зазначає, що фактично позивач самоусунувся від виконання своїх трудових обов'язків і таким чином уникнув звітування перед Загальними зборами Учасників про результати діяльності Товариства. До того ж позивач не передав установчі документи та печатки товариства, не передав справи та матеріальні цінності. Верховний Суд в Постанові від 7 лютого 2018 року у справі №711/5711/16-ц, провадження №61-535св18, роз'яснив, що необхідно враховувати при звільненні директора товариства: «Згідно статті 92 ЦК України дієздатність юридичної особи здійснюється через її органи. Поняття дієздатності є цивілістичним, а отже, формування, зміна та припинення органів юридичної особи регулюються цивільним законодавством. Той факт, що члени колегіального виконавчого органу господарського товариства чи одноособовий його керівник перебувають у трудових відносинах із товариством, не встановлює пріоритет трудового регулювання над цивілістичним, оскільки до цих відносин не може застосовуватися модель "роботодавець - працівник", властива трудовим відносинам. Правовий статус членів колегіального виконавчого органу господарського товариства чи одноособового його керівника значно відрізняється від статусу інших працівників, що обумовлено специфікою його трудової діяльності, яка полягає у виконанні ним функцій по управлінню товариством.» Позивач одночасно перебував на посаді тимчасово виконуючого обов'язки директора та на посаді головного бухгалтера і третя особа зазначає, що як передбачено абз. 5 ч. 4 ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», як керівник товариства, він зобов'язаний був забезпечити ведення бухгалтерського обліку та збереження документів (а після його звільнення - передати новопризначеному керівнику). Щодо наданого Позивачем Aкту про недопуск, який був складений ОСОБА_4 04.09.2018р., третя особа вказує, що з'явившись за адресою: смт. Коцюбинське по вул. Пономарьова, 32 - ОСОБА_4 не повідомив причину своєї появи та не повідомив ані охорону, ані ОСОБА_3 про заплановані Загальні збори Учасників, тож, на думку третьої особи, неналежне повідомлення іншого учасника про скликання Загальних зборів Учасників, а також складання Позивачем та ОСОБА_4 наданого до суду Апу про недопуск є заздалегідь спланованим кроком. Протягом останніх двох років фактичне керування поточною діяльністю товариства здійснювалось позивачем та іншим учасником - ОСОБА_4 ОСОБА_3 був учасником товариства, однак враховуючи його неприязні стосунки з іншим учасником ОСОБА_4, - був усунутий від керування та не володів інформацією про дійсний стан речей в Товаристві.

24.01.2019 року до суду надійшли письмові заперечення позивача на пояснення третьої особи ОСОБА_3 в який позивач зазначає, що з урахуванням положень п. 8.4.4. статуту товариства повідомлення про скликання загальних зборів можуть надсилатися листом на адресу проживання учасника, при цьому, цей лист не обов'язково має бути цінним, з описом вкладення, з повідомленням про вручення тощо. Позивач зазначає, що оскільки, перше речення частини 1 статті 38 КЗпП України зобов'язує власника здійснити звільнення працівника не пізніше, ніж на 14 день після повідомлення про розірвання ним трудового договору, дотримання тридцяти денного строку для скликання зборів призвело б до порушення відповідачем імперативної норми трудового законодавства, а тому, саме невідкладність прийняття рішень в інтересах Товариства і зумовила застосування Позивачем встановленого частиною 2 п. 8.4.4 Статуту скороченого терміну повідомлення учасників Товариства про скликання загальних зборів. Визначаючи місце проведення Загальних зборів, за адресою: Київська обл., смт. Коцюбинське, вул. Пономарьова, 32 Позивач виходив з того, що саме за цією адресою відповідач фактично здійснює свою господарську діяльність, в той час, як ані статутом товариства, ані законодавством України не передбачено обов'язку проводити загальні збори учасників виключно за місцем реєстрації Товариства. Позивач вказує, що він в якості додаткового доказу логічності своїх дій щодо визначення місця проведення загальних зборів учасників Товариства враховуючи те, що дана справа розглядається за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін, додає нотаріально посвідчену заяву колишнього працівника відповідача ОСОБА_7, з якої, виходячи з визначення у статті 93 ЦК України терміну «місцезнаходження юридичної особи», вбачається, що місцезнаходженням відповідача є адреса: Київська обл., смт. Коцюбинське, вул. Пономарьова, 32. Позивач заявляє, шо бачив ОСОБА_3 04 вересня 2018 року приблизно об 11 годині на балконі другого поверху будівлі за адресою: Київська обл., смт. Коцюбинське, вул. Пономарьова, 32, тобто ОСОБА_3 був у призначеному місці у призначений час. Позивач вказує, що як вбачається з руху поштового відправлення, адресованого ОСОБА_3 з ідентифікатором №110, вказана кореспонденція 22.08.2018 року перебувала у точці видачі/доставки, проте не була вручена під час доставки: (інші причини) протягом місячного строку, встановленого пунктом 116 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 для її зберігання, більше намагань вручити відправлення адресату не здійснювалось, що, в силу положень пункту 123 цих же Правил (aдpecaт моє право відмовитися від одержання поштового відправлення) дає підстави припустити, що ОСОБА_3 під час вручення цього листа, відмовився від його отримання. В свою чергу, згідно положень ст. 167 Господарського кодексу України, статті 5 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» брати участь в управлінні товариством через участь у загальних зборах учасників, є правом, а не обов'язком учасника товариства. Отже, Позивач не заперечує право третьої особи ОСОБА_3, як учасника Товариства, на власний розсуд вирішувати питання щодо отримання ним кореспонденції та прийняття участі у загальних зборах учасників Товариства, але, з огляду на те, що Позивач виконав вимоги закону та положення статуту Товариства щодо процедури звільнення за власним бажанням та скликання з цього приводу загальних зборів Учасників Товариства, реалізація Позивачем конституційного права на працю, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, на думку позивача, не може перебувати в залежності від обставин, на які Позивач не має вплив. Щодо інших пояснень третьої особи позивач вважає, що вони є взаємовиключними (з одного боку ОСОБА_3 усунутий від керування та не володіє інформацією про дійсний стан речей в товаристві, з іншого боку саме він мав бути повідомлений про причину появи 04.09 .2018р. Позивача разом з іншим учасником товариства ОСОБА_4 за адресою фактичного місцезнаходження Відповідача з метою їх допущення та освідомлений про виникнення податкового бopгу та арешт активів, в той час як Позивач про це не знає, оскільки за загальнодоступними даними офіційного сайту ДФС станом на 21.01.2019 року податкового боргу не має, не стосуються предмету доказування та не мають іншого значення для цієї справи, а тому, в силу положень частини 4 статті 77 ЦПК України, на думку позивача, розгляду не підлягають.

14.02.2019 року до суду надійшли пояснення третьої особи ОСОБА_3 щодо заперечень позивача у яких третя особа вказує, що наразі позивачем не надано суду доказів, що він дійсно надсилав заяву про звільнення на адресу учасника товариства ОСОБА_3 Третя особа зазначає, що викладені в заяві ОСОБА_7 обставини не відповідають дійсності, оскільки ОСОБА_7 не вказав в заяві, що в період з 03.05.2017 р. по 21.06.2018 р. він працював на посаді менеджера (управителя) зі збуту в ТОВ «Промислові засоби індивідуального захисту» з місцезнаходженням: Київська обл., смт. Коцюбинське, вул. Пономарьова, 32, тож, за вказаною адресою ОСОБА_7 перебував як працівник ТОВ «Промислові засоби індивідуального захисту». Після звільнення ОСОБА_7 з ТОВ «Промислові засоби індивідуального захисту» він більше не з'являвся за адресою: Київська обл., смт. Коцюбинське, вул. Пономарьова, 32. На думку третьої особи, не заслуговують на увагу інші обставини, що викладені в заяві, як такі, що не відповідають дійсності. За наявною у третьої особи інформацією, ОСОБА_7 досі продовжує працювати в офісі, за адресою: м. Київ, вул. Федори Пушиної, буд. 13. ОСОБА_3 являється генеральним директором ТОВ «Промислові засоби індивідуального захисту» з місцезнаходженням: Київська обл., смт. Коцюбинське, вул. Пономарьова, 32, тож, за твердженням третьої особи, цілком логічно, що як генеральний директор ОСОБА_3 перебуває на своєму робочому місці за вищевказаною адресою та, можливо, перебував там і 04.09.2018р., однак третя особа наголошує, що про скликання загальних зборів учасників товариства на 04.09.2018 р. ОСОБА_3 не був повідомлений, заяви Позивача про звільнення за власним бажанням не отримував, до того ж Позивач, якщо він дійсно був 04.09.2018р. за адресою Київська обл., смт Коцюбинське, вул. Пономарьова, 32, то принаймні міг зателефонувати ОСОБА_3 та повідомити про мету свого візиту, однак Позивач не побажав цього зробити. Щодо доводів Позивача, викладених в запереченнях про обізнаність третьої особи про виникнення податкового боргу в ТОВ «Техпромальп» третя особа зазначає, що ця інформація є загальнодоступною на офіційному сайті Автоматизованої системи виконавчого провадження Міністерства юстиції України. Зміна фінансового стану (наявність або відсутність податкового боргу) Відповідача відбувається без відома та участі ОСОБА_3

Третя особа у справі ОСОБА_4 своїм процесуальним правом на надання пояснень з приводу поданого позову не скористався та відповідних письмових пояснень суду не надав.

Як вбачається з матеріалів справи, направлена за адресою місцезнаходження відповідача судова кореспонденція повернулась до суду з відміткою про повернення «інші причини, що не дали змоги виконати обов'язки щодо пересилання поштового відправлення» (вибули).

Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що позивач не викладав жодних заперечень проти розгляду справи в заочному порядку та ухвалення у справі заочного рішення.

За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об'єктивно та всебічно з'ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що за змістом запису №27 у трудовій книжці позивача, останнього було прийнято 01.12.2013 року на роботу за сумісництвом на посаду головного бухгалтера у Товариство з обмеженою відповідальністю «Техніка промислового альпінізму» (а.с. 11-15).

За змістом запису №28 у трудовій книжці позивача, останній 17.09.2016 року приступив до виконання обов'язків та повноважень тимчасово виконуючого обов'язки директора у Товариство з обмеженою відповідальністю «Техніка промислового альпінізму» (а.с. 11-15).

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії заяви позивача датованої 20.08.2018 року, позивач як головний бухгалтер та тимчасово виконуючий обов'язки директора товариства, склав на ім'я загальних зборів учасників ТОВ «Техпромальп» вказану заяву у якій зазначив: «Прошу звільнити мене з роботи на посаді головного бухгалтера та від тимчасово виконання обов'язків директора ТОВ «Техпромальп» 04 вересня 2018 року за власним бажанням, відповідно до ч. 1 ст. 38 КЗпП України».

Згідно ст. 21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Як вбачається зі змісту наявної в матеріалах справи копії Статуту ТОВ «Промтехальп», трудові відносини головного бухгалтера з товариством регулюються трудовим контрактом, що укладається на визначений в контракті строк. Головний бухгалтер несе повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну товариству в порядку, встановленому законами України (п. 8.6.5.).

В матеріалах справи відсутні будь-які данні про укладення між позивачем та відповідачем трудового контракту головного бухгалтера, сторони на наявність такого контракту та його зміст не посилались, отже у суду немає підстав вважати наявним існування відповідного контракту з умовами його розірвання, які встановлюють інший порядок розірвання трудового договору, ніж визначений чинним законодавством України, тож при вирішенні позовних вимог в частині визнання припиненими трудових відносин позивача, як головного бухгалтера, з відповідачем, суд спирається на загальні вимоги трудового законодавства та зміст Статуту товариства.

За змістом ст. 36 КЗпП України, підставами припинення трудового договору є, зокрема, розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 38 КЗпП України, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.

Згідно п. 8.6.1. Статуту товариства, головний бухгалтер товариства є посадовою особою, призначається та звільняється з посади директором товариства, підпорядковується йому та підзвітний.

Згідно п/п н) п. 8.5.4. Статуту товариства, до компетенції директора відноситься здійснення прийому та звільнення працівників товариства, застосування до них мір заохочення та накладення на них стягнення відповідно до трудового законодавства України.

Зі змісту п. 8.3.5. Статуту товариства, що визначає виключну компетенцію загальних зборів учасників товариства, вбачається, що питання про попереднє погодження кандидатури головного бухгалтера товариства для прийняття на роботу та звільнення особи з посади головного бухгалтера не належить до виключної компетенції загальних зборів учасників. В даному контексті до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства належить лише затвердження структури та чисельності працівників (штатного розкладу), погодження умов праці працівників товариства, його філій, представництв (п/п р) п. 8.3.5. Статуту).

Отже, за таких умов суд приходить до висновку, що питання про прийняття на посаду головного бухгалтера товариства та його звільнення із займаної посади належать до компетенції директора товариства.

Таким чином, позивач бажаючи припинити свої трудові відносини з товариством стосовно займаної ним посади головного бухгалтера, не був позбавлений можливості попередити про це саме директора товариства, яким і є сам позивач, за два тижні. Натомість заява про звільнення з посади головного бухгалтера адресована позивачем загальним зборам учасників товариства, що в свою чергу призводить до необхідності дослідити наявність попередження позивачем власника про розірвання трудового договору.

Відповідно до положень ст. 98 ЦК України, загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства. Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом. Порядок скликання загальних зборів визначається в установчих документах товариства.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що для правильного вирішення позову слід встановити наявність попередження позивачем власника про розірвання трудового договору головного бухгалтера, а також дослідити порядок скликання про проведення загальних зборів учасників товариства для вирішення питання про припинення трудових відносин позивача, як директора товариства, у тісному взаємо зв'язку.

За змістом постанови Верховного Суду від 07.02.2018 року у справі №711/5711/16-ц (провадження №61-535св18), згідно статті 92 ЦК України дієздатність юридичної особи здійснюється через її органи. Поняття дієздатності є цивілістичним, а отже, формування, зміна та припинення органів юридичної особи регулюються цивільним законодавством. Той факт, що члени колегіального виконавчого органу господарського товариства чи одноособовий його керівник перебувають у трудових відносинах із товариством, не встановлює пріоритет трудового регулювання над цивілістичним, оскільки до цих відносин не може застосовуватися модель "роботодавець - працівник", властива трудовим відносинам. Правовий статус членів колегіального виконавчого органу господарського товариства чи одноособового його керівника значно відрізняється від статусу інших працівників, що обумовлено специфікою його трудової діяльності, яка полягає у виконанні ним функцій по управлінню товариством.

Вирішуючи спір суд керується наступним.

Відповідно до положень Статуту ТОВ «Промтехальп», товариство набуває цивільних прав і бере на себе цивільні обов'язки через свої органи. Органами управління Товариством є: Загальні збори Учасників Товариства; директор Товариства. До виключної компетенції Загальних зборів Учасників належить призначення та звільнення директора (п.п. 8.1., 8.2., 8.3.5.).

У відповідності до п. 8.4. Статуту товариства, чергові Загальні збори Учасників Товариства скликаються директором Товариства не рідше одного разу на рік. Позачергові Загальні збори Учасників скликаються директором Товариства, якщо цього потребують інтереси Товариства, у випадках передбачених законами України, на вимогу Учасників Товариства, що володіють не менш як десятьма відсотками голосів, а також на вимогу Ревізійної комісії. Якщо вимога про скликання Загальних зборів Учасників Товариства не виконана директором Товариства протягом двох місяців, особи, що скликають загальні збори Учасників, мають право самі їх скликати. Директор або особи, що скликають загальні збори учасників товариства визначають місце, час проведення загальних зборів, порядок денний. При цьому вони приймають від учасників письмові пропозиції щодо додаткових питань, які необхідно включити до порядку денного. Пропозиції про внесення додаткових питань повинні бути внесені не пізніше як за 25 днів до дати проведення Загальних зборів Учасників. З питань, не включених: до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх Учасників, присутніх на Загальних зборах. Директор або особи, що скликають загальні збори Учасників Товариства зобов'язані не пізніше ніж за тридцять днів до їх проведення повідомити про це кожного Учасника, шляхом вручення Повідомлення (із зазначенням часу і місця проведення Загальних зборів, а також пропонований порядок денний) особисто в руки, або надсилання його листом на адресу проживання Учасника, що вказана в п.1.2 цього Статуту. У випадках, що потребують невідкладного прийняття рішень в інтересах Товариства таке Повідомлення може бути вручено не пізніше ніж за три дні до дати проведення Загальних зборів Учасників Товариства, в такому разі, кожне додатково запропоноване питання підлягає обговоренню та щодо нього приймається відповідне рішення. Учасник, який отримав Повідомлення особисто в руки, зобов'язаний, із зазначенням дати його отримання, розписатись на другому примірнику Повідомлення, який залишається у особи, що скликує Загальні збори. Рішення Загальних зборів Учасників з питань, які не потребують суттєвого обговорення може бути прийняте методом опитування. При цьому виконання процедури опитування забезпечується директором Товариства. У такому випадку проект рішення або питання голосування надсилається Учасникам на адресу їх проживання, що вказана в п. 1.2 цього Статуту, які повинні у письмовій формі, протягом трьох днів з дати отримання, сповістити щодо поставлених питань свою думку. Протягом п'яти днів з моменту одержання повідомлення від останнього Учасника голосування (опитування), але не більше ніж десять днів з дати розсилки проекту рішення або питань для голосування, Директор Товариства інформує всіх Учасників про прийняте рішення. Рішення підписується секретарем Загальних зборів останнього скликання.

За змістом п. 8.5. Статуту товариства, виконавчим органом Товариства, який здійснює поточне керівництво діяльністю Товариства, є директор. Директор є вищою посадовою особою Товариства. Директор вирішує всі питання поточної діяльності Товариства, за винятком тих, що належать до виключної компетенції Загальних зборів Учасників. Загальні збори Учасників Товариства вправі розширити або обмежити повноваження директора Товариства порівняно із вказаними в цьому Статуті. Директор підзвітний Загальним зборам Учасників Товариства і організує виконання їх рішень До компетенції Директора відносяться, зокрема, скликання, організація, проведення Загальних зборів Учасників Товариства, формування порядку денного Загальних зборів Учасників, зберігання всіх рішень загальних зборів Учасників та протоколів; здійснення прийому та звільнення працівників Товариства, застосування до них мір заохочення та накладає на них стягнення відповідно до трудового законодавства. Директор призначається та звільняється з посади на підставі рішення загальних зборів учасників Товариства. Трудові відносини директора з Товариством регулюються трудовим контрактом, якщо таке рішення прийнято загальними зборами учасників товариства під час його призначення. Трудовий контракт та запис у трудову книжку про призначення та звільнення директора Товариства укладається/здійснюється Головою Загальних зборів Учасників, на яких було прийнято відповідне рішення. Директор Товариства несе повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну товариству, в порядку, встановленому законами України.

Відповідно до положень ст. 97 ЦК України, управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

За змістом ст. 99 ЦК України, загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Виконавчий орган товариства може складатися з однієї або кількох осіб.

Необхідність визнання пріоритету цивільного права над трудовим в даному випадку обумовлена тим, що припинення повноважень члена виконавчого органу (директора) гарантується нормами цивільного права для припинення або запобіганню негативного впливу на управлінську діяльність товариства і необхідність таких правил обумовлена специфічним статусом члена виконавчого органу (директора), який отримав від уповноваженого органу товариства право на управління.

Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що для правильного вирішення виниклого спору стосовно припинення трудових відносин позивача слід здійснити дослідження питання порядку скликання загальних зборів учасників товариства.

Так, позивач посилається на те, що склав повідомлення про скликання загальних зборів учасників товариства 20.08.2019 року у якому було визначено місце проведення зборів, дата та час проведення, зазначено прядок денний, і позивач направив повідомлення на адреси учасників товариства. У додатку до повідомлення значиться заява позивача на ім'я загальних зборів про своє звільнення від 20.08.2018 року (а.с. 39).

Третя особа у справі ОСОБА_3, як учасник товариства заперечує отримання ним повідомлення про проведення загальних зборів учасників ТОВ «Промтехальп» 04.09.2018 року та стверджує, що не знав про проведення таких зборів, які були призначені на 04.09.2018 року.

Проаналізувавши зміст Статуту ТОВ «Промтехальп» суд констатує, що позивач мав право самостійно обрати місце проведення зборів учасників товариства, тож будь-які додаткові підтвердження та заперечення з цього приводу не мають правового обґрунтування.

Також з аналізу положень Статуту товариства вбачається, що позивач, як виконавчий орган товариства, має своїм обов'язком скликання, організацію проведення та формування порядку денного зборів, а також мав право скликати загальні збори, зокрема, шляхом направлення листа учасникам товариства.

При цьому, у Статуті дійсно не зазначено, що відповідний лист має бути цінним та містити опис вкладеного у цінний лист, однак при виникненні спору стосовно дійсного направлення учаснику саме повідомлення про скликання загальних зборів з відповідним порядком денним, саме вкладення у цінний лист є належним доказом направлення на адресу учасника товариства повідомлення про скликання загальних зборів.

У відповідності до положень ст.ст. 77, 81 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За встановлених судом обставин, враховуючи зміст досліджених судом письмових доказів, що знаходяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними та достатніми доказами направлення на адресу учасника товариства ОСОБА_3 повідомлення про проведення загальних зборів учасників, з огляду на відсутність опису вкладення у цінний лист, що в свою чергу вказує на недотримання порядку скликання загальних зборів учасників товариства, належна організація якого є обов'язком позивача у відповідності до положень Статуту товариства.

Крім того, як зазначає сам позивач, поштове повідомлення адресоване ОСОБА_3 повернулось без вручення, тож у позивача не було підстав вважати, що учасник повідомлений належним чином про проведення загальних зборів і загальні збори в такому випадку взагалі можливо провести враховуючи, що учасниками товариства є дві особи, які володіють долями в уставному фонді по 50% кожному.

Стосовно наявної в матеріалах справи копії акту про недопущення позивача та учасника товариства ОСОБА_4 до місця проведення загальних зборів (а.с. 44), суд приходить до висновку, що наявність вказаного акту не має впливу на результат розгляду справи по суті, оскільки відсутні підстави вважати, що загальні збори могли би відбутись при наявності доступу до приміщення, адже вирішення питання про звільнення позивача з займаної ним посади директора лише за участі одного учасника товариства ОСОБА_4, що має частку у статутному капіталі в розмірі 50%, є неможливим та суперечить положенням Статуту товариства щодо вирішення питання про прийняття та звільнення директора товариства.

За наведених обставин відсутні підстави для задоволення позовних вимог щодо визнання припиненими трудових відносин позивача, як тимчасово виконуючого обов'язки директора товариства, оскільки є недоведеним належне повідомлення учасника товариства ОСОБА_3 про місце, дату та час проведення відповідних зборів та порядок денний зборів.

Стосовно вимог позивача про визнання припиненими його трудових відносин як головного бухгалтера, суд також приходить до висновку, що такі вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивач обравши альтернативу повідомлення власника, а не уповноваженого ним органу, про розірвання трудового договору, що передбачена ч. 1 ст. 38 КЗпП України, з урахуванням заперечень третьої особи ОСОБА_3, не довів належними доказами наявність дійсного попередження власника про розірвання трудового договору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-81, 89, 141, 178, 258, 259, 263-265, 268, 273, 275, 279, 280, 281, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 21, 36, 38 КЗпП України, ст.ст. 97, 98, 99 ЦК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Техніка промислового альпінізму», треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, про припинення трудових відносин - відмовити.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 25.02.2019 року.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1);

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Техніка промислового альпінізму» (03115, м. Київ, вул. Ф. Пушиної, 13, );

Третя особа - ОСОБА_3 (АДРЕСА_2);

Третя особа - ОСОБА_2 (АДРЕСА_3).

Суддя -