ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

30 січня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 742/4002/18

Головуючий у першій інстанції - Циганко М. О.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/173/19

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Лакізи Г.П., Скрипки А.А.

секретар: Поклад Д.В.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Прилуцьке хлібоприймальне підприємство»

Відповідач: ОСОБА_2

Особа, яка подала апеляційну скаргу: Товариство з обмеженою відповідальністю «Прилуцьке хлібоприймальне підприємство»

Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на ухвалу судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28 листопада 2018 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Прилуцьке хлібоприймальне підприємство» до ОСОБА_2 про повернення безпідставно набутих коштів (суддя Циганко М.О.), ухвалене у м.Прилуки, повний текст ухвали складено 28 листопада 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року ТОВ «Прилуцьке хлібоприймальне підприємство» звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_2 суму безпідставно набутих коштів в розмірі 1 588 345 грн. Позов мотивовано тим, що згідно попередньої усної домовленості між позивачем і ФОП ОСОБА_2 відповідач взяла на себе обов'язок поставити на адресу позивача товар (зерно врожаю 2018 року) на суму приблизно 1 600 000 грн на умовах попередньої оплати в період з 15 по 30 серпня 2018 року. З метою забезпечення вчасної поставки товару в період з 17 січня 2018 року по 18 липня 2018 року позивачем було перераховано на рахунок відповідача грошові кошти загальною сумою 1 588 345 грн ще до моменту складення та підписання погодженої версії договору. Позивач вказував, що сторонами так і не було досягнуто згоди з усіх істотних його умов, оскільки потреба в укладенні договору відпала в обох сторін. ТОВ «Прилуцьке хлібоприймальне підприємство» на адресу ОСОБА_2 було направлено претензію з вимогою повернути безпідставно отримані кошти, однак жодної відповіді не отримано.

Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28 листопада 2018 року відмовлено у відкритті провадження у даній справі, роз'яснено позивачу право на звернення до суду в порядку господарського судочинства. Ухвалу мотивовано тим, що предметом спору є відновлення права ТОВ «Прилуцьке хлібоприймальне підприємство» шляхом стягнення з відповідача безпідставно набутих коштів, які вона отримала як фізична особа-підприємець за поставку товару, отже права та обов'язки стосуються юридичної особи та фізичної особи-підприємця, тому спір має вирішуватися в порядку господарського судочинства.

В апеляційній скарзі ТОВ «Прилуцьке хлібоприймальне підприємство» просить скасувати зазначену ухвалу і направити справу для продовження розгляду до Прилуцького міськрайонного суду. Апеляційна скарга мотивована тим, що предметом спору є відновлення права позивача шляхом стягнення з фізичної особи ОСОБА_2 безпідставно набутих коштів, оскільки на момент звернення позивача до суду з позовом, відповідача виключено з реєстру суб'єктів підприємницької діяльності.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону судове рішення суду першої інстанції не відповідає.

Частиною 1 статті 19 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до ч.1 ст.2, ч.2 ст.4 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно п.6 ст.20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Відтак, розмежування компетенції судів з розгляду спорів про право власності відбувається залежно від їхнього предмета та суб'єктного складу їх учасників.

Відповідно до статей 51, 52, 598-609 ЦК України, частини 8 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» однією з особливостей підстав припинення зобов'язань для ФОП є те, що у випадку припинення суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб'єктів підприємницької діяльності) її зобов'язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. ФОП відповідає за своїми зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 04 грудня 2013 року №6-125цс13 і узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 14 березня 2018 року у справі № 593/793/14-ц.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Прилуцьке хлібоприймальне підприємство» подало позов у листопаді 2018 року, зазначивши відповідачем ОСОБА_2 як фізичну особу. При цьому до позовної заяви було додано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, згідно якого 23 липня 2018 року здійснено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (а.с.17-18). Тобто на час звернення ТОВ «Прилуцьке хлібоприймальне підприємство» до суду із даним позовом відповідач втратила статус підприємця і відповідає за своїми зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, як фізична особа.

Відтак, висновок судді суду першої інстанції, що порушений позивачем спір має вирішуватися в порядку господарського судочинства, є помилковим.

Враховуючи викладене, ухвала судді суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 379 ч.1 п.4, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Прилуцьке хлібоприймальне підприємство» задовольнити.

Ухвалу судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28 листопада 2018 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 31 січня 2019 року.

Головуючий: Судді: