ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/390/19 Головуючий суддя І інстанції Довготько Т. М.
Провадження № 22-ц/818/2634/19 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: про поновлення на роботі, з них
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2019 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді - Яцини В.Б.

суддів: - Кіся П.В., Хорошевського О.М.,

за участю секретаря : Колесник О.Е.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 та представника Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Ідалія» адвоката Гамея Валентина Володимировича, представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на рішення Московського районного суду м.Харкова від 28 березня 2019 року, ухвалене у складі головуючого судді Довготько Т.М., по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Ідалія», державного реєстратора Зміївської міської ради Зміївського району Харківської області Калініної Людмили Миколаївни про визнання незаконним звільнення, визнання незаконними рішень викладених у протоколах загальних зборів, поновлення на роботі на посаді директора,

встановив:

11 січня 2019 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Ідалія», державного реєстратора Зміївської міської ради Зміївського району Харківської області Калініної Людмили Миколаївни, в якому після його уточнення 25 березня 2019 року остаточно просила визнати незаконним її звільнення з роботи з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «ІДАЛІЯ», та поновити її на роботі на цій посаді; визнати незонними рішення про звільнення її з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «ІДАЛІЯ», викладені у протоколах загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «ІДАЛІЯ» №30/11/18 від 30.11.2018року та № 19/03/19 від 19.03.2019 року.

Позовна заява мотивована тим, що з 13 листопада 2013року на підставі протоколу №8 загальних зборів учасників ТОВ фірма «Ідалія» від 11.11.2013року та наказу №17-К від 13.11.2013року вона виконувала обов`язки директора ТОВ фірма «Ідалія». Про призначення її керівником та підписантом товариства було зроблено відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. 04.01.2019 року з листа директора ТОВ фірма «Ідалія» ОСОБА_1 вона дізналася, що її звільнено з цієї посади. Зазначений факт підтверджується Протоколом №19/03/19 загальних зборів учасників ТОВ Фірма «Ідалія» від 19.03.2019року, де відповідно до п.9 Порядку денного зазначено про її звільнення від 03.12.2018року та підтверджено попереднє рішення з цього приводу.

Вказала, що звільнення загальними зборами учасників ТОВ Фірма «Ідалія» є незаконними, оскільки відповідачем було порушено законний порядок звільнення працівника. З наказом про звільнення з роботи її ознайомлено не було, копію цього наказу їй не видано. Інформації щодо дати та номеру протоколу загальних зборів учасників ТОВ Фірма «Ідалія», на підставі якого її було звільнено вона не отримувала. Письмові пояснення, в порядку ст.149 КЗпП України у неї не витребували. Вказані дії відповідача є порушенням ст.47 КЗпП України. Крім того, вказане звільнення є незаконним, всупереч нормі ч.3 ст.184 КЗпП України, якою без працевлаштування не допускається звільнення з ініціативи власника або уповноваженого ним органу вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років, одиноких матерів при наявності дитини віком до 14 років або дитини-інваліда, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації. Відповідно до наказу №4-В від 19.12.2016р., вона на день звільнення знаходилася у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, з 19.12.2016р. по 24.10.2019року включно. Таким чином, відповідач звільнив її без законної на те підстави.

Представник позивача Скрипка А.А. в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, не оспорювала викладені позивачем обставини.

Представника відповідача ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнала та просила їх задовольнити.

Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 28 березня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено.

Визнано незаконним звільнення з роботи з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «ІДАЛІЯ», та поновити ОСОБА_5 на роботі на посаді директора Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «ІДАЛІЯ», .

Визнано незонними рішення в частині звільнення ОСОБА_5 з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «ІДАЛІЯ», викладені у протоколах загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «ІДАЛІЯ» №30/11/18 від 30.11.2018року та № 19/03/19 від 19.03.2019року

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «ІДАЛІЯ», , в дохід держави судовий збір в розмірі 768грн.40коп.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення незаконне, необґрунтоване, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, порушує його права, свободи та законні інтереси.

Вказав, що ОСОБА_1 призначений на посаду директора ТОВ «Ідалія», а тому поновлення ОСОБА_5 на посаді директора товариства завдяки неправомірному рішенню зумовлює подальше звільнення ОСОБА_1 з посади директора товариства, чим грубо порушує права останнього, оскаржуване рішення прямо впливає на права та обов`язки ОСОБА_1 право на працю та оплату праці та позбавило останнього можливості виконувати надані йому загальними зборами учасників товариства.

Зазначив, що у судовому засіданні інтереси Товариства представлялися по справі особами уповноваженими на це ОСОБА_5 , яка не мала для цього повноважень, внаслідок звільнення зі своєї посади за рішенням учасників товариства, яких не було залучено до участі у справі, внаслідок чого суд порушив їх процесуальні права та вирішив питання про їх права та обов`язки, необґрунтовано визнавши незаконними рішення загальних зборів учасників товариства, які були прийняті у повній відповідності як до статуту товариства так і закону. Визнаючи незаконними в частині звільнення ОСОБА_5 рішення загальних зборів учасників від 30.11.2018 та 19.03.2019, оформлених протоколами № 30.11.18 та № 19.03.19 відповідно, суд першої інстанції порушив корпоративні права учасників Товариства, які приймали зазначені рішення.

Вказав, що рішенням загальних зборів учасників Товариства від 30.11.2018, на яких були присутні учасники Товариства, що володіють 67% статутного капіталу Товариства, оформленим протоколом № 30.11.18, ОСОБА_5 звільнено з посади директора, новим директором Товариства обрано ОСОБА_1 . На виконання зазначеного рішення загальних зборів учасників Товариства, 24.12.2018 за заявою ОСОБА_3 , учасника Товариства з часткою в розмірі 33% від статутного капіталу Товариства, державним реєстратором Зміївської міської ради Зміївського району Харківської області Калініною Людмилою Миколаївною зареєстровані зміни в ЄДРПОУ щодо Товариства (реєстраційні дія № 0070823), зокрема, змінено директора Товариства з ОСОБА_5 на ОСОБА_1 Такі реєстраційні дії оскаржив в адміністративному порядку учасник Товариства ОСОБА_7 , якому належить частка в розмірі 33% від статутного капіталу. Наказом Міністерства юстиції України № 233/5 від 25.01.2019 «Про скасування реєстраційної дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» з формальних причин реєстраційні дії щодо Товариства, вчинені 24.12.2018 державним реєстратором Зміївської міської ради Зміївського району Харківської області ОСОБА_8 Миколаївною (реєстраційна дія № 0070823), були скасовані, інформація щодо Товариства в ЄДРПОУ була повернута у стан, який існував до внесення скасованої реєстраційної дії№ 0070823. Копія наказу Мін`юсту № 233/5 від 25.01.2019 додається в якості доказів.

Після скасування реєстраційної дії, вчиненої ОСОБА_9 24.12.2018, в ЄДРПОУ не міститься інформації про перебування ОСОБА_1 на посаді директора Товариства з огляду на особливість механізму скасування реєстраційної дії в ЄДРПОУ, після чого інформація щодо Товариства в ЄДРПОУ не міститиме жодних посилань на те, що ОСОБА_1 перебував на посаді директора Товариства. Ще до скасування означеної реєстраційної дії з ЄДРПОУ був отриманий витяг щодо Товариства станом на 20.01.2019, містить, серед іншого, інформацію щодо перебування ОСОБА_1 на посаді директора Товариства з 30.11.2018 (дата прийняття відповідного рішення загальними зборами учасників Товариства, оформленого протоколом № 30/11/18). Законність зазначеного наказу Мін`юсту № 233/5 від 25.01.2019 наразі є предметом розгляду Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 640/2614/19 за позовом ОСОБА_3 .

Зазначені обставини з 24.01.2019 в силу ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» унеможливили надання Темним В.В. як директором Товариства заперечень щодо позовної заяви ОСОБА_5 або пояснень з приводу позиції Товариства, яке є відповідачем у цій справі. Будь-які інші реєстраційні дії щодо Товариства з 25.01.2019 не здійснювалися з огляду на заборону вчинення реєстраційних дій щодо Товариства, накладену в межах справи № 922/3010/18 та 922/3284/19, позивачем в яких є ОСОБА_7 .

З огляду на вказане, вбачається, що станом на дату ухвалення Оскаржуваного рішення директором Товариства в ЄДРПОУ значилася ОСОБА_5 (позивач у справі), яка вочевидь і видавала довіреність або інші документи на представництво Товариства у цьому спорі представнику Товариства (відповідачу у справі), який був присутнім у судовому засіданні 28.03.2019 та, як свідчить текст вступної та резолютивної частини Оскаржуваного рішення, визнав у повному обсязі заявлений ОСОБА_5 позов у цій справі. А отже, фактично інтереси ОСОБА_5 представлялися одночасно як зі сторони позивача у справі, так і зі сторони відповідача, Товариства, директором якого ОСОБА_5 значилася з 25.01.2019 згідно з даними ЄДРПОУ.

Стверджує, що не видавав довіреність на представника, який був присутнім у судовому засіданні 28.03.2019 року, а тому товариство було представлено у суді неналежним представником.

В апеляційній скарзі представник Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Ідалія» адвокат Гамей В.В., який діє відповідно до рішення загальних зборів учасників Товариства від 19.03.2019 та на підставі договору та ордеру, просить скасувати рішення Московського районного суду м. Харкова від 29.03.2019 року, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 в частині визнання незаконним звільнення ОСОБА_5 з посади директора ТОВ «Ідалія» та поновлення ОСОБА_5 на посаді директора Товариства. Також просить закрити провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_5 про визнання незаконним рішень про звільнення ОСОБА_5 з посади директора Товариств, викладені у протоколах загальних зборів його учасників № 30/11/18 від 30.11.2018 року та № 19/03/19 від 19.03.2019 року.

З посиланням на висновки Конституційного Суду України, викладені в п. 1 резолютивної частини рішення від 12.01.2010 № 1-рп/2010, висновки Верховного Суду, викладеними у постановах від 11.07.2018 у справі № 724/140/16-ц, від 07.12.2018 у справі № 711/5711/16-ц від 06.03.2018 у справі № 243/7422/14-ц, вказав, що суд невірно застосував норми ст. 99 ЦК України, ст.ст. 29, 30 Закону України «Про Товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, яким передбачено, що за рішенням загальних зборів, які є вищим органом товариства, повноваження члена виконавчого органу, яким є директор Товариства, можуть бути в будь-який час і з будь-яких підстав припиненні.

Зазначив, що оскарженні позивачем рішення загальних зборів учасників Товариства, які відповідно до ч.2, ст. 97, ч. ст. 98 ЦК України та згідно ч.ч. 1 ст.ст. 29, 30 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» є вищим органом товариства, який формує волю товариства з будь-яких питань його діяльності, є обов`язковими для виконання як для виконавчого органу директора ТОВ фірма «Ідалія», так і для будь-яких інших осіб, наділених повноваженнями діяти від імені товариства.

Тому вважає ухвалене рішення про визнання незаконними звільнення та поновлення на посаді директора Товариства Кіпоть Ю.В., що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог у цій частині.

Суд розглянув справу у підготовчому судовому засіданні на підставі визнання неналежним представником Товариства заявленого позову, оскільки ОСОБА_5 не мала відповідних повноважень, та діяла всупереч рішення загальних зборів Товариства від 19.03.2019 щодо скасування всіх довіреностей на вчинення будь-яких дій від імені Товариства, крім підписаних директором ОСОБА_1 .

Суд всупереч ст.ст. 76, 263, 264 ЦПК України не надав належної оцінки змісту протоколу № 19/03/19 загальних зборів Товариства.

З посиланням на ст.ст. 6, 167 ГК України, п. 7 ч. 2, ч. 3 ст. 30 Закону України «Про Товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» вважає, що суд фактично втрутився у компетенцію вищого органу управління Товариства та грубо порушив виключні корпоративні права учасників Товариства на управління та зміну Директора Товариства, яких судом не було залучено до розгляду справи.

Вважає, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України розглянута судом справа повинна була розглядатися в порядку не цивільного, а господарського судочинства, оскільки у даному випадку в частині визнання незаконними окремих рішень загальних зборів учасників Товариства виник спір з корпоративних відносин щодо обрання виконавчого органу Товариства.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 адвокат Дожджанюк Орест Ігоревич відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України та п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України просить закрити провадження у справі, оскільки у даному випадку виник корпоративний спір про визнання загальних зборів Товариства недійсними, відноситься до юрисдикції господарських судів.

Вказав, що учасники ТОВ «Ідалія» реалізуючи свої корпоративні права на управління товариством прийняли рішення про обрання новим директором товариства ОСОБА_1 у повній відповідності до закону. Визнаючи незаконними рішення загальних зборів учасників товариства, суд першої інстанції фактично підмінив вищий орган управління товариством та незаконно втрутився в корпоративні права учасників товариства, зокрема ОСОБА_3 та ОСОБА_10 , які приймали зазначені рішення, реалізуючи своє беззаперечне право на управління товариством відповідно до вимог законодавства.

У відзиві позивач ОСОБА_5 вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.

Вказала, що посилання апелянта щодо корпоративного характеру спору не відповідає реальним обставинам справи, оскаржене рішення суду не порушує корпоративні права учасників товариства оскільки не визнає недійсним протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Ідалія», а лише вказує на неправомірність та недопустимість прийняття учасниками рішень, які не відповідають вимогам діючого законодавства.

Зазначила, що посилання в доводах скарги на ст. 99 ЦК України щодо припинення повноважень виконавчого органу або тимчасового відсторонення від виконання своїх повноважень є безпідставними, оскільки у даному випадку на підставі рішення загальних зборів учасників ТОВ фірма «Ідалія» від 30 листопада 2018 року мало місце звільнення позивача з посади директора, що призвело до фактичного розірвання з нею трудових відносин. У даному випадку також відсутні підстави для застосування ч. 5 ст. 41 КзПП України щодо припинення повноважень посадових осіб.

Суд обґрунтовано та відповідно до наведених у своєму рішенні норм права задовольнив позовні вимоги.

Послалася на те, що за її відсутності, пов`язаною з перебуванням у відпустці, вона мала право делегувати свої повноваження виконуючому обов`язки директора Товариства Протасу В.М. З огляду на викладене особа, що представляла інтереси ТОВ фірма «Ідалія» в ході розгляду справи у суді першої інстанції мала відповідну процесуальну право та дієздатність, що підтверджується правою позицією, яка була висловлена у рішенні Господарського суду Харківської області від 04.07.2016 року по справі № 922/1579/16 за позовом учасника ТОВ фірма «Ідалія» ОСОБА_3 про визнання правочинів недійсними.

02 травня 2019 року на адресу Харківського апеляційного суду надійшла заява від ОСОБА_5 про закриття апеляційного провадження відповідно до п.3 ч.1 ст.362 ЦПК України за апеляційними скаргами представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 та представника Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Ідалія» адвоката Гамея Валентина Володимировича представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 28 березня 2019 року. Послалась на те, що по справі не були порушені вимоги чинного законодавства в частині предметної підсудності відповідно до п.3.2 пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання підвідомчості підсудності справ господарським судам (із змінами, внесеними згідно з постановами Вищого господарського суду у постанову №10 від 24.10.2011 року, питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ні ОСОБА_3 ні інших учасників не вирішувалися, що в свою чергу не вимагало обов`язкового залучення його та іншого учасника ОСОБА_10 до участі у даній справі.

Щодо закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Ідалія» адвоката Гамея Валентина Володимировича то воно також підлягає закриттю, оскільки адвокатом Гамеєм В.В. не було надано доказів укладання договору про надання правової допомоги з ТОВ фірма «Ідалія» в особі директора ОСОБА_5 , відомості про яку містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а тому апеляційну скаргу підписано особою, яка не має права її підписувати.

Колегія суддів не знайшла підстав для їх задоволення і розглянула їх в контексті наведених вище доводів апеляційний скарг.

Повноваження адвоката Гамея В.В. на представництво інтересів ТОВ «Ідалія» додатково підтверджуються рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 квітня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Міністерства юстиції України, треті особи ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ТОВ фірма «Ідалія», ТОВ «Нова Ідалія», Державний реєстратор, провідний спеціаліст Зміївської міської ради Зміївського району Харківської області Калініна Людмила Миколаївна про визнання протиправними дій, зобов`язання вчини дії (справа № 640/2614/19). Вказаним рішенням адміністративний позов було задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ МЮ України від 25 січня 2019 року № 233/5 «Про скасування реєстраційної дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», який був підставою для скасування реєстраційної дії від 24 грудня 2018 року № 0070823, вчиненою Державним реєстратором, Зміївської міської ради Зміївського району Харківської області Калініною Л.М.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників справи.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися у судове засідання, крім апелянта ОСОБА_3 та його представника, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, що відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає її розгляду, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам оскаржене рішення у повній мірі не відповідає.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 41 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у випадку припинення повноважень посадових осіб.

При цьому, за пунктом 5 частини першої статті 41 КЗпП України, підставою для розірвання договору є рішення вищого органу управління або виконавчого органу, що наділений повноваженнями з прийому/звільнення працівників.

Таким чином, припинення трудового договору з посадовою особою на підставі пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України залежить від волі власника.

Повноважним органом, до компетенції якого входило питання звільнення позивача із займаної посади, є збори учасників товариства.

Судовим розглядом встановлено, що відповідно до копії протоколу №8 загальних зборів ТОВ Фірма «Ідалія» від 11.11.2013 року та копії наказу №17-К від 13.11.2013 року, ОСОБА_5 було призначено на посаду директора ТОВ Фірма «Ідалія» з 13.11.2013 року /а.с.7,8/.

З копії Наказу № 4-В від 19.12.2016 року вбачається, що ОСОБА_5 убула у відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 19.12.2016 року по 24.10.2019 року включно. На час відпустки з 19.12.2016 року по 24.10.2019 року призначено виконуючим обов`язки директора ТОВ Фірма «Ідалія» заступника директора з економіки ОСОБА_7 з правом підпису на розрахункових, касових, розпорядних, митних, договірних документах та векселях /а.с.9/.

Відповідно до рішення Загальних зборів учасників ТОВ Фірма «Ідалія», викладене у протоколі Загальних зборів учасників Товариства від 30.11.2018 року №30/11/18, ОСОБА_5 звільнено з посади директора ТОВ Фірма «Ідалія» з 03.12.2018 року, у зв`язку з припиненням повноважень директора Товариства, відповідно до п.5 ст.41 КЗпП.

Відповідно до рішення Загальних зборів учасників ТОВ Фірма «Ідалія», викладене у протоколі Загальних зборів учасників Товариства від 19.03.2019 року №19/03/19, підтверджено відсутність з 04.12.2018 року у ОСОБА_5 повноважень керівника Товариства у зв`язку із прийняттям Загальними зборами учасників Товариства 30.11.2018 року рішення про звільнення ОСОБА_5 з посади директора Товариства з 03.12.2018 року.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що позов обґрунтований, відповідач відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України у судовому засіданні визнав позов та не заперечував проти його задоволення. При цьому суд першої інстанції вважав, що ця справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з тим, що розглянутий судом спір має розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Не допускається об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом (ч. 1 ст. 20 ЦПК України).

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року при розгляді цивільної справи № 510/456/17 за аналогічним позовом про визнання незаконним звільнення особи з посади директора ТОВ «Лагуна-Рені» та поновлення на роботі, було висловлено наступну правову позицію, яку суд апеляційної інстанції враховує відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Порядок створення та діяльності господарських товариств, одним із різновидів яких є товариство з обмеженою відповідальністю урегульовано у низці нормативних актів, серед яких Цивільний кодекс України (далі - ЦК України), Господарський кодекс України ( далі - ГК України), Закон України від 19 вересня 1991 року № 1576-ХІІ «Про господарські товариства» (далі - Закон № 1576-ХІІ).

Зазначені нормативні акти зазнали змін протягом часу своєї дії, тому Велика Палата Верховного Суду застосовує норми матеріального права на час виникнення спірних правовідносин відповідно до вимог частини першої статті 5 ЦК України.

Відповідно до частини третьої статті 81 ГК України та частини першої статті 50 Закону № 1576-ХІІ товариством з обмеженою відповідальністю визнається товариство, що має статутний капітал, розділений на частки, розмір яких визначається установчими документами.

Відповідно до змісту частини першої статті 167 ГК України корпоративні права визначаються як права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи у управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Згідно з частиною третьою статті 167 ГК України корпоративні відносини визначаються як відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Повноваженнями щодо управління товариством наділені учасники товариства, права яких передбачено у статті 10 Закону № 1576-ХІІ

Управління товариством здійснюють його органи, якими є загальні збори учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом (частини перша, друга статті 97 ЦК України). У товариствах, в яких законом чи установчими документами передбачено утворення виконавчого органу, здійснення управлінської діяльності покладено на нього ( статті 23 Закону № 1576-ХІІ) .

Відповідно до статті 58 Закону № 1576-ХІІ вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників.

У частині першій статті 98 ЦК України передбачено, що загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і тих, що належать до компетенції інших органів товариства.

Компетенція загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю визначена у статті 59 Закону № 1576-ХІІ, яка також відсилає до статті 41 цього закону. Відповідно до зазначених норм до компетенції зборів товариства з обмеженою відповідальністю належить утворення і відкликання виконавчого та інших органів.

Відповідно до частини першої статті 99 ЦК України виконавчий орган створюють загальні збори товариства. У частині 3 статті 99 ЦК України передбачено, що члени виконавчого органу можуть бути у будь-який час усунені від виконання своїх обов`язків, якщо у установчих документах не визначені підстави їх усунення.

Згідно статті 3 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) до трудових відносин належать відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. У КЗпП України визначено виключний перелік підстав припинення трудового договору.

За приписом частини четвертої статті 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання. Корпоративні права учасників товариства є об`єктом такого захисту, зокрема у спосіб, передбачений частиною третьою статті 99 ЦК України, згідно з якою повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

Припинення повноважень члена виконавчого органу товариства за своєю правовою природою, предметом регулювання правовідносин і правовими наслідками відрізняється від звільнення працівника з роботи (розірвання із ним трудового договору) на підставі положень КЗпП України. Саме тому можливість уповноваженого органу товариства припинити повноваження члена виконавчого органу міститься не в приписах КЗпП України, а у статті 99 ЦК України, тобто не є предметом регулювання трудового права.

Реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, звільнення, відкликання членів виконавчого органу стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Хоча такі рішення уповноваженого на це органу можуть мати наслідки і в межах трудових правовідносин, але визначальними за таких обставин є корпоративні правовідносини.

У зв`язку з цим припинення повноважень члена виконавчого органу товариства відповідно до частини третьої статті 99 ЦК України є дією уповноваженого органу товариства, спрямованою на унеможливлення здійснення членом його виконавчого органу управлінської діяльності. Необхідність такої норми зумовлена специфічним статусом члена виконавчого органу, який отримав від уповноваженого органу товариства право на управління. За природою корпоративних відносин учасникам товариства має бути надано можливість у будь-який час оперативно відреагувати на дії особи, яка здійснює представницькі функції зі шкодою (чи можливою шкодою) для інтересів товариства, шляхом позбавлення її відповідних повноважень.

Зважаючи на це, зміст положень частини третьої статті 99 ЦК України надає право компетентному (уповноваженому) органу товариства припинити повноваження члена виконавчого органу у будь-який час, на свій розсуд, з будь-яких підстав.

Така форма захисту є специфічною дією носіїв корпоративних прав у відносинах з особою, якій вони довірили здійснювати управління товариством, і не може розглядатися в площині трудового права.

Конституційний Суд України у Рішенні від 12 січня 2010 року № 1-рп/2010 у справі за конституційним зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний фінансово-правовий консалтинг» про офіційне тлумачення частини третьої статті 99 ЦК України (у попередній редакції, яка діяла до набрання чинності Законом України від 13 травня 2014 року № 1255-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту прав інвесторів») зазначив, що реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього об`єднання стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Такі рішення уповноваженого на це органу мають розглядатися не в межах трудових, а саме корпоративних правовідносин, що виникають між товариством та особами, яким довірено повноваження з управління ним.

У даному випадку суд поза межами своєї предметної підсудності розглянув та ухвалив свої рішення за вимогами про визнання незаконними рішення загальних зборів господарського товариства про звільнення з посади посадової особи свого виконавчого органу директора, що має ознаки корпоративного спору, та похідні від них вимоги про визначення незаконним звільнення директора Товариства з роботи з цієї посади та поновлення на роботі цій посаді.

Суд першої інстанції всупереч втимог ч. 3 ст. 263 ЦПК України не з`ясував, що відповідно до пунктів 4.1, 4.2, 4.3, 4.12 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Ідалія», затвердженого загальними зборами Товариства 10 лютого 2011 року, органами управління Товариством є Загальні збори учасників і Директор. Вищим органом товариства є Загальні збори учасників. Загальні збори учасників мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами учасників до компетенції виконавчого органу товариства. Виключною компетенцією Загальних зборів учасників Товариства є створення та відкликання виконавчого органу Товариства. Виконавчим органом Товариства є Директор, обраний Загальними зборами Учасників (а.с. 79 т. 2).

Оскільки перевірка законності рішення загальних зборів товариства відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України має розглядатися в порядку господарського судочинства, і вирішення цього питання має преюдиціальне значення для інших розглянутих судом, похідних від них вимог, то з урахуванням наведеної вище норми ч. 1 ст. 20 ЦПК України заборони у об`єднанні в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, за відсутності для даного випадку виключень у законі, у поєднанні з визначеною у ст. 15 ЦПК України предметною підсудністю справ для розгляду в порядку цивільного судочинства, - такі рішення уповноваженого на це органу про звільнення директора товариства мають розглядатися не в межах трудових, а саме корпоративних правовідносин, що виникають між товариством та особами, яким довірено повноваження з управління ним, тобто в порядку господарського, а не цивільного судочинства.

При цьому колегія суддів також звертає увагу, що підставою та предметом спору у даній справі є рішення загальних зборів (органу управління господарського товариства) про звільнення директора, які були ухвалені і стосується корпоративних прав учасників ТОВ «Ідалія», у тому числі апелянта Протаса А.М. на формування виконавчого органу товариства, які не були залучені до розгляду справи.

Відповідно до ст.377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, оскаржуване судове рішення - скасуванню, а провадження у справі - закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 255, частини першої статті 377 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 256 ЦПК України суд апеляційної інстанціївважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_5 , що розгляд справи віднесено до юрисдикції господарського суду.

Керуючись ст.ст. 255, 268, п. 4 ч. 1 ст. 374, 377, 389-392 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

постановив:

Апеляційні скарги представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Ідалія» - адвоката Гамея Валентина Володимировича, представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 28 березня 2019 року скасувати.

Провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Ідалія», державного реєстратора Зміївської міської ради Зміївського району Харківської області Калініної Людмили Миколаївни про визнання незаконним звільнення, визнання незаконними рішень викладених у протоколах загальних зборів, поновлення на роботі на посаді директора - закрити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її проголошення, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 02 липня 2019 року.

Головуючий В.Б.Яцина.

Судді П.В.Кісь.

О.М.Хорошевський.