Справа № 404/7319/17
Номер провадження 2/404/1072/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді - Бершадської О.В. за участі секретаря - Вітохіної Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом, яким просила стягнути із ОСОБА_2 на її користь неустойку (пеню) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення відповідно до розрахунку в сумі 9 021,24 грн. та суму основної заборгованості по аліментах в розмірі 28 651,40 грн.

Позовну заяву обґрунтовує тим, що внаслідок систематичного невиконання рішення суду щодо стягнення аліментів на утримання дітей за період з червня 2015 року по жовтень 2017 року у відповідача утворилась заборгованість з виплати аліментів у розмірі 28 651,40 грн. та за її розрахунками розмір неустойки (пені) складає 9 021,24 грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Бершадську О.В. для розгляду справи про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та заборгованості.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 листопада 2017 року відкрито провадження по вказаній цивільній справі та призначено судове засідання.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким, зокрема, Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції.

Відповідно до п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 лютого 2018 року постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

16 листопада 2018 року представником позивача подано заяву про уточнення позовних вимог, згідно яких останній просить стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення відповідно до розрахунку в сумі 13 046,97 грн., та також просив залишити позов , в частині вимог про стягнення із ОСОБА_2 суми основної заборгованості по аліментам в розмірі 28 651,40 грн., без розгляду.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11 лютого 2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та заборгованості , в частині вимог про стягнення з ОСОБА_2 суми основної заборгованості по аліментам в розмірі 28 651,40 грн., залишено без розгляду.

В судове засідання представник позивача надав, через канцелярію суду, заяву про розгляд справи у його відсутності, погодження на ухвалення заочного рішення, позовні вимоги щодо стягнення пені підтримав.

Відповідач до суду не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся, правом подачі відзиву на позов не скористався.

За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди сторони позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, із наступних підстав.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов»язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом ( ст. 81 ЦПК України).

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого народились діти: донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 10).

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 31 липня 2015 року, яке набрало законної сили 11 серпня 2015 року, з врахуванням ухвали суду від 22 жовтня 2015 року, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задоволено в повному обсязі. Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований у Новенській селищній раді Кіровського району міста Кіровограда, актовий запис № 46 розірвано. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку /доходів/, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 03.06.2015 року та продовжуючи стягнення до виповнення повноліття ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, тобто до 19.03.2020 року включно, а з 20.03.2020 року продовжити стягнення аліментів на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку /доходів/, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до виповнення повноліття, тобто до 23.12.2028 року. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 243 грн. 60 коп. судового збору (а.с. 7-8).

11 листопада 2015 року секретарем Кіровського районного суду м. Кіровограда, на виконання вказаного рішення від 31 липня 2015 року, видано виконавчий лист (а.с. 10).

Станом на 01.10.2018 року , згідно довідки-розрахунку старшого державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький М.В. Пагутяк, заборгованість ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 за аліментами становить -58 290,55 грн. (а.с. 70). Вказана сума заборгованості сторонами не оскаржувалася.

Відповідно до статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Неустойка не сплачується, якщо платник аліментів є неповнолітнім.

08 липня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким частину першу ст. 196 СК України викладено в такій редакції: У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості".

Статтею 180 СК України встановлений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов'язання боржником. Після порушення боржником свого обов'язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов'язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже , загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де:

?p загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2 кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Отже, зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Зазначена правова позиція висловлена у постанові ОСОБА_5 Верховного Суду від 25 квітня 2018 року № 14-37цс18.

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно розрахунку позивача розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 03 червня 2015 року по 01 жовтня 2018 року становить

13 046,97 грн.

Так, аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, керуючись вищенаведеними нормами діючого сімейного законодавства України, суд дійшов висновку щодо правомірності звернення ОСОБА_1 з вимогами про стягнення з ОСОБА_2 на її користь суми неустойки (пені) за ухилення від сплати аліментів на утримання дітей, та, ураховуючи відсутність в матеріалах справи доказів на спростування вини боржника щодо невиконання зобов'язання по сплаті аліментів, який є обізнаним щодо покладення на нього такого обов'язку згідно рішення суду від 31 липня 2015 року, судом встановлено наявність підстав для реалізації передбаченого ст. 196 СК України права стягувача, на утриманні якої знаходяться неповнолітні діти.

Згідно наведеного розрахунку пені, позивач нарахувала її на кожен несплачений або несплачений у повному розмірі платіж, але в межах кількості днів місяця, в якому виникла заборгованість, тобто обмежила нарахування пені певним періодом, який не відповідає фактичному періоду прострочення та просила стягнути пеню, яка утворилася станом на 01 жовтня 2018 року, а не на час ухвалення судом рішення. Відповідно до принципу диспозитивності, суд не має підстав для виходу за часові межі предявлених позовних вимог.

Разом з цим, статтею 196 СК України встановлено граничний розмір пені, що не може перевищувати 100 відсотків заборгованості. Крім того, згідно ч.2 статті 264 ЦПК України, при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Так, ОСОБА_1 маючи право на стягнення неустойки у розмірі, з врахуванням вимог ст. 196 СК України, обмежила її розміром до 13 046,97 грн., а тому суд не може вийти за межі її вимог, відтак вважає за доцільне стягнути саме заявлену нею суму пені.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, суд також вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів- задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню в сумі- 13 046,97 грн. за прострочення сплати аліментів. Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн. Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Кіровський районний суд м. Кіровограда).

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1

відповідач: ОСОБА_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2

Повне судове рішення складено 15.02.2019 року.

Суддя Кіровського О. В. Бершадська

районного суду

м.Кіровограда