РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2019 року

м. Рівне

Справа № 570/4444/18

Провадження № 22-ц/4815/209/19

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Шимківа С.С.,

суддів: - Боймиструка С.В., Гордійчук С.О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 16 листопада 2018 року (ухвалене у складі судді Красовського О.О.) у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про збільшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и в :

17 вересня 2018 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про збільшення розміру аліментів.

Позовна заява мотивована тим, що розмір аліментів, які стягнуто з відповідача рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 18 листопада 2014 року є недостатнім, оскільки в силу свого віку дитина потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища позивача.

З часу присудження аліментів істотно зріс прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, змінилося законодавство в сторону захисту прав та законних інтересів дитини.

Матеріальне становище позивача також погіршилося, у зв'язку з подорожчанням продуктів харчування та товарів загального вжитку.

Зазначає, що відповідач не є особою похилого віку, працездатний, спроможний сплачувати аліменти на дитину щомісячно у більшому розмірі, ніж визначено попереднім рішенням суду.

Вказує, що на сьогодні він працює за кордоном, що дає підстави вважати про поліпшення його матеріального становища.

Просила змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 на утримання їхньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 28 листопада 2014 року в твердій грошовій сумі в розмірі 400,00 грн. та стягувати, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, з відповідача на її користь аліменти, на утримання їхнього сина, у розмірі 2000,00 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 16 листопада 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про збільшення розміру аліментів відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження.

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, а й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. ст. 182, 183, 184 СК України).

Збільшення розміру прожиткового мінімуму на дитину не є підставою для подачі позову про збільшення розміру аліментів.

29 листопада 2018 року ОСОБА_4 було подано апеляційну скаргу, у якій вона просить рішення Рівненського районного суду від 16 листопада 2018 року скасувати, її позовні вимоги задовольнити повністю та змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_5 на її користь на утримання їхньої дитини ОСОБА_7, на підставі рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 18 листопада 2014 року в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. та стягувати, починаючи з дня набрання рішенням законної сили з відповідача аліменти у розмірі 2000,00 грн.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції вважає таким, що ухвалене із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Суд першої інстанції, при вирішенні справи, не звернув увагу на те, що стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітнього сина у меншому за мінімальний розмір, встановлений ст. 182 СК України, призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення.

При цьому, розмір стягнутих за рішенням суду аліментів не є незмінним та у випадку виникнення відповідних підстав може змінюватись.

Крім того, при ухваленні рішення, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що позивач як на підставу свого позову покликалася й на інші підстави.

04 січня 2019 року ОСОБА_5 подано відзив на апеляційну скаргу, у якому він зазначає, що вважає рішення Рівненського районного суду від 16 листопада 2018 року таким, що ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Судом було повно з'ясовано всі обставини, що мають значення для справи, висновки суду відповідають обставинам справи.

Просив апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 16 листопада 2018 року - без змін.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про її часткове задоволення.

Судом встановлено, що з 24 квітня 2012 року по 18 листопада 2014 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 18 листопада 2014 року у справі № 570/4258/14-ц.

Від шлюбу у сторін є дитина - ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 20.08.2014 року(а.с. 8).

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 18.11.2014 року у справі № 570/4284/14-ц стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини - сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в твердій грошовій сумі, а саме по 400 грн. щомісячно, починаючи з 26 серпня 2014 року і до повноліття дитини.

Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначено, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 18, ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789ХІІ (78912) та набула чинності для України27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частинами 2, 3 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями), передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків.

Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Адаптуючи названі міжнародні норми до законодавства України, в Конституції України та ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 141 СК України та зазначеної Конвенції з прав дитини, батько та мати мають рівні права та обов'язки щодо дитини, не залежно від того чи перебувають вони у шлюбі між собою, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів своєї дитини.

Згідно зіст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, а за відсутності такої домовленості - судом.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального або сімейного стану, погіршенння або поліпшення здоров'я когось із них.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_5 є молодою, працездатною особою.

Обставин, які б перешкоджали виконанню відповідачем своїх батьківських обов'язків судом не встановлено.

За вказаних обставин, апеляційний суд прийшов до висновку, що, з урахуванням правил ст. 182 СК України, ОСОБА_5 має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 у розмірі 1200 грн, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення ним повноліття.

З урахуванням наведеного, рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 16 листопада 2018 року підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позову ОСОБА_4.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № З "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу Українипри розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 р. роз"яснено, що у новому розмірі аліменти виплачуються від дня набрання рішенням законної сили.

На підставі ст. 181, 182, 192 СК України, керуючись 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 16 листопада 2018 року скасувати.

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про збільшення розміру аліментів задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрований по АДРЕСА_1) за рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 18 листопада 2014 року на користь ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2) на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, збільшивши їх з 400 грн до 1200 (одна тисяча двісті) грн, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення ним повноліття.

У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів в касаційному порядку до Верховного Суду.

Суддя-доповідач С.С. Шимків

Судді: С.В. Боймиструк

С.О. Гордійчук