Справа № 212/606/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

Головуючого-судді: Власенко М.Д.,

за участі секретаря судового засідання: Борух Ю.О.,

представника позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача Покровського ВДВС м. Кривого Рогу ГТУЮ у Дніпропетровській області: Корсак О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Покровського відділу державної виконавчої служби міста Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання права власності на Ѕ частину рухомого майна та зняття з нього арешту,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив про визнання за ним права власності на Ѕ частину автомобіля марки SUZUKI, модель SX-4, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також просив зобов`язати Покровський відділ державної виконавчої служби міста Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зняти арешт з вказаного транспортного засобу, про що винести відповідну ухвалу.

В обґрунтування вимог зазначив, що між ним та відповідачем ОСОБА_3 у 2006 році було зареєстровано шлюб. Під час шлюбу у 2015 році було придбано спірний автомобіль. Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 22.12.2016 року за позовною заявою ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної затопленням квартири, солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 було стягнуто матеріальну шкоду в розмірі 27 357, 00 грн. та 1000,00 грн. моральної шкоди. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 10.05.2017 року рішення суду першої інстанції було залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ від 09.11.2017 року було відкрито касаційне провадження у справі позовом ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної затопленням квартири, за касаційною скаргою ОСОБА_3 , зупинено виконання рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 22.12.2016 року та ухвали апеляції суду Дніпропетровської області від 10.05.2017 року до закінчення касації провадження. На підставі виконавчого листа №2/212/438/16 від 14.09.2017 Покровським відділом державної виконавчої служби міста Кривого рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було відкрито виконавче провадження № 55171661 та постановою від 08.12.2017 року на автомобіль марки SUZUKI, модель SX-4, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 накладено арешт.

В зв`язку з тим, що зазначене рухоме майно було придбане під час шлюбу, позивач є його співвласником, проте позбавлений права користування, володіння та розпорядженням ним, в зв`язку з тим, що на автомобіль накладено арешт.

Ухвалою суду від 28 січня 2019 року позовна заява, яка була залишена без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. 27 лютого 2019 року вимоги ухвали позивачем виконано, недоліки позовної заяви усунуто.

Ухвалою суду від 18 березня 2019 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, наполягав на їх задоволенні, вказала, що позивач є батьком трьох дітей, проте не має можливості користуватись автомобілем, що призводить до порушення прав не лише його, а також і неповнолітніх дітей. Він не може виїхати на автомобілі за межі міста, оскільки його зупиняють працівники поліції, і після перевірки встановлюють, що автомобіль перебуває у розшуку, на підтвердження чого надала копію постанови. Вважали, що зняття арешту з автомобіля не призведе до порушення прав стягувача за виконавчим документом, оскільки виконавче провадження зупинене, а рішення оскаржується до Верховного суду.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, надала заяву, в якій просили справу розглядати за її відсутністю, позовні вимоги визнала в повному обсязі.

Представник відповідача Покровського ВДВС м. Кривого Рогу ГТУЮ у Дніпропетровській області Корсак О.Ю. в судовому засіданні позов не визнав, зазначив, що виконавча служба не є належним відповідачем у справі, оскільки держвиконавець діє в межах своїх повноважень з метою виконання судового рішення. Дії держвиконавця щодо накладення арешту на майно та оголошення автомобіля в розшук ніким не оскаржувались. Вважав, що належним відповідачем у справі має бути стягувач за виконавчим документом, на виконання якого накладено арешт на майно. Крім того зазначив, що постановою держвиконавця накладено арешт на все рухоме майно боржника ОСОБА_3 , а не на конкретний автомобіль і такий арешт передбачеє лише заборону розпорядження майном, але не перешкоджає його вільному користуванню, а отже позовні вимоги необгрунтовані. Постанова держвиконавця від 08.12.2017 року про оголошення в розшук саме спірного автомобіля SUZUKI, модель SX-4, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ніким не оскаржена та на неї позивач не посилається у своєму позові.

Заслухавши доводи сторін, врахувавши нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 16 грудня 2006 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_8 . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено на « ОСОБА_9 ». (а.с.25).

Згідно відомостей Виконкому Покровської районної у місті ради родина ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебувають на обліку як багатодітні, мають трьох дітей (а.с.9).

Згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля SUZUKI, модель SX-4, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_3 (а.с.10).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 22.12.2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок затоплення квартири задовольнити частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду у сумі 27 357 грн. 00 коп. та 1000 грн. моральної шкоди. Стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування судових витрат (сплачений судовий збір в сумі 1102 грн. 40 коп., витрати за проведення судової будівельно-технічної експертизи в сумі 2000 грн., 3000 витрат на правову допомогу) по 1525 грн. 60 коп. з кожного (а.с.31).

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 10.05.2017 року, яка набрала законної сили, рішення Жовтневого районного суду від 22 грудня 2016 року - залишено без змін (а.с. 32).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ від 09.11.2017 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 травня 2017 року. Зупинено виконання рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 22.12.2016 року та ухвали апеляції суду Дніпропетровської області від 10.05.2017 року до закінчення касації провадження (а.с.35).

Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 57653210 від 27.11.2018 року зареєстровано арешт рухомого майна боржника ОСОБА_3 на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 08.12.2017 року, винесеної Покровським відділом державної виконавчої служби міста Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 36).

Крім того, постановою держвиконавця від 08.12.2017 року також оголошено в розшук автомобіль SUZUKI, модель SX-4, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 боржника ОСОБА_3 за виконавчим документом № 2/212/438/16 від 14.09.2017 року про стягнення на корсить ОСОБА_4 боргу в сумі 28882,60 грн.

Звертаючись до суду із позовом, позивач посилався на норми ч.1 ст. ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Суд погоджується з твердженням Покровського ВДВС м. Кривого Рогу ГТУЮ у Дніпропетровській області Корсак О.Ю. щодо відсутності правових підстав для задоволення позову, оскільки позов пред`явлений до неналежного відповідача у справі, яким має бути стягувач за виконавчим документом ОСОБА_11 на виконання якого накладено арешт на майно боржника ОСОБА_3 .

При цьому, суд також враховує, що відповідно до ч.1 ст.63 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.65 Сімейного кодексу України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

Крім того, згідно ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Крім того, відповідно ст.183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Отже, суд враховує, що автомобіль є неподільною річчю, крім того відсутні підстави для скасування арешту всього автомобіля, оскільки сама по собі заборона відчудження майна не перешкоджає вільному користуванню.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Аналіз норм статей 16, 386, 391 ЦК України свідчить про те, що власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

Згідно з частиною третьою статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Поділ спільного майна подружжя не може використовуватися учасниками цивільного обороту для уникнення сплати боргу боржником або виконання судового рішення про стягнення боргу.

Боржник, проти якого ухвалене судове рішення про стягнення боргу та накладено арешт на його майно, та її чоловік, які намагаються здійснити поділ майна, діють очевидно недобросовісно та зловживають правами стосовно стягувача за виконавчим документом, оскільки поділ майна порушує майнові інтереси стягувача та направлений на недопущення звернення стягнення на майно боржника на виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові № 726/831/15-ц (61-45301ск18) від 03 квітня 2019 року.

Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_3 , що є власником спірного автомобіля та дружиною позивача, не чинить чоловіку жодних перешкод у користування спільним сумісним майном, набутим під час шлюбу, при цьому вимоги щодо поділу майна між подружжям позивачем не заявлено, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження порушення, невизнання або оспорювання прав позивача його дружиною суду не надано, відповідачка ОСОБА_3 позовні вимоги визнала в повному обсязі, про що надала відповідну заяву, що свідчить про відсутність спору між позивачем ОСОБА_2 та власником автомобіля відповідачем ОСОБА_3

Суд вважає, що визнання права власності на Ѕ частину автомобіля за позивачем ОСОБА_2 та зняття арешту з автомобіля призведе до порушення прав та законних інтересів ОСОБА_4 , а також унеможливить виконання судового рішення про стягнення з ОСОБА_3 на його користь суми боргу за рішенням суду, яке набрало законної сили.

Отже, суд приходить до висновку, що між сторонами фактично не існує спору щодо спільного сумісного майна подружжя, а звернення до суду із таким позовом, хоч і не порушує конкретних імперативних норм закону, але є очевидно недобросовісними діями та зводяться до зловживання своїм правом. У зв`язку з чим, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими, не підтвердженими жодними належними та допустимими доказами, а отже такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Покровського відділу державної виконавчої служби міста Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання права власності на Ѕ частину рухомого майна та зняття з нього арешту,

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано 17 травня 2019 року.

Суддя М. Д. Власенко