Справа № 183/3220/18
№ 2/183/510/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2019 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Городецького Д. І.

секретаря судового засідання Макаренко А. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні в залі суду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

05 червня 2018 року АТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого, позивач посилається на те, що 15 квітня 2009 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк" (правонаступником якого є АТ КБ "ПриватБанк") та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № б/н, на підставі якого банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 11 000,00 грн., з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Зі своєї сторони, банк виконав всі умови підписаного договору, і надав ОСОБА_1 кредит у зазначеному вище розмірі, однак, відповідач в порушення взятих на себе зобовязань, своєчасно не сплачувала кредит та відсотки за користування кредитом, в результаті чого станом на 14 травня 2018 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 28 106,05 грн., яка складається з: заборгованості з відсотків за користування кредитом у розмірі 16 883,99 грн., заборгованості за пенею у розмірі 13 709,61 грн., фіксованої частини штрафу у розмірі 500,00 грн. та процентної складової штрафу у розмірі 1 314,57 грн. Зазначену суму, а також судові витрати позивач просить стягнути з відповідача.

Ухвалою суду від 06 червня 2018 року постановлено про прийняття позовної заяви до розгляду за правилами спрощеного провадження з викликом сторін (а.с. 38-39).

Ухвалою суду від 30 жовтня 2018 року було задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів (а.с. 125-126).

Не погоджуючись із предявленим позовом, 23 серпня 2018 року представником відповідача ОСОБА_1 подано відзив на позовну заяву, у якому останній посилається на те, що в наданій позивачем копії заяви ОСОБА_1 від 15 квітня 2009 року про ознайомлення з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку не міститься її підпис. Крім того, у наданій позивачем копії довідки про умови кредитування за кредитною карткою "Універсальна 55 днів пільгового періоду" відсутній розмір кредиту, що є порушенням Закону України "Про захист прав споживачів" і тягне за собою нікчемність правочину, у звязку з недодержанням письмової форми його укладення. Разом з тим, наданий позивачем розрахунок заборгованості є необєктивним, оскільки поданий за період з 11 квітня 2011 року по 02 вересня 2017 року та станом на 31 травня 2015 року і 14 травня 2018 року, в яких у графі "погашення" повністю співпадають з виписками в частині "автоматичне погашення простроченої заборгованості", проте в графі "погашені проценти" розрахунку заборгованості позивача має місце не спів падання з графами "списання відсотків за використання кредитного ліміту" в банківських виписках ОСОБА_1 24 вересня 2018 року представником відповідача подано заяву про застосування строків позовної давності в обґрунтування якої останній посилається на те, що строк дії кредитного договору № б/н від 15 квітня 2009 року закінчився 15 квітня 2011 року, строк позовної давності за вищезазначеним договором сплив 24 грудня 2017 року, а позивач подав до суду цю позовну заяву лише 05 червня 2018 року. У звязку з чим просив відмовити позивачу у задоволенні позову (а.с. 50-51, 109-110).

11 вересня 2018 року позивачем на електронну адресу суду подано відповідь на відзив, у якому останній посилався на дотримання форми укладеного з ОСОБА_1 кредитного договору № б/н від 15 квітня 2009 року, відповідач належним чином ознайомлена з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку, про що свідчить її анкета-заява, крім того зазначені Умови та Тарифи містяться у вільному доступі у відділенні банку та на офіційному сайті Банку і, як наслідок, відсутність порушень Банком вимог чинного законодавства України з приводу укладання спірного договору, а тому просив позов задовольнити у повному обсязі (а.с. 72-81, 96-100).

У судове засідання представник позивача не зявився, але надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. (а.с. 35).

Відповідач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 у судове засідання не зявилися.

У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов такого висновку.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, 1. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. 2. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. 3. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності справедливості.

Згідно до ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав і обовязків є договори.

Згідно до ст. 1054 ЦК України, по кредитному договору банк надає грошові кошти позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит і сплатити відсотки за його користуванням.

Судом встановлено, що Закрите акціонерне товариство "ПриватБанк", правонаступником якого за установчими документами визнається позивач, Акціонерне товариство"ПриватБанк" 15 квітня 2009 року відкрив відповідачу ОСОБА_1 рахунок на умовах договору, укладеного відповідно до ст.ст. 634, 1066 ЦК України в формі приєднання позичальником до "Умов та правил надання банківських послуг", та "Тарифами Банку", що викладені на банківському сайті, що обов'язкові для сторін згідно з ст. 629 ЦК України, і підтверджується підписаною відповідачем заявою (а.с. 10, 131-142). На цих умовах позивач зобов'язався виконувати розпорядження про перерахування і видачу відповідних сум з цього рахунка та проводити інші операції за рахунком, ініційовані ОСОБА_1 згідно з п. 1.14 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" за допомогою платіжної картки "Универсальная". При цьому, відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання, а якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

Позивач за цим договором згідно з ст.ст. 1054, 1056, 1069 ЦК України зобов'язався в майбутньому кредитувати рахунок під проценти за ставкою 43,20% річних, визначивши кредитний ліміт в розмірі 11 000,00 грн.

Відповідач зобов'язався відповідно до умов надання кредиту за п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором на користь відповідача, що він мав виконати згідно з ст. 526 ЦК України.

При укладенні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно до якої, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Зобовязання відповідача за укладеним договором щодо дотримання строків виконання відповідно до ст.ст. 548, 551 ЦК України забезпечені в п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг штрафом.

Разом з тим, згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За правилами ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України за загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що наведені у ст.ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи - ст. 261 ЦК України, за змістом якої початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 припинила виконувати свої зобов'язання за кредитним договором № б/н від 15 квітня 2009 року 24 грудня 2014 року. Термін дії кредитної картки "Універсальна" виданої на виконання умов кредитного договору закінчився у березні 2015 року (а.с. 143).

Позовна заява подана позивачем 05 червня 2018 року (а.с. 2-4), тобто з порушенням строку позовної давності.

Заперечуючи проти позову, відповідач ОСОБА_1 просила застосувати наслідки спливу позовної давності.

Відповідності до правової позиції, викладеній в постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року № 6-126цс13, яка відповідно до ст. 3607 ЦПК України, є обов'язковою для всіх судів України, п. 7 ч. 11 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів", яким кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув.

Крім того, згідно з п. 31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" № 5 від 30 березня 2012 року зазначено, що враховуючи положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів", суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі.

Таким чином, суд приходить до переконання, що відповідач ОСОБА_1 має перед позивачем заборгованість за кредитним договором № б/н від 15 квітня 2009 року, проте в задоволенні позову АТ КБ "ПриватБанк" належить відмовити з причин пропуску строку позовної давності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Учасники справи:

- позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк", , місцезнаходження юридичної особи: м. Київ, вул. Грушевського, 1д;

- відповідач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: 51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Леваневського, 39.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути поданою до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 08 лютого 2019 року.

Суддя Д. І. Городецький