ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1321/19 Справа № 202/8414/17 Суддя у 1-й інстанції - Зосименко С.Г. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду області в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі - Кошара О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 15 травня 2018 року

по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2017 року до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 15 травня 2018 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація» задоволено частково.

Стягнуто ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Генерала Алмазова, оф. 301, ) заборгованість за кредитним договором № 061-В/52 від 30.05.2008 року у розмірі 21796,63 доларів США, що за курсом НБУ станом на 14.12.2017 року становить 592369,33 грн., що складається з: 17932,65 доларів США - заборгованість за кредитом, 3864 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, та судові витрати у розмірі 5923,69 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 15 травня 2018 року по справі № 202/8414/17 скасувати частково і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 061-В/52 від 30.05.2008 року відмовити повністю.

У відзиві Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація» на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 15 травня 2018 року просить в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити повністю, а рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська по справі № 202/8414/17 від 15 травня 2018 року залишити без змін.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація» про стягнення заборгованості з ОСОБА_1, суд першої інстанції дійшов до висновку, що відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов'язання за кредитним договором № 061/В/52 від 30.05.2008 року у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 21796,63 доларів США, що за курсом НБУ становить 592369,33грн. яку необхідно стягнути на корить Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація».

Але з таким висновком суду погодитись неможливо з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, що 30 травня 2008 року між АБ «Факторіал-Банк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 061-В/52, за умовами якого відповідачка отримала кредит для придбання автомобіля у розмірі 50000 доларів США строком до 29.05.2015 року зі сплатою 12,5% річних за користування кредитом.

Згідно кредитного договору ОСОБА_1 зобов'язалася проводити своєчасне погашення кредиту в сумі та строки згідно з графіком погашення заборгованості за кредитом.

31.08.2009 року, 29.01.2010 року, 22.07.2010 року, 29.09.2010 року, 22.12.2010 року між ПАТ «СЕБ Банк» (правонаступник АБ «Факторіал-Банк») та ОСОБА_1 укладалися додаткові угоди та складися нові графіки погашення заборгованості за кредитним договором.

В забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором № 061/В/52 від 30.05.2008 року між АБ «Факторіал-Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір застави, предметом якого є автомобіль LEXUS RX 350, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, який належить ОСОБА_1 на праві власності.

Так в забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором № 061/В/52 від 30.05.2008 року між АБ «Факторіал-Банк» та ОСОБА_2 було укладено договор поруки № 1/061-В/52 від 30.05.2008 року.

ПАТ «Фідобанк» є повним правонаступником всіх прав та обов'язків ПАТ «СЕБ Банк».

28.08.2014 року між ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Авераж» укладено договір про відступлення права вимоги, згідно якого відступлено право вимоги за кредитним договором № 061-В/52 від 30.05.2008 року.

15.04.2015 року між ТОВ «Фінансова компанія «Авераж» та ТОВ «Фінанс Трас Груп» укладено договір про відступлення права вимоги № 15/04/2015/01 та 24 лютого 2017 року між ТОВ «Фінанс Траст Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Інновація» було укладено договір відступлення права вимоги № 113, відповідно до якого ТОВ «Фінанс Траст Груп» відступив право вимоги за кредитним договором № 061-В/52 на користь ТОВ «ФК «Інновація».

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

В силу ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Відповідно до ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

В порушення вищезазначених норм ОСОБА_1 належним чином не виконувала взяті на себе зобов'язання за кредитним договором № DZB0GK00770175 від 21.09.2006 року, у зв'язку з чим станом на 13.12.2017 року виникла заборгованість у розмірі 21796,63 доларів США, що за курсом НБУ становить 592369,33 грн., що складається з: 17932,65 доларів США - заборгованість за кредитом, 3864 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом.

Відповідно до положень ст.ст. 256,257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно з положеннями ч.3, ч.4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Згідно ст. 252 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

У відповідності до роз'яснень, викладених у п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», установивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

07 березня 2018 року до суду першої інстанції від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідачі просять застосувати строк позовної давності.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом першої інстанції, а саме з розрахунку заборгованості, заборгованість за кредитним договором почала виникати з листопада 2013 року, строк дії кредитного договору № 061-В/52 від 30.05.2008 року закінчився 29.05.2013 року, а з позовом до суду позивач звернувся тільки 28.12.2017 року.

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором із пропуском строк позовної давності.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити, а рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 15 травня 2018 року необхідно скасувати в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація» та в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 13328,31 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 15 травня 2018 року скасувати в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація».

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація»на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 13328,31 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

В.С.Городнича