ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

12 вересня 2019 року

м. Харків

справа № 643/18414/18

провадження № 22-ц/818/2934/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого-судді - Тичкової О.Ю.,

суддів колегії - Котелевець А.В., Піддубного Р.М.,

за участю секретаря: Сидорчук М.О.,

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2019 року, ухвалене у складі судді Єрмак Н.В., -

у с т а н о в и в:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, від дня пред`явлення позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Позов мотивовано тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 17 лютого 2004 року. Від сторони шлюбу мають неповнолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає разом з нею та знаходяться на її повному утриманні. Відповідач спілкується з донькою, але матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Також зазначає, що відповідач є працездатною особою, інших неповнолітніх дітей на утриманні не має.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі заяви (18.12.2018 року) і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто З ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідач допомогу на утримання дитини не надає, дитина знаходиться на повному утриманні позивача, тому відповідно до вимог статті 180 СК України відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання доньки. Виходячи з вимог розумності та справедливості, суд задовольнив позовні вимоги.

Додатковим рішенням Московського районного суду м. Харкова від 23 травня 2019 року було допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким відмовити в задоволені позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у відзиві на позовну заяву він зазначив, що донька ОСОБА_4 мешкає разом з ним, але суд у рішенні зазначив, що на підтвердження того, що дитина проживає разом з відповідачем доказів не надано. За таких обставин, вважає, що суд повинен був розглянути справу за правилами загального позовного провадження. Також, зазначає, що до ухвалення оскаржуваного рішення, 05 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернулась у суд з позовом до нього про відібрання дитини, у зазначеній справі було відкрито провадження. У позовній заяві ОСОБА_1 вказала, що дитина з 11 грудня 2018 року мешкає разом відповідачем.

Правом надати відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не скористалась.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення учасників справи, їх представників, які з`явилися в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд уважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.п.1,4 ч.1, ч.2 ст. 376 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Як установлено судовим розглядом і вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 25.02.1995 по 17.02.2004 перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 3-4).

ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_4 , батьками якої у свідоцтві про народження записані ОСОБА_1 і ОСОБА_2 (а.с. 2).

Місце проживання ОСОБА_4 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 разом із матір`ю, ОСОБА_1 (а.с. 5).

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (надалі СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України).

З аналізу вказаних норм права вбачається, що за рішенням суду аліменти присуджуються тому з батьків, разом з ким проживає дитина.

ОСОБА_1 18.12.2018 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання доньки, ОСОБА_4 (а.с. 1).

Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечував проти позову, посилаючись на те, що з грудня 2018 року донька проживає разом із ним (а.с. 12).

На підтвердження вказаних обставин до апеляційної скарги ОСОБА_2 додав копію позовної заяви ОСОБА_1 про відібрання у ОСОБА_2 малолітньої дитини, ОСОБА_4 , та копію ухвали Московського районного суду м. Харкова від 8 лютого 2019 року про відкриття провадження за позовом ОСОБА_1 (а.с. 24-27).

В суді апеляційної інстанції жодна зі сторін не заперечувала проживання доньки ОСОБА_4 на час розгляду справи із батьком.

Крім цього, в суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 пояснила, що останній записаний батьком дитини відповідно до ч.1 ст.135 СК України, тобто зі слів матері, що змусило його звернутися до суду зустрічним позовом до ОСОБА_4 про визнання батьківства дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 67 - 71).

Зазначене свідчить про те, що між сторонами існує спір щодо місця проживання дитини під час вирішення якого може бути вирішене питання про стягнення аліментів на користь того з батьків з ким буде проживати дитина.

Суд першої інстанції дійсних обставин у справі не з`ясував, не перевірив доводи відповідача, щодо переїзду доньки у грудні 2018 року до його місця проживання та існування між сторонами у справі спору щодо визначення місця проживання дитини та в супереч вимог ст. 181 СК України, передчасно стягнув з ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки, яка проживає разом з ним.

Тому апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову в задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2019 року скасувати, ухвалити нову постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 13 вересня 2019 року.

Головуючий О.Ю.Тичкова

Судді А.В. Котелевець

Р.М. Піддубний