Пров. №2/766/2942/19
17 травня 2019 року м. Херсон
Херсонський міський суд Херсонської області в складі:
головуючого судді Ус О.В.,
секретар судового засідання Неменко Ю.М.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивач 05.06.2018 р. звернулась до суду з позовом в якому просила визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , мотивуючи тим, що їй належить спірна квартира, у якій зареєстрований відповідач, який є колишнім власником квартири. При укладенні договору купівлі-продажу квартири вони досягли згоди щодо добровільного зняття відповідача з місця реєстрації до 26.06.2017 р., однак, відповідач вказаного обов`язку не виконав, внаслідок чого змушена звернутись до суду.
Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Хайдарової І.О. від 03.09.2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.01.2019 р., головуючим у справі визначена суддя Ус О.В.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05.02.2019 року справу прийнято до провадження судді Ус О.В. в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд.
Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відстуності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі, відзив суду не подавав.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється через неявку всіх учасників справи.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд, дослідив матеріали справи, встановивши обставини справи, перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.
Квартира АДРЕСА_2 належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 , що підтверджено договором купівлі-продажу квартири від 22.06.2017 року, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №90317510 від 22.06.2017 р. (арк. справи 5-8).
Відповідно до п. 3.1 договору купівлі-продажу квартири від 22.06.2017 р., посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Живцовою Н.М., зареєстрованого у реєстрі за №1584, ОСОБА_2 зобов`язався в строк до 26.06.2017 року знятись з реєстраційного обліку, однак станом на день звернення позивача до суду вказаного не виконав (арк. справи 5-7).
Згідно довідки №12 від 18.04.2018 р. виданої ОСББ №19 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (арк. справи 9).
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є колишнім власником квартири.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сім`ї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право.
При цьому, ч.2 ст. 405 ЦК України передбачені, спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право на користування житлом власника: у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
У відповідності до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач є колишнім власником спірного житлового приміщення, його майно та речі в квартирі відсутні, відповідач втратив право користування житловим приміщенням, оскільки у червні 2017 року, розпорядився своїм правом власності стосовно спірного житла та відповідно втратив складові частини цього права (володіння, користування та розпорядження).
Відсутність відповідача за місцем реєстрації, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та колишнім власником, підлягає визнанню таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні.
Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися.
Рішення в повному обсязі складене 17 травня 2019 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України, ст.ст. 12, 76, 81, 90, 235, 258, 263-265, 268, 273, 279, 280-283, 352, 354 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити в повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

СуддяО. В. Ус