Справа № 570/3141/15-ц
Номер провадження 2/570/25/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2019 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.О.

з участю секретаря судових засідань Беднарчук Г.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

в с т а н о в и в :

04.08.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що ним особисто позичальниці ОСОБА_4 згідно розписки були надані грошові кошти, встановлений термін їх повернення. Однак позичальниця померла, на даний час зобов`язання з повернення грошових коштів не виконано. Відповідачі є спадкоємцями майна після смерті позичальниці. Тому позивач звернувся до суду, просив суд постановити рішення, яким стягнути з відповідачів наявну заборгованість, та судові витрати (а.с. 1-4, т.1).

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 16.11.2015 року (в порядку заочного розгляду) було задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 60 000 грн., як виконання зобов`язання згідно до говору позики від 24.12.2011 року; 600 грн. судові витрати, а всього 60 600 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 60 000 грн., як виконання зобов`язання згідно до говору позики від 24.12.2011 року; 600 грн. судові витрати, а всього 60 600 грн. (а.с. 40-43, т.1)

18.12.2015 року представник ОСОБА_2 подав заяву про перегляд заочного рішення. В обґрунтування даної заяви зазначав, що ОСОБА_2 не була належним чином повідомлена про дату і час судового засідання. Зазначив, що при постановленні рішення судом не були враховані суттєві обставини, без яких неможливо постановити правильне рішення. За таких умов просив суд постановити ухвалу про скасування заочного рішення суду (а.с. 48-50, т.1).

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 30.12.2015 року на підставі заяви представника ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення було скасоване заочне рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 16.11.2015 року, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики задоволено повністю. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с. 73, т.1).

20.05.2016 позивачем було подано заяву про залишення без розгляду частини позовних вимог, та про збільшення позовних вимог (а.с. 106, т.1).

В обґрунтування заяви зазначає, що йому стало відмовмо, що відповідач ОСОБА_3 помер, а його дружина ОСОБА_2 прийняла спадщину після його смерті.

За таких обставин позовну вимогу в частині стягнення з ОСОБА_3 на його користь грошових коштів в розмірі 60 000 грн. просить залишити без розгляду, а позовні вимоги викласти у наступній редакції: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 120 000 грн.

02.06.2017 позивачем було подано заяву про збільшення позовних вимог (а.с. 171, т.1).

В обґрунтування заяви зазначає, що в розписці від 24.12.2011 року не було встановлено розміру процентів за користування грошовими коштами, однак в силу положень ст. 1048 ЦК України він має право на одержання таких процентів від суми позики на рівні облікової ставки НБУ за користування коштами з моменту їх передачі.

З огляду на зазначене просить стрягнути з ОСОБА_2 суму позики з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання (з 25.06.2012 р. по 02.06.2017 р.), 3% річних від прострочення суми за весь час прострочення (з 25.06.2012 р. по 02.06.2017 р.), проценти від суми позики на рівні облікової ставки НБУ за користування чужими грошовими коштами (з 25.06.2012 р. по 02.06.2017 р.).

Провівши розрахунки позивач викладає позовні вимоги в наступній редакції: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 368 075 грн., судові витрати покласти на відповідача.

29.03.2018 року позивачем було подано заяву про зменшення позовних вимог (а.с. 233, т.1).

В обґрунтування заяви зазначає, 01.03.2018 р. за клопотанням його представника було проведено оціночно-будівельну експертизу, за результатами якої встановлено, що Ѕ частина ринкової вартості квартири АДРЕСА_1 станом на час проведення експертизи становить 291 349 грн. За таких обставин позивач зменшує позовні вимоги, та викладає прохальну частину позову в наступній редакції: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 291 349 грн.

17.11.2016 р. у справі була призначена судова почеркознавча експертиза, проведення якої було доручено експертам Волинському відділенню Львівського НДІСЕ (а.с. 132, т.1).

26.12.2016 р. справа була повернута до Рівненського районного суду Рівненської області через неможливість проведення експертизи (а.с. 137, т.1).

16.01.2017 року у справі була призначена судова почеркознавча експертиза, проведення якої було доручено експертам Львівського НДІСЕ (а.с. 147, т.1).

18.04.2017 року справа була повернута до Рівненського районного суду Рівненської області разом з висновком експерта (а.с. 163-165, т.1).

18.09.2017 року була призначена судова товарознавча експертиза (а.с. 186, т.1).

05.03.2018 року до суду надійшов висновок експерта (а.с. 207-226, т.1).

18.09.2017 року була призначена судово-технічна експертиза (а.с. 188, т.1).

27.08.2018 року до суду надійшов висновок експерта (а.с. 251-255, т.1).

Позивач не з`явився в судове засідання. Подав суду заяву про відмову від давання показань (а.с. 114).

Представник позивача позов підтримав. В подальшому подав заяву, відповідно до якої позов підтримує та просить справу розглядати без його участі. В разі неявки відповідача не заперечує щодо можливості проведення заочного розгляду справи.

Відповідачка позов не визнала. В подальшому в жодне судове засідання не з`явилася.

Представники відповідача позов не визнали. В послідуючі судові засідання не з`явилися.

Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості розгляду справи без участі сторін, які не з`явилися.

Суд вважає, що по справі є можливість ухвалити судове рішення на підставі наявних доказів.

Неявка представників відповідачки та відповідачки в судове засідання свідчить про те, що вони втратили інтерес до справи.

Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Як встановлено в судовому засіданні, 24.12.2011 року ОСОБА_5 , згідно розписки, отримала в борг від позивача грошові кошти у сумі 120 000 грн. строком на шість місяців, з терміном повернення до 24.06.2012 року.

В судовому засіданні представники відповідачки ставили під сумнів як виконання підпису ОСОБА_6 . ОСОБА_7 . Шулепіною в тексті розписки, так і оригінальність самої розписки.

У зв`язку з цим судом були призначені відповідні експертизи.

Згідно до висновку криміналістичної експертизи з дослідження підписів Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз (висновок №519 від 12.04.2017 року), підпис від імені ОСОБА_8 в розписці від 24.12.2011 року виконаний самою ОСОБА_8 .

Крім того, висновком експерта №2595 від 20.08.2018 року Львівського науково-дослідного інститут судових експертиз було встановлено, що підпис від імені ОСОБА_8 в розписці від 24.12.2011 року виконаний поверх лінійки друкованого тексту.

Отже, при розгляді справи не було встановлено, що зазначена розписка є підробленою; чи містить підпис позичальниці, що не був нею виконаний.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис №30.

Зазначене грошове зобов`язання не було виконано боржником.

Відповідно до положень ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з положеннями ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а саме, відповідно до вимог ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Особами, які звернулися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини після смерті боржника, є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

На виконання вимог статті 1281 ЦК України в грудні 2012 року до приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Кострикіна В.І. позивачем було подано вимогу (претензію) про обов`язок спадкодавця, а в січні 2014 року - заяву про надання інформації про наявність відповідної спадкової справи та кола спадкоємців.

Зі змісту відповіді нотаріуса від 21 березня 2014 року позивачеві стало відомо, що 23 січня 2013 року після звернення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Кострикіна В.І., останнім було заведено спадкову справу № 01/2013 щодо майна померлої ОСОБА_8 .

На час надання відповіді свідоцтво про право на спадщину не видавалось, спадкова справа була відкритою та права спадкоємців не оформлені.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , актовий запис №34. Його дружиною ОСОБА_2 було подано заяву до приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Деренька Р.І. про прийняття спадщини.

Крім дружини, спадкоємицею майна є дочка спадкодавця - ОСОБА_9 , яка згідно поданої заяви від належної їй частки у спадщині відмовилась.

Разом з тим, відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і припинились внаслідок його смерті.

Обов`язок з повернення кредиту не є особистим зобов`язанням, та не припиняється внаслідок смерті позичальника.

Як зазначено в ст. 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Згідно ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Висновком експерта ОСОБА_10 (судова оціночно-будівельна експертиза №171116/1/С від 01.03.2018 року) було визначено, що Ѕ частка від ринкової вартості квартири АДРЕСА_1 станом на час проведення експертизи становить 291 349 грн.

Відповідачка та ОСОБА_3 за життя звернулися до нотаріуса у встановленому законом порядку із заявами про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_8

На час смерті ОСОБА_8 нею не були виконані обов`язки перед позивачем щодо повернення грошових коштів, а позивачем були виконані вимоги статті 1281 ЦК України.

Крім того, після смерті одного з відповідачів ОСОБА_3 все належне йому майно було успадковане дружиною ОСОБА_2 , як спадкоємицею першої черги, яка є відповідачкою у справі.

Тому позивач звернувся з позовом до ОСОБА_2 .

Наведене позивачем правове обгрунтування позову не було спростоване представниками відповідачки, та й самою відповідачкою.

Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За положеннями ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відсутність у договорі умови про винагороду не означає, що договір є безоплатним.

В цьому разі розмір відсотків визначається на рівні облікової ставки Національного Банку України.

Для того, щоб договір позики вважався безоплатним, необхідно прямо в договорі встановити норму, що відсотки за договором не нараховуються або інший рівнозначний вислів.

В договорі не було зазначено про те, що відсотки за договором не нараховуються. В договорі не міститься інший рівнозначний вислів.

При цьому також враховуються положення статті 625 ЦК України, якою визначено загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання, її дія поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.

Дія статті поширюється на порушення грошового зобов`язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду.

А тому наданий позивачем розрахунок заборгованості з урахуванням ст.ст. 625, 1048 ЦК України приймається судом до уваги.

Оскільки спадкоємець повинен відповідати за боргами спадкодавця, але у межах прийнятого у спадок майна, а вартість такого майна складає 291 349 грн., то саме цю грошову суму слід стягнути з відповідачки на користь позивача.

Розглянувши справу в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин суд вважає, що позов є обґрунтованим та доведеним. За таких умов суд вважає, що наявні підстави для стягнення з ОСОБА_2 Ѕ частка від ринкової вартості квартири АДРЕСА_1 , що складає 291 349 грн.

Позивач у заяві про зменшення позовних вимог не заявив про те, щоб понесені ним судові витрати були стягнуті з відповідачки на його користь.

Адже кожна із сторін має право розпоряджатися своїми правами на власний розсуд. І в даному випадку позивач не бажає відшкодовувати понесені ним судові витрати.

А суд не може прийняти рішення, вийшовши за межі заявлених позивачем вимог.

Таким чином понесені позивачем судові витрати залишаються покладеними на нього ж.

Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешканки АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , мешканця АДРЕСА_3 ) грошові кошти в розмірі 291 349 грн., як виконання зобов`язання згідно до говору позики спадкодавця від 24.12.2011 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня проголошення, або безпосередньо до Рівненського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , мешканець АДРЕСА_3 )

Відповідачка: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешканка АДРЕСА_2 )

Суддя Красовський О.О.

Повне рішення суду складено 01.07.2019 року