Дата документу 09.07.2019 Справа № 330/406/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №330/406/19
Провадження №22-ц/807/2334/19
Головуючий в 1-й інстанції - Гусарова В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2019 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С. В.,
суддів:Крилової О. В., Полякова О.З.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 22 травня 2019 року, ухвалене в смт. Якимівка у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання доньки, яка після повноліття продовжує навчання,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання доньки, яка після набуття повноліття продовжує навчання, мотивуючи тим, що її батьком є відповідач. На даний час позивач є повнолітньою особою, однак продовжує навчатись на 1 курсі Харківської державної академії культури на платній основі, тобто за рахунок власних коштів замовника по договору. Загальний термін навчання становить 4 роки, тобто по липень 2022 року включно, вартість освітньої послуги за один навчальний рік навчання становить 16 500 грн. Згідно умов договору про надання освітньої послуги плата за навчання повинна вноситися позивачем щомісячно не пізніше 25 числа у розмірі 1650 грн. Оскільки позивач навчається на денній формі навчання, вона не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно себе утримувати. Крім того позивачу необхідно витрачати грошові кошти для проживання в гуртожитку, вартість такого проживання становить 2 600 грн. на рік. Крім того, у зв`язку з навчанням в освітньому закладі та проживанням в іншому місті, відмінному від колишнього місця проживання, позивач вимушена також нести додаткові витрати, а саме: періодичне придбання постільних речей, білизни, їхнє прання, прасування, придбання миючих засобів, засобів гігієни тощо; для навчання позивач також вимушена купувати підручники, навчальну та методичну літературу, канцелярські товари, відвідувати комп`ютерний заклад де проводяться певні заняття; витрати у вигляді придбанні продуктів харчування, предметів одягу та взуття, за необхідності проїзду на транспорті загального користування по м. Харкову, а за необхідністю і поза межі зазначеного населеного пункту. У своєму позові позивач просила суд винести рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів як на особу яка після набуття повноліття продовжує навчання - щомісячно у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, і у твердій грошовій сумі - в розмірі 1/2 витрат на навчання та проживання у розмірі 795 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі цього позову та до 31 липня 2022 року.

Рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 22 травня 2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання доньки, яка після набуття повноліття продовжує навчання, задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився смт. Якимівка Запорізької області, зареєстрований АДРЕСА_1 , фактично мешкає АДРЕСА_2 , код НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: смт . Якимівка , Якимівського району , Запорізької області, паспорт НОМЕР_2 виданий Якимівським РС УДМС України в Запорізькій області 04.03.2017 року, код , місце реєстрації: АДРЕСА_5 аліменти на утримання дитини, яка продовжує навчання з моменту набуття чинності рішення до 31 липня 2022 р. - 795 (сімсот дев`яносто п`ять) гр. щомісячно, в іншій частині позовних вимог- відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився смт. Якимівка Запорізької області, зареєстрований АДРЕСА_1 , фактично мешкає АДРЕСА_2 , код НОМЕР_1 судовий збір на користь держави (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Код банку отримувача (МФО): 899998 Рахунок отримувача: 6001 Код класифікації доходів бюджету: 22030106) у розмірі 348 гр.

Стягнуто з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: смт. Якимівка, Якимівського району, Запорізької області, паспорт НОМЕР_2 виданий Якимівським РС УДМС України в Запорізькій області 04.03.2017 року, код , місце реєстрації: АДРЕСА_5 , судовий збір на користь держави (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Код банку отримувача (МФО): 899998 Рахунок отримувача: 6001 Код класифікації доходів бюджету: 22030106) у розмірі 420,40 гр.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції частково задовольняючи позовні вимоги взяв до уваги той факт, що відповідач одружений та чекає на народження дитини, має на утримання непрацездатну матір. Між тим, вказані обставини не можуть впливати на обов`язок батька отримувати свою повнолітню доньку, ка продовжує навчання.

В силу вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з 1 січня 2019 року це 192 100 грн. (відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік» з 1 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 1921 грн. (1921 грн. Х 100 = 192 100 грн.), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що батьком позивачки є відповідач ОСОБА_2 (а.с.8).

Позивачка навчається на 1 курсі Харківської державної академії культури на платній основі (а.с.9), та проживає у гуртожитку (а.с.10).

Відповідач одружений (а.с. 38), проживає разом з дружиною, яка очікує дитину, (а.с. 39) та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 (дитина дружини відповідача). Дружина відповідача перебуває на утриманні відповідача (а.с. 37). Також, на утриманні відповідача перебуває мати пенсійного віку, яка хворіє та потребує лікування (а.с. 32,29,31). На час подачі позовної заяви відповідач працював водієм в ТОВ «ВІКТОР ТРАНС» (а.с.33), але 26.04.2019 року, згідно наказу № 19-К з ним припинено трудовий договір (а.с.40), тобто на день винесення рішення відповідач не має постійного доходу.

Оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд першої інстанції дійшов висновку, що повнолітня донька відповідача ОСОБА_1 , яка продовжує навчання за денною формою навчання потребує матеріальної допомоги. При цьому суд врахував, що відповідач ніде не працює, одружений та очікує на народження дитини, має на утриманні дружину, та непрацездатну матір, тобто відповідач не має можливості сплачувати аліменти у тому розмірі, в якому просить позивачка. Натомість, враховуючи, що відповідач є працездатною особою та повинен надавати допомогу донці, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково - в розмірі 795 гр. ( половина суми сплати за навчання та оплати проживання в гуртожитку).

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Тобто, відповідно до статті 199 СК України підставами виникнення аліментного зобов`язання між батьками та їх повнолітніми дочкою, сином, які продовжують навчання після досягнення повноліття і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги є сукупність таких юридичних фактів: 1) продовження навчання дочкою, сином після досягнення повноліття; 2) недосягнення дочкою, сином встановленого законом віку - 23 років; 3) потреба дочки, сина у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням; 4) наявність у батьків можливості надавати матеріальну допомогу.

Сукупність цих юридичних фактів утворює юридичний склад, необхідній і достатній для виникнення зазначеного аліментного зобов`язання. У разі відсутності, або недоведеності в судовому засіданні хоч б одного з наведених вище фактів, вищезазначене аліментне зобов`язання пов`язане з утриманням батьками своїх повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, не виникає.

Крім того, ст.2 00 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

ст. 182 ЦПК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Суд попередньої інстанції, ухвалюючи рішення врахував, що відповідач на час ухвалення рішення не працює, одружений та очікує на народження дитини, має на утриманні дружину та непрацездатну матір і розмір аліментів, який просить на свою користь стягнути позивачка може привести до суттєвого погіршення його матеріального стану.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку та дійшов правильного висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач повинен сплачувати аліменти у більшому розмірі, ніж стягнуто судом не є доведеними та не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 22 травня 2019 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повна постанова складена 09 липня 2019 року.

Судді: С. В. Кухар

О. В. Крилова

О. З. Поляков