У Х В А Л А

Іменем України

22 лютого 2019 року м.Київ

Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого-судді Скрипки О.І.

при секретарі Моторенко К.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Києві заяву представника позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «АВЕН-ЄЗЕР», третя особа: ОСОБА_5, про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПП «АВЕН-ЄЗЕР», третя особа: ОСОБА_5, про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 26.12.2018 року відкрито провадження у даній справі.

В підготовчому судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову. Дану заяву представник позивача мотивує тим, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 31.05.2018 року помер батько позивача ОСОБА_6, від отриманих травм помер в приміщенні лікарні 01.06.2018 року. За фактом скоєного ДТП 31.05.2018 року було порушено кримінальне провадження №0000486 щодо юридичної особи за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Вироком Деснянського районного суду м.Києва від 30.10.2018 року ОСОБА_5 було визнано винуватим в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України. У вказаній кримінальній справі позивача було визнано потерпілою. Відповідач за весь час досудового розслідування та судового провадження не здійснив жодних заходів щодо надання будь-якої матеріальної допомоги позивачу, не знаходиться за місцем реєстрації підприємства, тому є підстави вважати, що відповідач може вчинити дії щодо відчуження майна на користь третіх осіб, та у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Посилаючись на викладені обставини, позивач вважає, що захист його прав може істотно ускладнитись та навіть унеможливитись у разі невжиття заходів забезпечення позову. В зв'язку з цим представник позивача просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та кошти ПП «АВЕН-ЄЗЕР» в межах суми позову 2680560 грн. та заборонити вчиняти будь-які дії щодо майна (коштів) відповідача в межах суми позову.

В судовому засіданні позивач підтримала заяву свого представника, просила задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача та третя особа до суду не з»явилися, повідомлялися належним чином.

Заслухавши думку позивача та її представника, вивчивши матеріали цивільної справи та заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про те, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 3 ст.150 ЦПК України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами

Згідно п.п.1, 2, 10 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини

Виходячи з вказаних норм, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п.4 вказаної Постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Оцінивши доводи заяви про забезпечення позову в контексті змісту позовних вимог, суд вважає вимоги представника позивача про накладення арешту на розрахункові рахунки та нерухоме майно необґрунтованими, оскільки обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до негативних наслідків.

Крім того, представником позивача не доведено належним чином, що в разі невжиття заходів забезпечення позову буде утрудненим або взагалі неможливим виконання рішення у даній справі.

Враховуючи наведене, суд не вбачає підстав для задоволення даної заяви.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «АВЕН-ЄЗЕР», третя особа: ОСОБА_5, про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: