Постанова

Іменем України

26 червня 2019 року

м. Київ

справа № 147/1072/15-ц

провадження № 61-13385св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Ступак О. В. (суддя-доповідач),

суддів: Гулейкова І. Ю., Олійник А. С.,

Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Державне підприємство «Тростянецький спиртовий завод»,

треті особи: Первинна профспілкова організація Державного підприємства «Тростянецький спиртовий завод», директор Державного підприємства «Тростянецький спиртовий завод» ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на рішення Апеляційного суду Вінницької області від 28 квітня 2016 року у складі колегії суддів: Берегового О. Ю., Денишенко Т. О., Панасюка О. С.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Державного підприємства «Тростянецький спиртовий завод» (далі - ДП «Тростянецький спиртовий завод»), треті особи: Первинна профспілкова організація Державного підприємства «Тростянецький спиртовий завод» (далі - ППО ДП «Тростянецький спиртовий завод»), директор Державного підприємства «Тростянецький спиртовий завод» ОСОБА_2, про поновлення на роботі.

Позовна заява мотивована тим, що вона безперервно протягом семи з половиною років, із 15 серпня 2008 року по 14 серпня 2015 року працювала в охороні відповідача на різних посадах. Незважаючи на те, що у її трудовій книжці є записи про звільнення із ДП «Тростянецький спиртовий завод» та прийняття за переведенням у

ДП «Укрспирт», Бершадське місце провадження діяльності, а потім знову переведена у ДП «Тростянецький спиртовий завод».

Наказом від 13 серпня 2015 року № 65-к відповідач звільнив її з посади контролера КПП у зв`язку із закінченням строку строкового трудового договору згідно з

пунктом 2 статті 36 КЗпП України. Вважає, що відповідно до частини другої статті 23 КЗпП України трудовий договір з нею повинен був укладатися без визначення строку, оскільки ні характер виконуваної роботи, ні її умови не є строковими. Сімейно-побутових обставин, за яких би вона була зацікавлена в строковому трудовому договорі, не було.

Крім того, зазначала, що її звільнення проведено з порушенням статті 252

КЗпП України, так як вона займає виборну посаду у ППО ДП «Тростянецький спиртовий завод», проте відповідач звільнив її з роботи не маючи попередньої згоди на те виборного органу первинної профспілкової організації та вищого виборного органу Всеукраїнської незалежної профспілки «Трудящі».

Уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_1 остаточно просила визнати трудовий договір, укладений 13 травня 2015 року між нею та ДП «Тростянецький спиртовий завод» безстроковим, визнати наказ ДП «Тростянецький спиртовий завод»

від 13 травня 2015 року № 18-к про прийняття її на роботу контролером на КПП по переведенню з Бершадського МПД ДП «Укрспирт» у частині визначення строку

із 14 травня по 14 серпня 2015 року недійсним. Визнати наказ ДП «Тростянецький спиртовий завод» від 13 серпня 2015 року № 65-к про звільнення її з займаної посади контролера на КПП у зв`язку із закінченням строкового трудового договору згідно із пунктом 2 статті 36 КЗпП України таким, що винесено з порушенням вимог частини третьої статті 252 КЗпП України та скасувати його, поновити її на роботі

у ДП «Тростянецький спиртовий завод» на посаді контролера КПП із 14 серпня

2015 року, стягнути з ДП «Тростянецький спиртовий завод» на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період із 13 серпня 2015 року по день ухвалення судом рішення.

Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 04 лютого 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано трудовий договір, укладений

13 травня 2015 року між ДП «Тростянецький спиртовий завод» і ОСОБА_1 безстроковим. Визнано наказ ДП «Тростянецький спиртовий завод» від 13 травня 2015 року № 18-к у частині прийняття ОСОБА_1 на роботу контролером на КПП по переведенню з Бершадського МПД ДП «Укрспирт» недійсним у частині визначення строку закінчення договору - по 14 серпня 2015 року. Визнано незаконним та скасовано наказ ДП «Тростянецький спиртовий завод» від 13 серпня 2015 року

№ 65-к про звільнення ОСОБА_1 із займаної посади у зв`язку із закінченням строку строкового трудового договору, згідно із пунктом 2 статті 36 КЗпП України. Поновлено ОСОБА_1 на посаді контролера у КПП ДП «Тростянецький спиртовий завод» із 14 серпня 2015 року. Стягнуто із ДП «Тростянецький спиртовий завод» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період

із 07 жовтня 2015 року по день ухвалення рішення у розмірі 10 930,02 грн. У решті позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення суду мотивоване тим, що підстав укладати з позивачем строковий трудовий договір у роботодавця не було.

Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 28 квітня 2016 року апеляційну скаргу ДП «Тростянецький спиртовий завод» задоволено. Рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 04 лютого 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційний суд мотивував своє рішення тим, що укладення трудового договору на визначений строк між сторонами у цій справі відбулось за взаємним волевиявленням як позивача так і відповідача, тому відсутні підстави для визнання трудового договору, укладеного 13 травня 2015 року між ДП «Тростянецький спиртовий завод» і ОСОБА_1 , безстроковим.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У травні 2016 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Апеляційного суду Вінницької області від 28 квітня 2016 року, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що підставою для укладення строкового трудового договору є заява про прийняття на роботу, в якій вказується обставини або причини, що спонукають працівника найматися на роботу за строковим трудовим договором, проте ніяких сімейно-побутових обставин для укладення строкового трудового договору у позивача не було, тому відповідно до частини другої статті 23 КЗпП України, укладений трудовий договір між позивачем і відповідачем вважається безстроковим. Крім того, звільнення позивача з роботи з посади контролера КПП відбулося без попередньої згоди ППО ДП «Тростянецький спиртовий завод» та вищого виборного органу цієї профспілки - обласного комітету Вінницької обласної організації Всеукраїнської незалежної профспілки «Трудящі», що є порушенням вимог статті 252 КЗпП України.

Станом на час розгляду вказаної справи у Верховному Суді від інших учасників справи не надходило відзивів на касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 .

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 травня 2016 року відкрито касаційне провадження в указаній справі, а ухвалою від 01 лютого 2017 року зазначену справу призначено до судового розгляду.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У березні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ указану цивільну справу передано до Верховного Суду.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Позиція Верховного Суду

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 згідно із наказом від 13 травня 2015 року

№ 18-к та її власноруч заповненої письмової заяви, прийнята на роботу контролером на КПП за переведенням з Бершадського МПД ДП «Укрспирт» за строковим трудовим договором із 14 травня по 14 серпня 2015 року.

Згідно із наказом від 13 серпня 2015 року № 65-к контролера КПП ОСОБА_1 звільнено із займаної посади із 14 серпня 2015 року у зв`язку із закінченням строку строкового трудового договору, згідно із пунктом 2 статті 36 КЗпП України, яка при звільненні надала згоду на роботу прибиральника виробничих приміщень.

Відповідно до наказу ДП «Тростянецький спиртовий завод» від 14 серпня 2015 року № 73-к ОСОБА_1 прийнято на посаду прибиральника виробничих приміщень на основне виробництво, за строковим трудовим договором на три місяці із 17 серпня по 16 листопада 2015 року, що підтверджується поданою нею заявою.

07 жовтня 2015 року позивач звільнена із займаної посади за згодою сторін (пункт 1 статті 36 КЗпП України), а із 26 жовтня 2015 року їй розпочато виплату допомоги по безробіттю.

Нормативно-правове обґрунтування

Згідно із статтею 23 КЗпП України трудовий договір може бути: безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Порядок оформлення трудових відносин за строковим трудовим договором такий же, як і за безстроковим, але при цьому факт укладання трудового договору на певний строк чи на час виконання певної роботи повинен бути відображений, зокрема у наказі чи розпорядженні роботодавця, яким оформляється цей трудовий договір.

Підставами припинення трудового договору є: закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення (пункт 2 частини першої статті 36 КЗпП України).

Припинення трудового договору після закінчення строку не вимагає заяви або якогось волевиявлення працівника. Свою волю на укладення строкового трудового договору він уже виявив, коли писав заяву про прийняття на роботу за строковим трудовим договору. У цей же час він виразив і волю на припинення такого трудового договору після закінчення строку, на який він був укладений. Власник також не зобов`язаний попереджати або в інший спосіб інформувати працівника про майбутнє звільнення за пунктом 2 частиною першою статті 36 КЗпП України.

Відповідно до статті 57, частини першої статті 58 ЦПК України 2004 року доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до статей 10, 60 ЦПК України 2004 року цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони на інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Установивши, що між сторонами у справі діяв строковий трудовий договір

із 14 травня по 14 серпня 2015 року, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки відповідач, як одна із сторін трудового договору, заявивши вимогу про припинення трудового договору та видавши наказ про звільнення позивача із 14 серпня 2015 року, тобто в останній день дії договору, діяв відповідно до пункту 2 статті 36 КЗпП України. Крім того, позивачем не доведено, що посада контролера ДП «Тростянецький спиртовий завод» передбачала можливість укладення безстрокового трудового договору.

За таких обставин та з підстав, передбачених вказаними нормами матеріального права, правильним та обґрунтованим є висновок суду апеляційної інстанції про те, що ОСОБА_1 не надала суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що між сторонами існували безстрокові трудові відносини, чи що після закінчення строку дії трудового договору сторони досягнули домовленості про продовження трудових відносин.

Доводи касаційної скарги про те, що підставою для укладення строкового трудового договору є заява про прийняття на роботу, в якій вказується обставини або причини, що спонукають працівника найматися на роботу за строковим трудовим договором, проте ніяких сімейно-побутових обставин для укладення строкового трудового договору у позивача не було, тому відповідно до частини другої статті 23 КЗпП України, укладений трудовий договір між позивачем і відповідачем вважається безстроковим, є необґрунтованими, оскільки факт укладання трудового договору на певний строк підтверджено як власноручно написаною позивачем заявою при прийнятті на роботу, так і наказом про прийняття на роботу, які позивачем не оскаржувались, отже, відповідачем підтверджено наявність підстав для звільнення ОСОБА_1 у зв`язку із закінченням строку дії договору.

Наведені у касаційній скарзі доводи про те, що звільнення позивача з роботи з посади контролера КПП відбулося без попередньої згоди ППО ДП «Тростянецький спиртовий завод» та вищого виборного органу цієї профспілки - обласного комітету Вінницької обласної організації Всеукраїнської незалежної профспілки «Трудящі», що є порушенням вимог статті 252 КЗпП України, не заслуговують на увагу, оскільки статтею 43 КЗпП України передбачено у яких випадках проводиться звільнення працівника за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Указаною статтею не передбачено необхідність отримання згоди профспілки у зв`язку із закінченням строку трудового договору.

Таким чином, наведені у касаційній скарзі доводи не спростовують правильність висновків суду та не дають підстав вважати, що судом апеляційної інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін із підстав, передбачених статтею 410 ЦПК України.

Керуючись статтями 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Вінницької області від 28 квітня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Ступак

Судді: І. Ю. Гулейков

А. С. Олійник

С. О. Погрібний

Г. І. Усик