Справа № 461/246/17
Провадження № 6/461/16/19
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

21.02.2019 м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі :

головуючого - судді Радченка В.Є.,

при секретарі - Пелех О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львів заяву ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», заінтересовані особи ПАТ «Енергобанк», ОСОБА_2 про заміну стягувача на його правонаступника,

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернувся до суду із заявою, в якій просить замінити сторону виконавчого провадження стягувача Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» на його правонаступника ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у виконавчому листі №461/246/17 за правом грошової вимоги до ОСОБА_2 В обгрунтування поданої заяви покликається на наступне. Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 06.03.2017 р. стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Енергобанк» заборгованість за кредитним договором № 13-002436-01 від 31.11.2013 року у сумі 150974 грн. 35 коп. та суму сплаченого судового збору у розмірі 2264 грн. 62 коп. 18.05.2018 р. між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ПАТ «Енергобанк» укладено Договір №21 про відступлення права вимоги за кредитними договорами, відповідно до якого право грошової вимоги за договором №м 13-002436-01 перейшло до заявника. Зазначив, що на виконання рішення Галицького районного суду м. Львова видано виконавчий лист №461/246Ї17 від 03.04.2017 р., який не подавався ПАТ «Енергобанк» до виконання до державної виконавчої служби, відповідно відкритого виконавчого провадження немає. Без заміни стягувача правонаступник позбавлений процесуальної можливості вчиняти дії згідно з законом. Заміна стягувача не порушує прав боржника та не може звільняти його від обовязків.Тому просить заяву задовольнити.

Представник заявника ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» в судове засідання не прибув. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується розпискою про отримання рекомендованого поштового відправлення. В матеріалах справи міститься заява представника ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» про розгляд справи без участі представника заявника. Заявлені вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи ПАТ «Енергобанк» в судове засідання не прибув. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується розпискою про отримання рекомендованого поштового відправлення.

Заінтересована особаСендега Т.Р. в судове засідання не прибув. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується розпискою про отримання рекомендованого поштового відправлення. Через канцелярію суду поступила заява ОСОБА_2, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності та відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_3 «ФК «Довіра і гарантія».

Частиною 3 статті 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Суд вважає, за можливе проводити розгляд справи у відсутності осіб, які не з'явилися у судове засідання.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ст. 3 ч. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Згідно з ч. 5 ст. 442 ЦПК України, положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Суд встановив, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 06.03.2017 р. стягнуто з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Енергобанк» заборгованість за кредитним договором № 13-002436-01 від 31.11.2013 року у сумі 51456,70 грн., заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості - 62439,52 грн., заборгованість за штрафами за несанкціонований овердрафт (переліміт) - 1894,10 грн., заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості (константа) 3300,00 грн., заборгованість з відсотків - 31884,03 грн., всього - 150974 (сто п'ятдесят тисяч дев'ятсот сімдесят чотири) грн. 35 коп. Крім цього, стягнуто з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Енергобанк» суму сплаченого судового збору у розмірі 2264 (дві тисячі двісті шістдесят чотири) грн. 62 коп.

03 квітня 2017 року Галицьким районним судом м. Львова видано виконавчий лист на виконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 06.03.2017 р. у справі №461/246/17.

Як вбачається із матеріалів справи, 18 травня 2018 року Публічне акціонерне товариство «Енергобанк» та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» уклали Договір про відступлення права вимоги №21.

Згідно ч.1 ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов'язанні іншою особою є переданий ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Таки чином, за змістом ст.512 ЦК України, ст.442 ЦПК України та ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв'язку з такою зміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно вимог до ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», ст.442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Відповідно до ст.512 ЦК України однією з підстав заміни кредитора у зобов'язанні іншою особою є передання ним своїх прав за правочином, а згідно із статтею 514 до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Відповідно до умов Договору відступлення прав вимоги № 21 від 18 травня 2018 року, а саме п. 2.2 новий кредитор в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до п. 4.1 Договору набуває права вимоги за кредитними договорами, які є предметом Договору про відступлення права вимоги.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії Договору відступлення прав вимоги № 21 від 18 травня 2018 року, в п.4.1 сторони домовились, що за відступлення права вимоги за Основними договорами, відповідно до цього договору новий кредитор сплачує банку грошові кошти у сумі 2055200 грн. без ПДВ та долучено копію платіжного доручення № 2581374 від 18 травня 2018 року на оплату вказаної суми.

Зі змісту Додатку вбачається, що предметом Договору є право вимоги за кредитним договором №13-002436-01 від 21.11.2013р. в розмірі 110 669,17 грн. (без пені), з яких залишок по тілу кредиту становить 51 456,70 грн. і залишок по відсотках становить 59 212,47грн.

У виконавчому листі зазначено, що розмір заборгованості за кредитним договором №13-002436-01 від 31.11.2013р. становить 150 974,35 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту - 51436, 70 грн. , заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості 62 439,52 грн., заборгованість за штрафами за несанкціонований овердрафт (переліміт) 1894,10 грн., заборгованість з відсотків 31 884,03 грн., всього 150 974,35 грн.

Тобто, згідно з Додатком №1 до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» перейшло право вимоги в зовсім іншому розмірі, ніж розмір заборгованості, встановлений рішенням суду і визначений у виконавчому листі.

Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування або в момент предявлення вимоги про дострокове погашення кредиту.

Аналогічна позиція викладена в Постанові ОСОБА_4 Верховного Суду від 28 березня 2018 року справа № 14-10цс18, де зазначено, що «право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання».

Із наданої представником заявника таблиці (а.с.128-129), яка надана суду не в повному обсязі, не вбачається яку саме суму заборгованості ОСОБА_2 сплатив новий кредитор ОСОБА_3 «ФК «Довіра та гарантія» первісному кредитору ПАТ «Енергобанк». З таблиці не вбачається що саме означають суми 110669,17; 51456,70; 59212,47, не зазначено які саме з цих сум оплачені або неоплачені новим кредитором. Таблиця (додаток до договору) надану суду не в повному обсязі, що унеможливлює надати належну оцінку вказаному доказу на підтвердження чи спростування зазначених в заяві про заміну стягувача даних.Суду не доведено вимогу у вказаному в Додатку №1 розмірі.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», заінтересовані особи ПАТ «Енергобанк», ОСОБА_2 про заміну стягувача на його правонаступника.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 260, 261, 442 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», заінтересовані особи ПАТ «Енергобанк», ОСОБА_2 про заміну стягувача на його правонаступника.

Повний текст ухвали суду виготовлено 25.02.2019 р.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвала суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Радченко В.Є.