Справа № 698/143/19
Провадження № 2-о/698/12/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 р. смт. Катеринопіль

Катеринопільський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Баранова О.І.,

за участю секретаря Триліс Я.О.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Катеринопіль в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, посилаючись на те, що відповідно до паспорта громадянина України вона є ОСОБА_1 , а в архівній довідці № 311 від 22.11.2018 року її прізвище вказано як " ОСОБА_2 ". Просила встановити факт належності її вищевказаної архівної довідки.

В судовому засіданні заявник заяву підтримала, просила її заявлені вимоги задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, до суду направив лист про розгляд справи у відсутності представника заінтересованої особи. Просили прийняти рішення на підставі наданих заявником доказів на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення", при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 р. "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України громадяни мають право звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Таким чином, оцінюючи досліджені по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності в їх сукупності, суд приходить до висновку, що таких доказів є достатньо.

Згідно паспорту серії НОМЕР_1 заявником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 4).

Із архівної довідки № 311 від 22.11.2018 року вбачається, що даною довідкою підтверджується стаж роботи ОСОБА_1 за період з 1987 по 1990 р.р. в «Колгоспі «Україна» Кальниболоцької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області (а. с. 6).

Відповідно до ст. 62 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» - основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у нійвстановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України « Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» від 12.08.1993 року № 637 - за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Встановлення факту належності вищезазначеної архівної довідки потрібно заявнику для призначення пенсії, тобто має наслідком виникнення правовідносин, пов`язаних з призначенням пенсії.

В іншому порядку встановити факт належності даної довідки заявник немає можливості із-за припинення діяльності даного господарства, його реорганізацією .

За даних обставин суд вважає за можливе задовольнити заявлені вимоги та встановити факт належності заявникові архівної довідки № 311 від 22.11.2018 року і записів, вказаних в даній довідці. Так як жодного доказу на спростування даного факту суду не надано.

Відповідно до п. 7 ст. 294 ЦПК України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору заявнику не відшкодовуються та покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 18, 81, 89, 263-265, 315, 319 ЦПК України, п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення", -

УХВАЛИВ:

Встановити факт, що архівна довідка від 22.11.2018 року № 311, видана Новоархангельською районною радою Кіровоградської області на ім`я « ОСОБА_1 » належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Ямпіль, Катеринопільського району, Черкаської області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий Баранов О.І.