УХВАЛА

21 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 607/3451/16-ц

провадження № 61-24229св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Сімоненко В. М.,

суддів: Калараша А. А., Лесько А. О., Мартєва С. Ю., Петрова Є. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» в особі філії Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» в м. Тернополі,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» в особі філії Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» в м. Тернополі на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 листопада 2016 року у складі судді Сливка Л. М. та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 31 січня 2017 року у складі колегії суддів: Ткача З. Є., Міщій О. Я., Шевчук Г. М.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» (далі - ПрАТ «СК «Провідна») про стягнення страхових витрат на поховання - виготовлення пам`ятника на могилі матері ОСОБА_2 , яка загинула внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позов обгрунтований тим, що 01 червня 2013 року близько 11 год водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «MAZDA 626», державний номер НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою «Івано - Франківськ - Бучач - Тернопіль», порушив правила дорожнього руху України, виїхав на зустрічну смугу та допустив зіткнення з автомобілем «Honda CRV», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 . Внаслідок зіткнення транспортних засобів водії ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та матір позивача ОСОБА_2 , яка була пасажиром в автомобілі «Honda CRV», загинули. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «MAZDA 626» ОСОБА_3 була застрахована у ПрАТ «СК «Провідна», згідно з договором страхування від 03 жовтня 2012 року (поліс серії АВ/4828926), укладеним на підставі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

За наслідками дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце під час дії вказаного договору страхування, порушено кримінальну справу. Постановою від 21 серпня 2013 року на підставі пункту 5 частини першої статті 284 КПК України кримінальне провадження закрито у зв`язку із смертю ОСОБА_3

На поховання матері позивач поніс витрати у розмірі 14 325,00 грн, які складалися з придбання домовини та ритуальних речей на суму 2 815,00 грн та виготовлення гранітного пам`ятника на суму 11 510,00 грн.

ПрАТ «СК «Провідна» відшкодувала витрати у сумі 5 815,00 грн, а саме: витрати на придбання домовини, інших ритуальних речей у розмірі 2 815,00 грн та витрати на виготовлення пам`ятника - 3 000,00 грн. У відшкодуванні витрат на виготовлення пам`ятника відповідач відмовив.

З огляду на зазначене позивач просив стягнути з ПрАТ «СК «Провідна» в особі філії ПрАТ «СК «Провідна» в м. Тернополі на його користь 8 010,00 грн.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 22 листопада 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 31 січня 2017 року, позов задоволено. Стягнуто з ПрАТ «СК «Провідна» на користь ОСОБА_1 8 010,00 грн витрат на поховання (на спорудження надгробного пам`ятника). Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, мотивоване тим, що ПрАТ «СК «Провідна» не надало суду належних та допустимих доказів на спростування тверджень позивача щодо розміру витрат, понесених на виготовлення надгробного пам`ятника, а також відомостей про граничну вартість стандартних пам`ятників в м. Тернополі на час вирішення спору, тому вартість понесених витрат, що підлягали відшкодуванню, визначено згідно з накладною № 39 за вересень 2013 року, виданою ТОВ «Волохонте-граніт» про оплату пам`ятника в сумі 11 510,00 грн.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У березні 2017 року ПрАТ «СК «Провідна» звернулося до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою на судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, у якій просить скасувати вказані судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

15 березня 2017 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ПрАТ «СК «Провідна».

11 вересня 2017 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вказану справу призначено до судового розгляду.

Згідно із статтею 388 ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набрав чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 червня 2019 року вказану справу призначено судді-доповідачеві Петрову Є. В.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди першої та апеляційної інстанцій не врахували положення пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», відповідно до яких витрати на виготовлення пам`ятників і огорож визначаються, виходячи з їх фактичної вартості, але не вище граничної вартості стандартних пам`ятників і огорож в даній місцевості. Такий правовий висновок також викладений в ухвалі Верховного Суду України від 29 вересня 2010 року.

Посилання судів першої та апеляційної інстанцій на накладну № 29, надану позивачем на підтвердження позовних вимог, є необгрунтованим, оскільки вона не свідчить про визначення граничної вартості стандартних пам`ятників і огорож в даній місцевості.

Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві від 03 жовтня 2008 року № 45 «Про витрати на поховання та пов`язані з цим ритуальні послуги у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання» встановлено розміри вказаних витрат, зокрема в Тернопільській області, що відповідає правовому висновку Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 лютого 2013 року у справі № 6-37549св12.

Заперечення на касаційну скаргу до суду касаційної інстанції не надходили.

Вивчивши матеріали справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що наявні підстави для передання справи на розгляд об`єднаної палати Верховного Суду. Такий висновок Верховного Суду ґрунтується на нижченаведеному.

Суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що 01 червня 2013 року ОСОБА_3 , керуючи власним автомобілем марки «MAZDA 626», державний номер НОМЕР_1 , рухаючись на автодорозі «Івано - Франківськ - Бучач - Тернопіль» порушив вимоги пунктів 2.3(б); 10.1; 11.3; 14.2(б) 12.6(r) Правил дорожнього руху України, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Honda CRV», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4

Унаслідок зіткнення транспортних засобів водії ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та пасажир автомобіля «Honda CRV» ОСОБА_2 - матір позивача ОСОБА_1 , померли на місці пригоди. Інші пасажири отримали ушкодження тяжкого та середнього ступеня важкості.

Вищевказані обставини та вину водія ОСОБА_3 у дорожньо-транспортній пригоді підтверджено постановою про закриття кримінального провадження, винесеною старшим прокурором відділу прокуратури Тернопільської області 21 серпня 2013 року (а. с. 19).

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «MAZDA 626», державний номер НОМЕР_1 , на підставі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» була застрахована у ПрАТ «СК «Провідна» (поліс серії АВ/4828926.)

Вказаний договір діяв з 12 жовтня 2012 року до 11 жовтня 2013 року.

ПрАТ «СК «Провідна» відшкодувало позивачу ОСОБА_1 витрати на виготовлення пам`ятника у розмірі 3 000,00 грн.

Відповідно до листа ПрАТ «СК «Провідна» від 27 березня 2015 року № 17-05/4129 розмір відшкодування визначено на підставі постанови правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 03 жовтня 2008 року № 45 «Про витрати на поховання та пов`язані з цим ритуальні послуги у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання», у додатку до якої встановлено розмір витрат на виготовлення та встановлення пам`ятника для Тернопільського регіону в розмірі 3 000,00 грн.

Відповідно до статті 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати. Допомога на поховання, одержана фізичною особою, яка зробила ці витрати, до суми відшкодування шкоди не зараховується.

Згідно з договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Відповідно до статті 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» поховання померлого - це комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечить законодавству.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Згідно з пунктом 1.3 статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілі - це юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу.

Відповідно до пункту 27.1 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку (пункт 27.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Отже, законодавцем встановлено регулювання відносин у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямовано на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Зокрема пунктом 27.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено загальний розмір відшкодування, який не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Верховний Суд дійшов висновку, що застосування до відносин у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів щодо забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України положень постанови Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 03 жовтня 2008 року № 45 «Про витрати на поховання та пов`язані з цим ритуальні послуги у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання», якою передбачено розмір витрат на поховання залежно від регіону України, є необгрунтованим з огляду на чітке врегулювання таких правовідносин спеціальним законом.

Таким чином, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку про відсутність підстав застосування положень постанови Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 03 жовтня 2008 року № 45 «Про витрати на поховання та пов`язані з цим ритуальні послуги у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання», якими передбачено розмір витрат на поховання в залежності від регіону України, встановлених на дату прийняття такої постанови.

Водночас, визначений у пункті 27.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір відшкодування, який не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку, забезпечує реальне відшкодування особам здійснених ними витрат.

Отже, суди обґрунтовано застосували пункт 27.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до спірних правовідносин, чим забезпечили ефективний спосіб захисту особи, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника.

Відповідно до частини другої статті 403 ЦПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати.

Прикладом наявності протилежних за змістом правових висновків у судових рішеннях Верховного Суду є постанова Верховного Суду від 08 травня 2019 року у справі № 61-24491св18.

У вказаній постанові колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про те, що при вирішенні спорів про страхове відшкодування у наведених вище випадках суди повинні застосовувати положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» та враховувати відповідні роз`яснення, надані у постанові Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (з відповідними змінами та доповненнями). Страховиком виплачену позивачу, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, суму страхового відшкодування у розмірі, визначеному постановою Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 03 жовтня 2008 року № 45 «Про витрати на поховання та пов`язані з цим ритуальні послуги у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання», якою передбачено розмір витрат на поховання залежно від регіону України. При цьому суди виходили з того, що сторони не подали інших доказів щодо граничної вартості стандартних пам`ятників і огорож у Київській області.

Зазначене свідчить про існування різного підходу щодо застосування законодавчого врегулювання відносин у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів щодо забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що вирішення цих правових питань з урахуванням наведеної правової позиції Верховного Суду у подібних правовідносинах потребує формування єдиної правозастосовної практики, що підлягає вирішенню об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду.

Однакове застосування закону забезпечуватиме реалізацію верховенства права, рівність перед законом та правову визначеність у державі. Єдність у практиці застосування одних й тих самих норм права поліпшуватиме громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також сприятиме утвердженню довіри до судової влади в цілому.

Ухвалення протилежних чи суперечливих судових рішень, особливо судом вищої інстанції, може спричинити порушення права на справедливий суд, закріпленого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Загальновизнаний принцип правової визначеності передбачає стабільність правового регулювання і виконуваність судових рішень.

Згідно з частиною другою статті 403 ЦПК України та з урахуванням наведеного наявні підстави для передачі справи на розгляд об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Керуючись статтями 403, 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Передати на розгляд об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справу № 607/3451/16ц, провадження № 61-24229св18, за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» в особі філії Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» в м. Тернополі про стягнення страхових витрат на поховання - виготовлення пам`ятника за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» в особі філії Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» в м. Тернополі на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 31 січня 2017 року.

Головуючий В. М. Сімоненко

Судді: А. А. Калараш

А. О. Лесько

С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров