Дата документу 25.06.2019 Справа № 316/1092/15-ц
Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний № 316/1092/15 Головуючий у 1-й інстанції: Петров В.В.
Провадження № 22-ц/807/1456/19 Суддя-доповідач Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого: Полякова О.З.,

суддів: Бєлки В.Ю.,

Онищенка Е.А.

при секретарі Волчановій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» на рішення Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 20 грудня 2018 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2015 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, який уточнювався в останнє 23.07.2018 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що 17 квітня 2013 року між позивачем та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 184/07/07-2013 на суму 379000 грн. на строк з 17.04.2013 року по 16.04.2020 року зі сплатою процентів за користування кредитними коштами виходячи з 17,9 % річних.

За користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені кредитним договором за прострочену заборгованість процентна ставка встановлюється у розмірі 22,9%. Позивач виконав свої зобов`язання перед відповідачем-1 за кредитним договором у повному обсязі проте в супереч вимогам кредитного договору та законодавства ОСОБА_1 не виконує умови кредитного договору щодо своєчасної сплати за кредитним договором, та станом на 10.07.2018 року має перед позивачем заборгованість в розмірі 152855,62 грн., яка складається з: 8 835,17 грн. - заборгованість по кредиту строкова; 175,72 грн., - заборгованість по процентам поточна; 143 844,73 грн. - заборгованість по процентам прострочена.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між Банком та ОСОБА_2 був укладений Договір поруки від 17.04.2013 року. Відповідно до умов п.1.2. договору поруки Поручитель несе солідарну відповідальність з Позичальником перед Кредитором - позивачем за порушення виконання зобов`язання по кредитному договору. Також у забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_3 передано в заставу транспортний засіб, автомобіль марки AUDI, модель Q7, легковий універсал -В, 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Керуючись ч.2 ст. 1050 ЦК України позивач направив вимогу про повернення заборгованості по кредитному договору Позичальником та Поручителем 17.03.2014 року.

У зв`язку з невиконанням відповідачами взятих на себе зобов`язань, ПАТ АБ «Укргазбанк» просило суд стягнути солідарно з боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вищезазначену заборгованість.

Рішенням Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 20 грудня 2018 року відмовлено у задоволені позову.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ПАТ АБ «Укргазбанк» подалоапеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість, невідповідність висновків обставинам справи, неповне з`ясування усіх фактичних обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укргазбанк» заборгованість в розмірі 152855,62 грн., з яких заборгованість по кредиту строкова складає - 8835,17 грн., заборгованість по процентам - 175,72 грн., заборгованість по процентам прострочена - 143844,73 грн., та вирішити питання судових витрат.

В обґрунтування апеляційної скарги ПАТ АБ «Укргазбанк» зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги умови кредитного договору та відмовив у судовому захисті порушеного права на стягнення процентів, яке передбачено цим договором. Відмовив в позові в частині стягнення процентів, нарахованих після направлення Позивачем вимоги про дострокове погашення в повному обсязі заборгованості за кредитним договором. При цьому, в порушення п. 5, 6, ч. 4 ст. 265 ЦПК України суд не навів у рішенні посилань на норми права або умови кредитного договору як підстави для такої відмови, пославшись лише на правову позицію, зроблену Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 14.02.2018р. у справа №564/2199/15-ц. На думку ПАТ «Укргазбанк» в силу змісту кредитного договору та ст. 1050 ЦК України після направлення вимоги про дострокове погашення кредиту змінюється лише умова договору про строк повернення кредиту - решта умов кредитного договору залишається без змін. Відповідно, Позивач не втратив можливості нарахування та стягнення з Позичальника процентів за кредитним договором, якщо строк дії договору не сплинув, та якщо умови такого договору передбачають нарахування процентів за неправомірне використання кредиту, який позичальник, в порушення умов кредитного договору, продовжує використовувати у своїй діяльності.

28 березня 2019 року на адресу апеляційного суду в порядку ст. 360 ЦПК України надійшов відзив ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_4 на апеляційну скаргу ППАТ «Укргазбанк». З доводами в апеляційній скарзі відповідач не погоджується, просить залишити її без задоволення, а рішення суду - без змін.

Вислухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і

обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставин справи в межах доводів

апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до

висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Так, відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ПАТ АБ «Укргазбанк» пред`явивши претензію про дострокове повернення кредиту в силу приписів ст. 611 ЦК України змінило терміни повернення кредиту, які були передбачені кредитним договором укладеним з відповідачем. Сам кредитний договір припинив свою дію з дати пред`явлення претензії про дострокове повернення кредиту. Оскільки кредитний договір припинив свою дію, то у кредитора відсутні підстави для стягнення відсотків, а ОСОБА_1 погашено суму заборгованості на суму 345458,49 грн. протягом судового розгляду справи.

З зазначеним висновком колегія суддів погоджується.

Судом вірно встановлено, та вбачається з матеріалів справи, що 17 квітня 2013 року ПАТ АБ «Украгазбанк» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №184/07/07-2013, відповідно до якого ПАТ АБ «Укргазбанк» надає ОСОБА_1 кредит, у сумі 379000,00грн. (т. 1 а.с. 19-22).

Пунктом 1.2 вказаного кредитного договору зазначено, що кредит надається на придбання автомобіля марки AUDI, модель Q7, легковий універсал -В, 2013 року випуску,номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , колір - чорний, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Який буде використовуватися в особистих та сімейних цілях.

Пунктами 1.3.1, 1.3.2. встановлено, що кредит надається з 17 квітня 2013 року по 16 квітня 2020 року. Позичальник у будь-якому випадку зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі: - в термін, не пізніше 16 квітня 2020 року, та у порядку передбаченому цим Договором, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений за домовленістю Сторін на підставі додаткової угоди до цього Договору, або достроково, відповідно до умов цього договору.

Згідно п. 1.4. кредитного договору сторони визначили, що позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитними коштами за весь строк фактичного користування кредитом. За користування кредитними коштами у межах строку кредитування процентна ставка встановлюється у розмірі 17,9% річних. За користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені цим Договором (прострочена заборгованість), процентна ставка встановлюється у розмірі 22,9% річних.

Пунктом 3.1 узгоджено, що позичальник здійснює погашення кредиту у відповідності з графіком, встановленим у Додатку 2 до цього договору та сплату процентів за користування кредитними коштами (кредитна заборгованість) шляхом сплати рівних один одному платежів у розмірі 7992,00 грн., щомісячно - з 1-ого до 10-е число кожного місяця (строк сплати періодичного платежу), шляхом внесення коштів на рахунок Банку через касу або шляхом безготівкового перерахування. Сплата періодичного платежу оформлюється єдиним платіжним документом, в якому не відокремлюється суми, що припадають на погашення кредиту та сплату процентів за користування кредитними коштами.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Також, умовами забезпечення кредиту, згідно п. 2.1. кредитного договору визначено, що згідно договору застави №184/07/07-2013/1з від 17 квітня 2013 р. укладеного одночасно з Договором між Банком та ОСОБА_1 , у забезпечення виконання зобов`язань за цим Договором, банком приймається в заставу автомобіль, який зазначено у п. 1.2. цього Договору.

Крім цього, відповідно до п. 2.3 вбачається, що кредит забезпечується фінансовою порукою ОСОБА_2 .

Як вбачається з копії Договору поруки №184/07/07-2013/1П, ОСОБА_2 поручається перед кредитором ПАТ АБ «Укргазбанк» за виконання зобов`язань по кредитному договору №184/07/07-2013 від 17.04.2013р., укладеному між кредитором та позичальником ОСОБА_1 , за умовами якого позичальник зобов`язаний у порядку та на умовах, викладених у кредитному договорі не пізніше 16 квітня 2020 року повернути кредит у розмірі 379000,00 грн., сплатити проценти за користування кредитними коштами у межах строку кредитування, виходячи з 17,9 % річних, сплатити проценти за користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені кредитним договором (прострочена заборгованість), виходячи з 22,9 % річних, а також комісії, штрафи та пені у розмірі і випадках, передбачених кредитним договором, договором забезпечення та цим Договором. (т.1 а.с. 16).

Пунктом 1.2 встановлена солідарна відповідальність поручителя з позичальником за порушення виконання зобов`язань по кредитному договору.

Згідно п. 2.1. договору поруки, у випадку невиконання позичальником зобов`язань по кредитному договору кредитор звертається з письмовою вимогою про виконання зобов`язань по кредитному договору до позичальника та/або поручителя. У разі одержання вимоги кредитора поручитель зобов`язаний повідомити про це позичальника , а в разі пред`явлення до нього позову - подати клопотання про залучення позичальника до участі у справі.

Поручитель зобов`язаний не пізніше 2-х банківських днів з дати отримання письмової вимоги кредитора перерахувати суму заборгованості позичальника за кредитним договором на рахунки, на яких враховується заборгованість позичальника в АБ "Укргазбанк"(п.2.2. договору поруки).

Частиною 1 ст. 533 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настаютьправові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Також, суд першої інстанції вірно встановив, що умовами кредитного договору №184/07/07-2013 від 17.04.2013р., зокрема п. 4.2.3. сторони визначили, що Банк має право вимагати дострокового повного виконання позичальником своїх зобов`язань по цьому договору, включаючи повернення всієї суми кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами, комісій та штрафних санкцій у випадках невиконання позичальником будь-яких своїх зобов`язань по цьому договору, у тому числі, несвоєчасного виконання грошових зобов`язань ( з простроченням їх виконання більше, ніж на один банківський день, що впливає з цього договору. Вимога про дострокове виконання Позичальником своїх зобов`язань по цьому Договору направляється позичальнику у письмовому вигляді та підлягає виконанню у повному обсязі протягом 30 календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу від Банку.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що Банк таким своїм правом скористався, звернувшись з вимогою до відповідачів про повернення заборгованості по кредиту у розмірі 334722,03 грн. (т. 1 а.с. 8), що не спростовується ПАТ «Укргазбанк». Така вимога банку була задоволена шляхом погашення ОСОБА_1 вказаної заборгованості під час вирішення справи у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що у зв`язку з порушенням боржником виконання зобов`язання за кредитним договором банк відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України використав право достроково стягнути з позичальника та поручителя заборгованість за кредитним договором.

Отже, пред`явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов`язання.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що ПАТ «Укргазбанк»використав право вимагати дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, та пені за порушення умов договору, шляхом стягнення цих коштів у судовому порядку.

Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, і тому твердження ПАТ «Укргазбанк»в апеляційній скарзі щодо дійсності кредитного договору в даний момент, є помилковим, і таким, що не ґрунтується на законі.

Загальновизнаний принцип правової визначеності передбачає стабільність правового регулювання і виконуваність судових рішень.

Отже, суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, прийшов до вірного висновку про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. У спірних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18).

У постанові від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 14-154цс18 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник не виконав, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні, а отже, строк дії договору змінився.

З копій квитанцій, які містяться в матеріалах справи вбачається, що ОСОБА_1 здійснила погашення вказаної заборгованості (т. 2 а.с. 32-35). Призначення вказаних платежів зазначено як погашення залишку тіла кредиту за кредитним договором №184/07/07-2013 від 17.04.2013р.

Частиною 1 статті 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За таких обставин, суд першої інстанції, дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ «Укргазбанк» про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором, нарахованої поза межами дії строку кредитного договору.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, які являються обов`язковою підставою для скасування судового рішення.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права. Підстав для скасування рішення суду першої інстанції при апеляційному розгляді не встановлено.

Доводи апеляційної скарги щодо посилання суду першої інстанції на правову позицію Верховного Суду не є підставою для скасування судового рішення, оскільки у частині четвертій статті 263 ЦПК України вказано про те, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на вищевикладене, колегія дійшла до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог ст. ст. 89, 263 ЦПК України, Отже висновки суду першої інстанції відповідають матеріалам справи, рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, та підстав для його скасування колегія судів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 374,375,381-384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» - залишити без задоволення.

Рішення Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 20 грудня 2018 року у цій справі - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 03 липня 2019 року.

Головуючий:

Судді: