ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

30 січня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 732/746/18

Головуючий у першій інстанції - Березовський О. Д.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/136/19

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді: Мамонової О.Є.,

суддів: Бобрової І.О., Шитченко Н.В.,

із секретарем: Шкарупою Ю.В.,

учасники справи :

стягувач - ОСОБА_2,

заінтересовані особи: ОСОБА_3, Городнянський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Городнянського районного суду Чернігівської області від 08 серпня 2018 року (постановлена о 09:15, повний текст ухвали складено 13 серпня 2018 року) у справі за заявою ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

У С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою, в якій просив визнати виконавчий лист № 2-326/11, виданий 07.10.2011, таким, що не підлягає виконанню.

Посилаючись на положення ст. 5, 6 Закону України «Про доступ до судових рішень», свою заяву обґрунтовував тим, що в оспорюваному виконавчому листі датою набрання законної сили рішенням суду вказано 09.09.2011 - дата постановлення ухвали Апеляційним судом Чернігівської області, яка відсутня в Єдиному державному реєстрі судових рішень. Вважає, що зазначений виконавчий лист видано безпідставно.

Ухвалою Городнянського районного суду Чернігівської області від 08 серпня 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким визнати виконавчий документ № 2-326/11 таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Заявник зазначає, що голова Городнянського районного суду Чернігівської області та начальник Городнянського відділу ДВС ГТУЮ в Чернігівській області в неконституційний спосіб втрутилися в Єдиний державний реєстр судових рішень та внесли сфальшовані рішення по справі № 2-326/11, які були складені за межами суду.

Заявник вказує, що ухвала Апеляційного суду Чернігівської області від 09.09.2011, на підставі якої у виконавчому листі зазначено дату набрання законної сили рішення суду, не внесена до Єдиного державного реєстру судових рішень.

21.01.2019 до апеляційного суду від ОСОБА_3 надійшла заява, в якій останній просить вважати його вимоги в п. 3 апеляційної скарги наступними: прийняти нове рішення, в якому справу № 732/746/18 направити на новий розгляд по суті до Городнянського районного суду. Однак вказана заява ОСОБА_3 не оформлена належним чином як доповнення до апеляційної скарги, у зв'язку з чим у апеляційного суду відсутня необхідність у процесуальний спосіб вирішувати питання прийняття чи повернення зазначених в заяві вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_3 відмовити, а ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08 серпня 2018 року - залишити без змін, посилаючись на те, що виконавчий лист № 2-326/11 видано 07.10.2011 у передбачений діючим законодавством спосіб. Доводи заявника вважає необґрунтованими і такими, що не відповідають чинному законодавству та зазначає, що заявник посилається на ухвали, рішення та виконавчі документи, датовані 2018 роком, яких не існує.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення боржника ОСОБА_3, який просив задовольнити апеляційну скаргу, пояснення стягувача ОСОБА_2, який просив залишити без змін оскаржувану ухвалу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 10.08.2011 у справі № 2-326/11 набрало законної сили після постановлення 09.09.2011 року ухвали апеляційною інстанцією та на виконання рішення суду, яке набрало законної сили, 07.10.2011 судом було видано відповідний виконавчий лист; рішення суду від 10.08.2011 внесено в Єдиний державний реєстр судових рішень, а той факт, що у Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутня ухвала Апеляційного суду Чернігівської області від 09.09.2011 не може слугувати підставою для висновку про те, що рішення суду від 10.08.2011 не набрало законної сили; боржник ОСОБА_3 не оспорює того, що вказане рішення апеляційною інстанцією виносилось та інших підстав для визнання виконавчого листа № 2-326/11, виданого 07.10.2017 року, таким, що не підлягає виконанню боржником суду не наведено.

З таким висновком районного суду погоджується апеляційний суд, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Судом у справі встановлено, що рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 10.08.2011 позов ОСОБА_2 задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 11 632,60 грн інфляційних втрат за час прострочення виконання зобов'язань, три проценти річних від простроченої суми 2 830 грн та 144,62 грн. сплаченого держмита і 120 грн. витрат на матеріально технічне забезпечення ( а.с. 4 ).

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 09.09.2011 рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 10.08.2011 залишено без змін (а.с. 3).

На виконання вищевказаного рішення суду 07 жовтня 2011 року Городнянським районним судом Чернігівської області видано виконавчий лист (справа № 2-326/11) про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 11 632,60 грн інфляційних витрат за час прострочення виконання зобов'язань, три проценти річних від простроченої суми 2 830 грн та 144,62 грн. сплаченого державного мита і 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи. У виконавчому листі зазначено, що рішення набрало законної сили 09.09.2011 ( а.с. 2 ).

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 18 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов'язковість рішень суду.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Судове рішення, що набрало законної сили, є підставою для його виконання. Виконання судового рішення сприяє втіленню законів у життя та зміцненню їх авторитету. Рішення суду охороняє права, свободи та законні інтереси громадян, а також є завершальною стадією судового провадження.

За ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

У прецедентній практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на значенні своєчасного виконання рішень суду для захисту прав та свобод людини і громадянина, зауважуючи, що виконання судових рішень є невід'ємною частиною цивільного процесу, a несвоєчасне виконання судових рішень є таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції, і є порушенням права на суд. Так, у справі Хорнсбі проти Греції ЄСПЛ зауважив, що право на суд стало б ілюзорним, якщо б правова система держави дозволяла, щоб кінцеве та обов'язкове рішення суду залишалося невиконаним, що завдавало б шкоду одній зі сторін. Виконання рішень, ухвалених будь-яким судом, необхідно розглядати як невід'ємну частину «судового розгляду» для цілей статті 6 Конвенції. Така позиція ЄСПЛ підтримувалася судом також і у рішеннях Савіцький проти України, Кайсина та інші проти України, Іммобільяре Саффі проти Італії, Ромашов проти України, Дубенко проти України, Вассерман проти Росії, Малиновський проти Росії.

Частиною 2 ст. 432 ЦПК України визначено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов'язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа або наявності інших обставин, які зумовлюють необхідність установлення питань виконання судового рішення.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов'язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов'язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов'язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред'явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред'явлення цього листа до виконання.

З матеріалів справи вбачається, що виконавчий лист виданий на підставі рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 10.08.2011, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 09.09.2011, яке набрало законної сили та не скасоване, рішення підлягає примусовому виконанню. На час розгляду справи підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, передбачених ч. 2 ст. 432 ЦПК України, не встановлено, доказів припинення зобов'язань боржника перед ОСОБА_2 суду не надано.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Доводи апеляційної скарги про те, що голова Городнянського районного суду Чернігівської області та начальник Городнянського відділу ДВС ГТУЮ в Чернігівській області в неконституційний спосіб втрутилися в Єдиний державний реєстр судових рішень та внесли сфальшовані рішення по справі № 2-326/11, які були складені за межами суду, є голослівними, оскільки жодними належними та допустимими доказами не підтверджені.

Посилання заявника на те, що ухвала Апеляційного суду Чернігівської області від 09.09.2011, на підставі якої у виконавчому листі зазначено дату набрання законної сили рішення суду, не внесена до Єдиного державного реєстру судових рішень, а тому виконавчий лист має бути визнаним таким, що не підлягає виконанню, не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Частинами 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» встановлено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень (далі - Реєстр) - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 4 Закону судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

З аналізу вищевказаних положень Закону вбачається, що Реєстр ведеться з метою забезпечення доступу до судових рішень (рішень, судових наказів, постанов, вироків, ухвал), ухвалених судами загальної юрисдикції.

Відсутність рішення суду в Реєстрі жодним чином на факт існування такого рішення та його законність не впливає, крім того, факт постановлення Апеляційним судом Чернігівської області ухвали 09 вересня 2001 року не заперечується самим заявником, який брав участь у розгляді цієї справи, та, відповідно, не може бути підставою для визнання оспорюваного виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

За таких обставин, оскаржувана ухвала винесена з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі, у зв'язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Городнянського районного суду Чернігівської області від 08 серпня 2018 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Ухвалу Городнянського районного суду Чернігівської області від 08 серпня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 01 лютого 2019 року.

Головуючий Судді: