РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" травня 2019 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Сенько Л.Ю.,

за участі секретаря Райчук Б.А.,

представника позивача Коновалової Я.О.,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Жмеринської міської ради Вінницької області до ОСОБА_3 про примусове стягнення збитків, заподіяних тимчасовим зайняттям земельної ділянки,-

в с т а н о в и в:

Міський голова А.Кушнір звернувся до суду з позовною заявою в якій просив стягнути з ОСОБА_3 збитки, заподіяні тимчасовим зайняттям земельної ділянки, яка розташована по АДРЕСА_1 загальною площею 0,3960 га в сумі 110 163 грн. 01 коп. на користь Жмеринської міської ради Вінницької області; а також 1652 грн. 47 коп. судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням 5 сесії Жмеринської міської ради 7 скликання від 25 лютого 2016 року №93 «Про надання земельних ділянок в оренду» ОСОБА_3 було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки для укладання договору оренди по АДРЕСА_1 площею 0,3960 га для комерційних потреб, строком на 49 років.

01.08.2017 відповідач ОСОБА_3 підписав договір оренди земельної ділянки по АДРЕСА_1 площею 0,3960 для комерційних потреб, але не здійснив державну реєстрацію договору.

З метою повідомлення відповідача про наявні факти порушення ним земельного законодавства та врегулювання питання в досудового порядку відповідачу неодноразово направлялись письмові прохання зявитися до відділу земельних ресурсів Жмеринської міської ради Вінницької області для оформлення правовстановлюючих документів.

Фактичне користування відповідачем земельною ділянкою, без проведення державної реєстрації договору оренди, позбавляє Жмеринську міську раду Вінницької області, як власника землі, можливості отримати від цієї земельної ділянки дохід у розмірі орендної плати, що і стало підставою для звернення до суду з метою відшкодування збитків ( упущеної вигоди).

Відповідач не уклавши договір оренди земельної ділянки відповідно до рішення органу місцевого самоврядування, допустив протиправну бездіяльність, що потягла за собою неотримання територіальною громадою коштів у вигляді орендної плати.

Відповідно до акту про визначення розміру збитків ( затвердженого рішенням виконавчого комітету Жмеринської міської ради Вінницької області №224 від 17.08.2017) сума збитків по земельній ділянці за період 25.02.2016 по 31.07.2017 складає 110 163 грн. 01 коп.

19.08.2017 відповідачу було відправлено лист ( вих. №169) з проханням у 15-денний термін з дня прийнятого даного рішення розглянути його разом з актом та про результати їх розгляду інформувати у письмовій формі Жмеринську міську раду Вінницької області.

В судовому засіданні 05.03.2019 представник позивача Коновалова Я.О. підтримала позовні вимоги посилаючись на обставини викладені у позовній заяві та просила їх задовольнити. Пояснила, рішенням 5 сесії Жмеринської міської ради 7 скликання від 25 лютого 2016 року №93 «Про надання земельних ділянок в оренду» ОСОБА_3 було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки для укладання договору оренди по АДРЕСА_1 площею 0,3960 га для комерційних потреб. Договір оренди довгий час не укладався, земельна ділянка використовувалася відповідачем, так як він є власником. Договір оренди було підписано 01.08.2017, тобто відповідач підтвердив своє право користування і право власності на будівлі які розташовані на земельній ділянці. Комісією по визначенню та відшкодування збитків, заподіяних тимчасовим зайняттям земельних ділянок міста зроблено розрахунок збитків за тимчасове використання земельної ділянки ОСОБА_3 без правовстановлюючих документів, виходячи з технічної документації де визначені межі земельної ділянки, за період з 25.02.2016 по 31.07.2017.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні 05.03.2019 пояснив, що ним було замовлено та виготовлено план землевідведення згідно якого його була відведена територія по АДРЕСА_1 площею 0,3960. В проекті технічної документації не було зазначено статусу земельної ділянки. Тривалий час не могли визначити статус земельної ділянки, так як міська рада наполягала на статусі земельної ділянки для комерційних потреб, оскільки там найбільша ставка оподаткування. 01.08.2017 ним було підписано договір оренди за яким встановлено орендну плату для комерційних потреб, до 01.08.2017 у нього не було підстав для оплати в звязку з відсутністю договору, рахунку і вимог до нього. Був відсутній акт передачі землі, не було генерального плану, не було визначено статус землі, землю не використовував поки не заключив договір, будівлі також не використовувалися так як не було електроенергії. Рішення виконкому про нарахування збитків не оскаржував, оскільки на засіданні присутній не був, листи міською радою направлялися в м. Дніпропетровськ, але він на той час перебував у м. Жмеринці. На даний час міська рада не може змінити статус земельної ділянки, так як немає генерального плану.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні 05.03.2019 просив відмовити в задоволенні позову. Зазначив, що позивач при подачі позову посилається на ст. 1166 ЦК України та правову позицію Верховного суду, однак Велика палата Верховного суду по справі №629/4628/16-ц відступила від цієї позиції і скасувала рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, а справу направила на новий розгляд. Просив врахувати позицію Великої палати Верховного суду.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі продажу від 29.04.2016 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень ОСОБА_3 є власником нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.12-13)

Рішенням 5 сесії Жмеринської міської ради 7 скликання від 25 лютого 2016 року №93 « Про надання земельних ділянок в оренду» затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки для укладення договору оренди землі з ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 площею 0,3960, для комерційних потреб, строком на 49 років (а.с.14).

07.04.2016 за №63, 08.09.2016 за №194, 23.12.2016 за № 02-5/10-2968, 24.03.2017 за №46 виконавчим комітетом Жмеринської міської ради Вінницької області ОСОБА_3 направлялися два примірники проекту договору оренди змеленої ділянки, акт приймання передачі земельної ділянки в оренду по АДРЕСА_1 загальною площею 0,3960 для комерційних потреб, строком на 49 років, з проханням погодити його у відповідності до чинного законодавства і надіслати у відділ земельних ресурсів Жмеринської міської ради, для подальшої реєстрації (а.с. 15-22).

10.07.2017 за №134 виконавчим комітетом Жмеринської міської ради Вінницької області ОСОБА_3 направлялося запрошення взяти участь в комісії по визначенню та відшкодуванню збитків, заподіяних тимчасовим зайняттям земельних ділянок (а.с.23-24).

01.08.2017 між Жмеринською міською радою в особі міського голови Кушніра А.П. та ОСОБА_3 договір оренди землі та акт приймання передачі земельної ділянки в оренду по АДРЕСА_1 загальною площею 0,3960 для комерційних потреб, строком на 49 років (а.с.32-34).

Начальником відділу земельних ресурсів Жмеринської міської ради Р.Є. Пилявець складено обґрунтований розрахунок збитків заподіяних тимчасовим зайняттям земельної ділянки ОСОБА_3 за період з 25.02.2016 по 31.07.2017 в розмірі 110 163 грн. 01 коп. (а.с.35). 15.08.2018 складений акт про визначення розміру збитків (а.с.42). 19.08.2017 за №169 виконавчим комітетом Жмеринської міської ради Вінницької області ОСОБА_3 направлявся акт про визначення розміру збитків від 15.08.2017 затверджений рішенням виконавчого комітету Жмеринської міської ради від 17.08.2017 за №224 (а.с.25-26).

Судом всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, які є належними, допустимими і достовірними, встановлено наступні обставини та визначені відповідні до них правовідносини.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 22 ЦК України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частина перша статті 1166 ЦК України встановлює, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. А згідно з пунктом «д» частини першої статті 156 ЗК України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

За змістом вказаних приписів ЦК України та ЗК України відшкодування шкоди (збитків) є заходом відповідальності, зокрема за завдану шкоду майну чи за порушення прав власника земельної ділянки.

Шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 ЦК України). Підставою для відшкодування є наявність таких елементів складу цивільного правопорушення як: шкода; протиправна поведінка її заподіювача; причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від обов'язку її відшкодовувати, якщо доведе, що шкода заподіяна не з її вини (частина друга статті 1166 ЦК України).

Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов'язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.

За змістом приписів глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов'язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна у набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов'язковим елементом настання відповідальності у деліктних зобов'язаннях. Натомість, для кондикційних зобов'язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Обов'язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов'язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Судом встановлено, що відповідач є власником нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1. Рішенням 5 сесії Жмеринської міської ради 7 скликання від 25 лютого 2016 року №93 « Про надання земельних ділянок в оренду» затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки для укладення договору оренди землі з ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 площею 0,3960, для комерційних потреб, строком на 49 років. 01.08.2017 між Жмеринською міською радою в особі міського голови Кушніра А.П. та ОСОБА_3 договір оренди землі та акт приймання передачі земельної ділянки в оренду по АДРЕСА_1 загальною площею 0,3960 для комерційних потреб, строком на 49 років.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження конкретного розміру земельної ділянки, за користування якою Жмеринська міська рада просить стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі орендної плати.

Перехід прав на земельну ділянку, пов'язаний із переходом права на будинок, будівлю або споруду, регламентований у ЗК України. Так, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (частина друга статті 120 ЗК України). Набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, є підставою припинення права користування земельною ділянкою у попереднього землекористувача (пункт «е» частини першої статті 141 ЗК України).

За змістом глави 15 ЗК України право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується через право постійного користування або право оренди.

Частина перша статті 93 ЗК України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов'язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт «в» частини першої статті 96 ЗК України).

Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права (стаття 125 ЗК України).

За змістом вказаних приписів виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені і яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте, враховуючи приписи частини другої статті 120 ЗК України, не є правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій ці будинок, будівля, споруда розташовані.

Відтак, суд вважає, що відсутні підстави застосовувати до спірних правовідносин приписи чинного законодавства України про відшкодування шкоди (збитків) власникам земельних ділянок.

До моменту оформлення власником об'єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об'єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов'язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України (близькі за змістом висновки сформульовані у постанові Верховного Суду України від 12 квітня 2017 року у справі № 922/207/15).

З врахуванням вищезазначеного, також того, що позивач не позбавляється права звернутися до суду з інших підстав зазначених вище, а тому суд відмовляє в задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до ст. ст. 22, 1212, 1166 ЦК України, ст. ст. 15,93,130 ЗК України, керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в:

В задоволенні позову - відмовити.

Судові витрати по сплаті судового збору віднести на рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 15.05.2019.

Суддя