ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/986/17 Номер провадження 22-ц/814/2295/19Головуючий у 1-й інстанції Сьоря С. І. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого (судді-доповідача): Карпушина Г.Л., суддів: Одринської Т.В., Пікуль В.П., при секретарі судового засідання: Ряднині І.В., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10 червня 2019 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

У березні 2017 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом, відповідно до якого просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 551 470 грн. 45 коп. та понесені судові витрати.

Свої вимоги мотивував тим, що 04.06.2007 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №07/22/07 Склв, відповідно до якого ПАТ «Кредитпромбанк» надав позичальнику кредит в розмірі 200 000 грн. з розрахунку 17% річних за користування кредитом на строк з 04 червня 2007 року по 03 червня 2012 року.

27.09.2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі - продажу прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Кредитпромбанк» передав ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, в тому числі і за кредитним договором №07/22/07 - Склв від 04.06.2007 року, що укладений між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 .

Свій обов`язок згідно до договору Банк виконав у повному обсязі, а відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання по кредитному договору виконує неналежним чином і станом на 27.01.2017 року заборгованість за кредитним договором склала 551 470 грн. 45 коп., з яких: тіло кредиту - 200 000 грн., відсотки - 216 265 грн. 49 коп., пеня - 135 204 грн. 96 коп., а тому вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Заочним рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 31.05.2017 року позов ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено, стягнуто ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №07/22/07 - Склв від 04.06.2007 року в розмірі 551 470 грн. 45 коп. та 8 272 грн. 06 коп. сплаченого судового збору.

Ухвалою Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 18.02.2019 року заочне рішення Крюківського районного суду м.Кременчука від 31.05.2017 року у цивільній справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано та призначено підготовче судове засідання на 13 березня 2019 року.

Ухвалою Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 18.04.2019 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та справу призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10 червня 2019 року у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

З даним рішенням суду не погодилося публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» та подало на нього апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10 червня 2019 року та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги АТ «Дельта Банк» задовольнити, а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Зокрема вказує, що з позовом про стягнення кредитної заборгованості до позичальника у справі, яка є предметом цього розгляду, АТ «Дельта Банк» звернувся до суду у березні 2017 року, тобто в межах трирічного строку позовної давності з моменту винесення Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області ухвали від 16.12.2015 про залишення позову без розгляду. Тому, вважає, що строк позовної давності АТ «Дельта Банк» не є пропущеним, оскільки він у відповідності до вимог ст. 264 ЦК України є перерваним.

Від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому підтримуючи рішення суду першої інстанції прохав апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10 червня 2019 року залишити без змін.

Судове засідання проводилося в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі. На момент розгляду сторони по справі будучи належним чином та завчасно повідомленими про час та місце слухання справи в судове засідання не з`явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, приходить до висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

У відповідності з ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до положень ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно ч.1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 04 червня 2007 року між ВАТ «Кредитпромбанк», після зміни найменування ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №07/22/07 - Склв.

Відповідно до п. 1.1 кредитного Договору Банк відкриває ОСОБА_1 відновлювальну кредитну лінію на споживчі цілі у розмірі 200 000 грн. строком по 03.06.2012 року включно. Згідно п.1.3 даного Договору процентна ставка за користування кредитом складає 17% річних.

Відповідно до п.п.3.1, 3.2. договору ОСОБА_1 зобов`язався забезпечити повернення одержаної суми кредитів згідно з умовами цього Договору не пізніше 03 червня 2012 року, сплачувати банку нараховані проценти за користування кредитами до 11 числа кожного календарного місяця включно, а також 03 червня 2012 року або в день повного дострокового погашення кредитів.

Пунктом 3.7 договору передбачено, що за порушення строків повернення кредитів та/або сплати процентів за користування кредитами, позичальник зобов`язаний сплачувати Банку пеню за кожен день прострочки у розмірі подвійної процентної ставки від суми простроченого платежу.

Як встановлено судом, свій обов`язок згідно кредитного договору Банк виконав у повному обсязі, а відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання по кредитному договору виконує неналежним чином, а тому станом на 27.01.2017 року заборгованість за кредитним договором склала 551 470 грн. 45 коп., з яких: тіло кредиту - 200 000 грн., відсотки - 216 265 грн. 49 коп., пеня - 135 204 грн. 96 коп.

27.09.2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Кредитпромбанк» укладеного Договір купівлі - продажу прав вимоги, відповідно до якого до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги за кредитними договорами, зокрема і за кредитним договором №07/22/07 - Склв. від 04.06.2007 року, який укладено між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 Тобто, до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги за кредитним договором №07/22/07 - Склв. від 04.06.2007 року, який укладено між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1

Відмовляючи ПАТ «Дельта Банк» у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що встановлений Договором строк повернення одержаної суми кредитів (не пізніше 03 червня 2012 року), дату звернення позивача до суду з даним позовом (03.03.2017 року), а отже позивач звернувся до суду з даним позовом після закінчення встановлених Законом строків позовної давності. Тому, зважаючи на викладене, а також те, що відповідач просив застосувати наслідки спливу строку позовної давності, то суд прийшов до висновку, що наявні підстави для застосування наслідків спливу позовної давності, та відмовити у задоволенні позову у зв`язку з спливом позовної давності.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції в цілому прийшов до правильних висновків, щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог банку, однак прийшов до помилкових висновків щодо застосування строку позовної давності до всих вимог Банку.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та в установлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Як вбачається з наданих позивачем доказів між сторонами дійсно був укладений кредитний договір на підставі якого виникли зобов`язання. Відповідачем умови договору порушенно, обов`язок по поверненню отриманого кредиту виконувався не належним чином, а тому вимоги позивача в цілому є обґрунтованими.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог, зокрема, про стягнення неустойки (штрафу, пені) законом встановлена спеціальна позовна давність в один рік (пункт 1 частини другої статті 258 ЦК України).

Відповідно до статті 253_ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно статті 266_ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Відповідно до п.п.3.1 Кредитного Договору позичальник зобов`язався забезпечити повернення одержаної суми кредитів згідно з умовами цього Договору не пізніше 03 червня 2012 року та сплачувати Банку нараховані проценти за користування кредитами до 11 числа кожного календарного місяця включно, а також 03 червня 2012 року або в день повного дострокового погашення кредитів.

У випадку встановлення умовами договору окремих самостійних зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже, і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Відповідно до п.6.2. договору проценти за користування кредитами нараховуються Банком щомісячно в останній робочий день місяця та в день повного погашення кредитів Позичальником за цим Договором, але не пізніше строку, вказаного в пункті 1.1. цього Договору. У разі несвоєчасного погашення зааборгованості за кредитами у строк, встановлений у пункті 1.1. цього Договору, останнє нарахування процентів за коритсування кредитами здійснюється наступного робочого дня за датою, вказаною у пункті 1.1 цього Договору, в подальшому проценти за користування кредитами не нараховуються

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованість зі сплати кредиту та процентів виникла у червні 2012 року, тому починаючи із даної дати відповідач мав обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором.

Отже, в даному випадку підлягають застосуванню наслідки пропуску позивачем строку позовної давності до вимог щодо стягнення з відповідача тіла кредиту та процентів за кредитом нарахованих в межах строку виконання зобов`язання по його поверненню.

Велика Палата Верховного Суду в постанові по справі № 444/9519/12 (провадження №14-10цс18) від 28 березня 2018 року висловила наступну правову позицію: «Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання».

Тому, оскільки наданий відповідачу кредит набув статусу простроченого, отже на нього не повинні були нараховуватись відсотки.

Отже, враховуючи наведене, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи позивача в частині стягнення відсотків нарахованих після червня 2012 року, а тому в їх задоволені слід відмовляти у зв`язку з безпідставністю.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Аналіз вказаних норм закону вказує на те, що кредитор має право на нарахування неустойки лише в межах строку кредитування у порядку та розмірах визначених договором, за відсутності інших домовленостей сторін, після закінчення строку кредитування, кредитор лише має право на захист своїх прав та інтересів у відповідності до ст. 625 ЦК України.

Зважаючи на правові підстави для стягнення штрафних санкцій, зазначені останнім у позові та наданні розрахунки на підтвердження відповідних сум, з яких вбачається, що штрафні санкції нараховані за межами строку кредитування, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення позовних вимог в цій частині відсутні у зв`язку з їх безпідставністю.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скаргита скасування рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10 червня 2019 року, з ухваленням нового рішенняпро відмову у задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства «Дельта Банк».

Керуючись ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - задовольнити частково.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10 червня 2019 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 11 серпня 2019 року.

Головуючий суддя : _______________ Г.Л. Карпушин

Судді: _______________ Т.В. Одринська ______________ В.П. Пікуль