Справа № 357/1364/19
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
04 липня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Орєхова О. І. ,

за участі секретаря - Сокур О. В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Чиж С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду № 2 в м. Біла Церква цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , третя особа: Білоцерківський квартирно-експлуатаційний відділ МО України про визнання недійсним та скасування рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 та поновлення на квартирному обліку, -

В С Т А Н О В И В :

05.02.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до військової частини НОМЕР_1 , третя особа: Білоцерківський квартирно-експлуатаційний відділ МО України про визнання недійсним та скасування рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 та поновлення на квартирному обліку, посилаючись на наступні обставини.

Він, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив службу в збройних силах України, починаючи з 1995 року, спочатку під час строкової служби, в подальшому на постійній основі.

Під час служби в Збройних силах України в 2006 році він звернувся до командира військової НОМЕР_2 , в якій проходив службу, з рапортом про постановку на квартирний облік у зв`язку з відсутністю житла.

Відповідно витягу з протоколу №3 засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_2 від 18 березня 2002 року ОСОБА_1 , 1977 року народження, поставлено на квартирний облік військовослужбовців в/ч НОМЕР_2 складом сім`ї один чоловік з 18 березня 2002 року.

Згідно витягу з протоколу №15 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_3 від 19 жовтня 2007 року прапорщика ОСОБА_1 складом сім`ї одна особа з 19.10.2007 року зараховано до списку позачерговиків для позачергового отримання житла в зв`язку із скороченням штатів на підставі п.3.10 наказу МО України від 06.10.2006 року №577.

3 моменту постановки на квартирний облік по даний час включно він проживає в м.Біла Церква Київської області.

Кожного року житлова комісія військової частини проводила перевірку житлових умов позивача, та згідно висновків комісії останній потребував поліпшення житлових умов.

Восени 2018 року він звернувся до житлової комісії з приводу того, щоб дізнатися, чи необхідно надати для житлової комісії чергову довідку про перевірку його житлових умов, оскільки раніше дані довідки ним надавалися саме на вимогу житлової комісії. Від членів комісії дізнався, що його знято з квартирного обліку та в подальшому на його вимогу, він отримав копію витягу з протоколу №63 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 29.04.2014 року. На засідання житлової комісії позивач не викликався, під час проведення комісії присутнім не був, тому був позбавленням права надати пояснення на свій захист, про наявність оскаржуваного рішення житлової комісії дізнався випадково.

Житлового приміщення на праві приватної власності він як не мав так і не має на даний час, мешкає в гуртожитку.

Вважає таке рішення засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 29.04.2014 року згідно протоколу №63 неправомірним та таким, що підлягає скасуванню.

При цьому житлова комісія мотивує своє рішення посиланням на п.2.19 Наказу MO України від 30 листопада 2011 року №737-у зв`язку з відновленням на дійсній військовій службі та вибуттям для подальшого проходження служби в інший гарнізон.

Проте, згідно ст. ст. 34, 37 ЖК УРСР, який має вищу юридичну силу, аніж Наказ MO України, потребуючими поліпшення умов визнаються громадяни, забезпечені житловою площею нижчою за рівень, визначений чинним законодавством, а облік таких осіб здійснюється за їх місцем роботи або за їх місцем проживання.

Статтею 43 ЖК УРСР встановлено, що громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української PCP та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно п. 2 наказу Міністерства оборони України № 20 від 03 лютого 1995 року «Про внесення змін та доповнень до Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України від 23 грудня 1992 року», що діяв на момент постановки на квартирний облік позивача, при переміщенні військовослужбовця по службі в інший гарнізон йому зараховується попередній час перебування на квартирному обліку (в списках осіб, що користуються правом першочергового і позачергового отримання жилих приміщень), але не раніше ніж з дня набрання чинності цим наказом.

Згідно наказу Міністра оборони України № 577 від 06 жовтня 2006 року, яким затверджена «Інструкція про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних сил України та членам їх сімей житлових приміщень», зареєстрованої в Мін`юсті України 30 жовтня 2006 року за №1171/3045, наказ Міністра оборони України № 20 від 03 лютого 1995 року втратив чинність.

Відповідно до ч. 2 пункту 1.4 даної Інструкції встановлено, що військовослужбовці, що перебували на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов до набрання чинності Законом України від 24 червня 2004 року № 1865-1V «Про внесення змін до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», забезпечуються житловими приміщеннями для постійного проживання відповідно до раніше встановленого законодавством порядку.

Пунктом 3 Постанови Ради Міністрів Української PCP і Української Республіканської Ради професійних спілок від 11.12.1984 року за № 470 «Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР», що діяла на момент винесення оскаржуваного рішення житлової комісії, зобов`язано виконавчі комітети місцевих Рад народних депутатів, профспілкові органи, міністерства, державні комітети і відомства УРСР, а також підприємства, установи, організації незалежно від їх підпорядкованості суворо додержуватися Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP.

Відповідно до п.22 Постанови № 470, громадяни вважаються взятими на квартирний облік: у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів - з дня винесення рішення виконавчого комітету, за місцем роботи - з дня винесення спільного рішення адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації і відповідного профспілкового комітету, затвердженого виконавчим комітетом місцевої Ради. При одночасному розгляді заяв кількох осіб їх черговість на одержання жилих приміщень визначається за датою подання ними заяви з необхідними документами.

Крім того, рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом №63 від 29.04.2014 року, яким зараховано на квартирний облік ОСОБА_1 на даний час не скасовано, а отже є чинним.

Відповідно п.18 Постанови № 470 передбачено, що у разі потреби виконавчим комітетом сільської, селищної, міської ради або адміністрацією підприємства, установи, організації запитуються інші документи необхідні для вирішення спірного питання щодо перебування особи на квартирномуобліку.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

В рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 року за № 1-рп/99 зазначено, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідно до ст.5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

З врахуванням викладеного, вважає, що його незаконно було знято з квартирного обліку, а тому просив суд визнати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 м. Біла Церква, оформлене протоколом № 63 від 29.04.2014 року, про зняття з квартирного обліку прапорщика запасу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , недійсним, зобов`язати військову частину НОМЕР_1 м. Біла Церква поновити його на квартирному обліку за датою зарахування на облік, за якою він рахувався до 29.04.2014 року та стягнути з відповідача на його користь судові витрати в розмірі 1536, 80 грн. ( а. с. 3-6 ).

Ухвалою судді від 13 лютого 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній цивільній справі. Постановлено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання. ( а. с. 26-27 ).

06.03.2019 року за вх. 8963 судом отримано відзив відповідача військової частини НОМЕР_1 на позовну заяву позивача, в якому останній просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог щодо визнання недійсним та скасування рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , поновлення на квартирному обліку, з наступних підстав.

Так, позивач стверджує, що з моменту постановки на квартирний облік по даний час включно проживає в м. Біла Церква, але жодного документа після 11.02.2013р., підтверджуючих проживання позивача в м. Біла Церква до позовної заяви не надано, тому не можливо встановити де дійсно проживав позивач у період з 11.04.2013 року по 02.07.2018 року, час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_4 м. Васильків, Київської області.

Окрім цього, позивач стверджує, що він проживає у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 , але даний будинок не є гуртожитком. Позивач дійсно проживав у гуртожитку у 2013 році за адресою: АДРЕСА_2 . Тобто у позовній заяві надається недостовірна інформація.

Жодного документа про те, що позивач змінив адресу проживання до військової частини НОМЕР_1 у період з 2014 року по 28 березня 2019 р. не надходило.

Також, позивач стверджує, що восени 2018 року він дізнався, що його знято з квартирного обліку, але викладене позивачем не відповідає дійсності.

Згідно вимог пункту 24 Постанови Ради Міністрів Українською PCP і Української Республіканської Ради професійних спілок від 11.12.1984 № 470 Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP, ( далі - Правил), на кожного громадянина (сім`ю), взятого на квартирний облік, заводиться облікова справа, у якій містяться необхідні документи. Обліковій справі дається номер, відповідний номеру у книзі обліку осіб, які перебувають у черзі на одержання жилого приміщення.

Облікові справи є документами суворої звітності. На даний час перший примірник облікової справи прапорщика ОСОБА_1 , у якому знаходяться оригінали всіх документів, виданий під особистий підпис позивача, що підтверджується ксерокопією журналу видачі облікової справи військовослужбовцям, які перебувають на квартирному обліку при військовій частині НОМЕР_1 .

Згідно вимог пункту 25 Правил, Виконавчі комітети місцевих Рад народних депутатів, підприємства, установи,організації щороку в періодз 1 жовтня по 31 грудня проводять перереєстрацію громадян, які перебувають на квартирному обліку,в ході якої перевіряються їх облікові дані. Виявлені зміни вносяться в облікові справи громадян і книгу обліку осіб, які перебувають у черзі на одержання жилих приміщень. Зміни з питань, що належать до компетенції виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів, адміністрації підприємства, установи, організації (органу громадської організації) і профспілкового комітету, провадяться після прийняття рішень цими органами. Про внесені зміни заінтересованим особам направляється письмове повідомлення.

Згідно вимог пункту 2.20 "Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (далі-інструкція), затвердженою наказом Міністерства оборони України 30.11.2011 № 737 "Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (наказ МОУ 30.11.2011 № 737 на 2014 рік був чинним) щорокуз 1 жовтня до 30 грудня з метою перереєстрації облікових справ військовослужбовці таособи, звільнені з військової служби, повинні надавати до житлових комісій довідкиза формами Ф-3, Ф-5, Ф-7. Житлові комісії військових частин у цей самий строк здійснюють перевірку житлових умов осіб, які перебувають на обліку, а представники житлових комісій уточнюють, а за потреби коригують облікові списки.

Тобто, позивач повинен був надавати до житлової комісії військової частини НОМЕР_1 довідки заформами Ф-3, Ф-5, Ф-7. Позивач жодної довідки за формами Ф-3, Ф-5, Ф-7; довідок, які підтверджують неможливість проходження позивачем щорічної перереєстрації облікової справи до житлової комісії військової частини НОМЕР_1 з 1 жовтня 2013 року по 28 березня 2019 року не надав, чим порушив вимоги Правил та Інструкції, по перереєстрації громадян, які перебувають на квартирному обліку.

Згідно вимог пункту 2.19 КЕВ (КЕЧ) району має право клопотати перед командуванням військової частини та житловою комісією військової частини про зняття з обліку військовослужбовця чи особи, звільненої з військової служби, облікові справи яких не пройшли щорічну перереєстрацію, у випадку, коли ними не надано:Ф-3;Ф-5 (у разі звільнення з військової служби довідка надається військовим комісаріатом);Ф-7 (у разі звільнення з військової служби довідка надасться військовим комісаріатом).

Позивач повинен був знати, що у випадку не проходження щорічної перереєстрації облікової справи його було б знято з квартирного обліку, облікова справа якого не пройшла щорічну перереєстрацію.

Жодного письмового звернення позивача до військової частини НОМЕР_1 у строк з 30 квітня 2014 року по 21 березня 2019 року, щодо перебування його на квартирному обліку не надходило, тобто позивачу було відомо що його знято з квартирного обліку у військовій частині НОМЕР_1 .

Згідно вимог пункту 20 Правил - громадяни беруться на квартирний облік:

за місцем проживання - рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної у місті, селищної, сільської Ради народних депутатів;за місцем роботи- спільним рішеннямадміністрації підприємства, установи,організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації і відповідного профспілкового комітету. При цьому беруться до уваги рекомендації трудового колективу.

Позивача згідно витягу з протоколу № 3 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_2 від 18.03.2002 року було поставлено на квартирний облік у військовій частині НОМЕР_2 , тобто за місцем роботи. Згідно Витягу з послужного списку позивача, 28.09.2006 наказом командира Південного командування Південь Повітряних Сил збройних Сил України № 26-ПМ було звільнено з військової служби у запас за пунктом 63 підпунктом 1 у зв`язку зі скороченням штатів. Військова частини НОМЕР_2 знаходилась, згідно Витягу з послужного списку, у місті Біла Церква. Після розформування військових частин НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , в яких позивач перебував на квартирному обліку, позивача було поставлено на квартирний облік до військової частини А4533містоБіла Церква.

Згідно вимог пункту 26 Правил - громадяни перебувають на квартирному обліку до одержання жилого приміщення, за винятком випадків,передбачених у цьому пункті.

Громадяни знімаються з квартирного обліку у випадках: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення; 2) виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту; 3) припинення трудових відносин з підприємством установою, організацією особи, яка перебуває на облікуза місцем роботи.

Позивач, згідно копії витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_4 ( по стройовій) від 11.04.2013 АДРЕСА_3 прибув із Білоцерківського ОМВК Київської обл. та уклав контракт про проходження військової служби строком на 5 (п`ять) років з 11 квітня 2013 року по 11 квітня 2018 року, прийнятий на військову службу за контрактом та призначений на посаду старшого механіка інженерно - авіаційної служби. З 11 квітня 2013 року позивача зараховано до списків особового складу частини, що підтверджується копією витягу наказу командира військової частини НОМЕР_4 (по стройовій) від 11.04.2013 АДРЕСА_3 .

Позивач згідно копії витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_4 (по стройовій) від 13.07.2018 АДРЕСА_4 з 13 липня 2018 року виключений із списків особового складу військової частини НОМЕР_4 , в наказі визначено, що позивач житлом забезпечений: Київська область м. Біла Церква.

Позивач, згідно Витягу з послужного списку з 11.04.2013 року по 02.07.2018 року, проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_4 м. Васильків, Київської обл. Тобто Позивач змінив місце роботи з м. Біла Церква на місце роботи м. Васильків Київської обл.

Згідно вимог пункту 2.14. Інструкції військовослужбовці,які перебувають на обліку, уразі переміщення по військовій службі,пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем проходження служби разом з членами їх сімей зі збереженням часу перебування на обліку,а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання жилого приміщення.

Позивач у період з 11.04.2013 року по 02.07.2018 року, проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_4 м. Васильків, Київської обл., тобто здійснив переїзд до іншого гарнізону (в іншу місцевість), та повинен був знати,що військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, знімаються з обліку за місцем служби (за місцем звільнення з військової служби) у разі: переміщення військовослужбовця до нового місця служби в інший населений пункт.

Чому Позивач не став на квартирний облік за новим місцем проходження служби разом з членами їх сімей і збереженням часу перебування наобліку,а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання жилого приміщення відповідачу не відомо.

Згідно вимог пункту 2.18. Інструкції військовослужбовціта особи, звільнені з військової служби, знімаються з облікуза місцем служби (за місцем звільнення з військової служби) у разі:переміщення військовослужбовця до нового місця служби в іншийнаселений пункт.

Рішення про зняття з обліку та виключення із списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання жилих приміщень, приймається житловою комісією військової частини, яка зарахувала військовослужбовця на облік, або її правонаступником.Рішення письмово доводиться до відома військовослужбовця у п`ятнадцятиденний строк із зазначенням причин зняття з обліку.

Позивач згідно наказу командира військової частини НОМЕР_4 (по стройовій) від 11.04.2013 м. Васильків з 11.04.2013 року вже проходив військову службу у Збройних Силах України, а відповідачу стало відомо про проходження військової служби ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто через рік. Довідку №75/ВОС від 28.01.2014р. до житлової комісії військової частини НОМЕР_1 було надано особисто позивачем, а тому твердження що позивачу стало відомо, що його знято з квартирного обліку у військовій частині НОМЕР_1 лише у 2018 році не відповідає дійсності. Позивач повинен був знати, що його знімуть з квартирного обліку уразі переміщення військовослужбовця донового місця служби в інший населений пункт.

Відповідач отримав від позивача довідку №75/ВОС від 28.01.2014р про те, що прапорщик ОСОБА_1 відновлений на військовій службі та вибув для подальшого проходження служби до іншого гарнізону до військової частини НОМЕР_4 місто Васильків, Київської обл.

Керуючись вимогами статті 19 Конституції України, що правовий порядок в Україні грунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений роби ти те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Керуючись вимогою пункту 2.18 Інструкції, житловою комісією військової частини НОМЕР_5 було прийнято рішення про зняття з квартирного обліку прапорщика ОСОБА_1 , складом сім`ї одна особа з 29.04.2014 та виключити з списків осіб, яки користуються правом позачергового одержання жилих приміщень.

Пунктом 2.18. Інструкції не передбачено присутність позивача на засіданні житлової комісії, а тому твердження Позивача що він не викликався на засідання житлової комісії та не міг подати пояснення на свій захист не відповідає дійсності. Відповідач направив Позивачу письмове повідомлення від 30.04.2014 № 6 для відома, що згідно протоколу засідання житлової військової частини НОМЕР_1 від 29.04.2019 № 63, позивача знято з квартирного обліку складом сім`ї одна особа в зв`язку з відновленням навійськовій службі та вибуттям для подальшого проходження служби в іншій гарнізон, що підтверджується ксерокопією письмового повідомлення від 30.04.2014 № 6.

Згідно запису у пункті 17 журналу обліку видачі облікових справ

військовослужбовців, які перебувають на квартирному обліку при військовій

частині НОМЕР_1 відповідачем під особистий підпис позивача видана облікова

справа примірник №1 (всі оригінали документів) на 29 аркушах 12.11.2018року

(підтверджується копією журналу обліку видачі облікових справ військовослужбовців,якіперебувають на квартирному обліку при військовій частині НОМЕР_6 - додаю), атому твердження Позивача що всі оригінали документів знаходяться у Відповідача не відповідає дійсності.

Враховуючи вищевикладене, просив суд відмовити

ОСОБА_1 в позові до військової частини НОМЕР_1 про визнання

недійсним та скасування рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 ,

поновлення на квартирному обліку (а.с.39-44).

Одночасно з відзивом на позов, відповідачем було подано заяву про застосування строку позовної давності, в якій зазначив, що строк позовної давності сплинув 29.05.2017 року, проте позивач звернувся до суду 13.02.2019 року (а.с.52-55).

Ухвалою суду від 19 березня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду ( а.с. 62-63).

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали, надавши пояснення аналогічні доводам, викладеним у позові, просили заявлені вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засідання позов не визнав, заперечував проти його задоволення з посиланням на доводи викладені у відзиві та просив відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі.

Третя особа у судове засідання свого представника не направила, про день, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила (а.с. 72).

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільногосудочинствасправи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин,крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив службу в Збройних силах України, починаючи з 1995 року, спочатку під час строкової служби, в подальшому на постійній основі.

Під час служби в Збройних силах України в 2002 році останній звернувся до командира військової НОМЕР_2 , в якій проходив службу, з рапортом про постановку на квартирний облік у зв`язку з відсутністю житла.

Відповідно витягу з протоколу № 3 засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_2 від 18 березня 2002 року ОСОБА_1 , 1977 року народження поставлено на квартирний облік військовослужбовців в/ч НОМЕР_2 складом сім`ї один чоловік з 18 березня 2002 року (а.с. 12).

Згідно витягу з протоколу №15 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_3 від 19 жовтня 2007 року прапорщика ОСОБА_1 , за його заявою, складом сім`ї одна особа з 19.10.2007 року зараховано до списку позачерговиків для позачергового отримання житла в зв`язку із скороченням штатів на підставі п.3.10 наказу МО України від 06.10.2006 року №577 (а.с. 13).

Згідно Витягу з послужного списку позивача, 28.09.2006 наказом командира Південного командування Південь Повітряних Сил збройних Сил України № 26-ПМ, було звільнено з військової служби у запас за пунктом 63 підпунктом 1 у зв`язку зі скороченням штатів. Військова частини НОМЕР_2 знаходилась, згідно Витягу з послужного списку, у місті Біла Церква. Після розформування військових частин НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , в яких позивач перебував на квартирному обліку, позивача було поставлено на квартирний облік до військової частини НОМЕР_1 місто Біла Церква (а.с. 45).

Відповідно ч.ч.1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до статті 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Так, згідно з частиною 1 статті 12 цього Закону Держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства.

На виконання приписів вищевказаної статті постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року за №1081 затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.

Згідно зі статтями 34, 37 Житлового кодексу УРСР потребуючими поліпшення умов визнаються громадяни, забезпечені житловою площею нижчою за рівень, визначений чинним законодавством, а облік таких осіб здійснюється за їх місцем роботи або за їх місцем проживання.

Статтею 43 Житлового кодексу УРСР встановлено, що громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості.

Згідно копії витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_4 ( по стройовій частині) від 11.04.2013 АДРЕСА_3 , прапорщика запасу ОСОБА_1 ,, який прибув із Білоцерківського ОМВК Київської області та уклав контракт про проходження військової служби строком на 5 (п`ять) років з 11 квітня 2013 року по 11 квітня 2018 року, було прийнято на військову службу за контрактом та призначено на посаду старшого механіка інженерно - авіаційної служби. З 11 квітня 2013 року позивача зараховано до списків особового складу частини (а.с. 46).

Згідно копії витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_4 (по стройовій) від 13.07.2018 АДРЕСА_4 , з 13 липня 2018 року позивач ОСОБА_1 , виключений із списків особового складу військової частини НОМЕР_4 . В наказі зазначено, що позивач житлом забезпечений: Київська область м. Біла Церква.

Тобто з 11.04.2013 року по 02.07.2018 року, проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_4 м. Васильків, Київської області, тобто здійснив переїзд до іншого гарнізону (в іншу місцевість).

На час взяття позивача у 2002 році на квартирний облік порядок взяття на облік та отримання житла визначався Положенням про порядок забезпечення жилою площею в Збройних силах України, затвердженим наказом Міністра Оборони України № 20 від 03.02.1995р. Пунктом 13 вказаного Положення передбачалося, що військовослужбовці перебувають на квартирному обліку у військовій частині та КЕЧ району до отримання жилого приміщення, за винятком випадків, передбачених у цьому пункті: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала необхідність для надання іншого жилого приміщення; при переміщенні військовослужбовця до нового місця служби у інший населений пункт; при засудженні військовослужбовця до позбавлення волі на термін понад 6 місяців, крім умовного засудження; при наданні відомостей, що не відповідають дійсності та які стали основою для прийняття на облік або неправомірних дій командування при вирішенні питання про прийняття на облік.

Наказ Міністра Оборони України № 20 від 03.02.1995р. втратив чинність на підставі Наказу Міністерства оборони № 577 від 06.10.2006р., яким була затверджена Інструкція про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень.

Наказ Міністра Оборони України № 577 від 06.10.2006р. втратив чинність на підставі Наказу Міністерства Оборони № 737 від 30.11.2011р., яким була затверджена Інструкція про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями.

Відповідно до ч. 2 пункту 1.4 Інструкції, встановлено, що військовослужбовці, що перебували на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов до набрання чинності Законом України від 24 червня 2004 року № 1865-1V «Про внесення змін до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», забезпечуються житловими приміщеннями для постійного проживання відповідно до раніше встановленого законодавством порядку.

Згідно п. 2 Інструкції, облік військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, ведеться у квартирно-експлуатаційних органах, військових частинах та гарнізонах. Узагальнені списки осіб, що перебувають на обліку, всіх військових частин знаходяться у ГКЕУ ЗС України.

Згідно п. 1.6 Інструкції, з метою дотримання вимог чинного законодавства під час ведення обліку військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, розподілу жилої площі, призначеної для постійного проживання, участі в розподілі службового жилого приміщення та контролю за використанням жилого приміщення в органах військового управління, військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях (далі - військові частини), гарнізонах створюються житлові комісії.

Відповідно до пункту 10.10 Інструкції, житлова комісія військової частини наділена повноваженнями приймати рішення щодо: зарахування військовослужбовців на облік, зняття військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов; внесення змін до облікових даних військовослужбовців чи осіб, звільнених з військової служби, які перебувають на квартирному обліку у зв`язку зі зміною їх сімейного стану, набуття ними права на пільги для отримання житла; погодження розподілу жилої площі, яка надається для постійного проживання; перенесення черговості надання жилого приміщення на рік, якщо військовослужбовець чи особа, звільнена з військової служби, відмовиться від виділеного жилого приміщення, що відповідає встановленим вимогам та розміру; скликання позачергових загальних зборів військовослужбовців і осіб, звільнених з військової служби, у зв`язку з: саморозпуском житлової комісії, оголошенням недовіри та виключенням члена (членів) комісії зі складу житлової комісії; ініціюванням проведення довиборів члена (членів) житлової комісії.

Згідно витягу з протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 № 63 від 29.042014 року прапорщика запасу ОСОБА_1 було знято з квартирного обліку згідно п. 2.19 наказу МО України від 30.11.2011 року № 737 складом сім`ї одна особа з 29.04.2014 року та виключено зі списків осіб, які користуються правом позачергового одержання житлових приміщень з 29.04.2014 року (а.с. 24).

У пункті 30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 № передбачено, що військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством.

Пунктом 26 вищевказаного Порядку передбачено, що військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону ( в іншу місцевість ), зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла.

Згідно вимог пункту 2.14. Інструкції військовослужбовці,які перебувають на обліку, уразі переміщення по військовій службі,пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем проходження служби разом з членами їх сімей зі збереженням часу перебування на обліку,а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання жилого приміщення.

У пункті 2.19 Інструкції, військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, знімаються з обліку за місцем служби (за місцем звільнення з військової служби) у разі: поліпшення житлових умов, унаслідок чого зникла потреба в наданні житла; переміщення військовослужбовця до нового місця служби в інший населений пункт; звільнення з військової служби за підставами, які не зазначені в абзаці першому пункту 2.17 цього розділу; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; звільнення в запас або відставку до досягнення 20 років вислуги на військовій службі особами, які зараховані на облік після 01 січня 2005 року (крім випадків, вказаних у пункті 2.18 цього розділу); обрання для місця проживання іншого населеного пункту особами, які звільнені у запас або у відставку; в інших випадках, передбачених законодавством. Військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, виключаються зі списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання жилих приміщень, у разі якщо вони були необґрунтовано включені до цих списків або втратили право на отримання житла в пільговому порядку.

Відповідно до п.9 ст.12 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування у військових комісаріатах і квартирно-екслуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.

Згідно вимог пункту 24 Постанови Ради Міністрів Українською PCP і Української Республіканської Ради професійних спілок від 11.12.1984 № 470 Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP, ( далі - Правил), на кожного громадянина (сім`ю), взятого на квартирний облік, заводиться облікова справа, у якій містяться необхідні документи. Обліковій справі дається номер, відповідний номеру у книзі обліку осіб, які перебувають у черзі на одержання жилого приміщення.

Згідно п. 2.6. Інструкції, у місячний строк після зарахування військовослужбовця на облік представником житлової комісії на нього заводиться облікова справа (додаток 7) у двох примірниках, у якій містяться документи, перелічені в пункті 2.5 цього розділу, та оформлюється витяг із протоколу засідання житлової комісії військової частини про зарахування військовослужбовця на квартирний облік.

Облікові справи є документами суворої звітності.

Відповідно до п. 3 Інструкції, особи, які перебували на обліку для забезпечення їх житлом за рахунок Міноборони та призвані на військову службу під час мобілізації, у разі переміщення по службі до інших гарнізонів після укладання ними відповідного контракту мають право бути зараховані на відповідний облік за новим місцем військової служби.

Згідно вимог пункту 25 Правил, Виконавчі комітети місцевих Рад народних депутатів, підприємства, установи,організації щороку в періодз 1 жовтня по 31 грудня проводять перереєстрацію громадян, які перебувають на квартирному обліку,в ході якої перевіряються їх облікові дані. Виявлені зміни вносяться в облікові справи громадян і книгу обліку осіб, які перебувають у черзі на одержання жилих приміщень. Зміни з питань, що належать до компетенції виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів, адміністрації підприємства, установи, організації (органу громадської організації) і профспілкового комітету, провадяться після прийняття рішень цими органами. Про внесені зміни заінтересованим особам направляється письмове повідомлення.

Згідно вимог пункту 2.20 "Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (далі-інструкція), затвердженою наказом Міністерства оборони України 30.11.2011 № 737 "Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (наказ МОУ 30.11.2011 № 737 на 2014 рік був чинним) щорокуз 1 жовтня до 30 грудня з метою перереєстрації облікових справ військовослужбовці таособи, звільнені з військової служби, повинні надавати до житлових комісій довідкиза формами Ф-3, Ф-5, Ф-7. Житлові комісії військових частин у цей самий строк здійснюють перевірку житлових умов осіб, які перебувають на обліку, а представники житлових комісій уточнюють, а за потреби коригують облікові списки.

Встановлено, що до 2014 року позивач надавав довідки заформами Ф-3, Ф-5, Ф-7 до житлової комісії військової частини А4533для перереєстрації облікової картки.

З 01 жовтня 2013 року по 28 березня 2019 року позивач жодної довідки за формами Ф-3, Ф-5, Ф-7; довідок, які підтверджують неможливість проходження ним щорічної перереєстрації облікової справи до житлової комісії військової частини НОМЕР_1 не надав.

Зазначене не було спростовано самим позивачем в судовому засіданні під час розгляду даної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно вимог пункту 2.18. Військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, знімаються з обліку за місцем служби (за місцем звільнення з військової служби) у разі:поліпшення житлових умов у випадках, передбачених законодавством, за місцем перебування на квартирному обліку, унаслідок чого зникла потреба в наданні жилого приміщення;отримання за рахунок житлових фондів МО України жилого приміщення для постійного проживання;переміщення військовослужбовця до нового місця служби в інший населений пункт;звільнення з військової служби за підставами, не зазначеними в абзаці першому пункту 2.16 цього розділу;подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік або неправомірних дій посадових (відповідальних) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік;звільнення в запас або відставку до досягнення 20 років вислуги на військовій службі особами, які зараховані на облік після 1 січня 2005 року (крім випадків, вказаних у пункті 2.17 цього розділу);обрання для постійного місця проживання іншого населеного пункту особами, які звільнені у запас або у відставку;в інших випадках, передбачених законодавством.

Рішення про зняття з обліку та виключення зі списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання жилих приміщень, приймається житловою комісією військової частини, яка зарахувала військовослужбовця на облік, або її правонаступником. Рішенняписьмово доводиться до відомавійськовослужбовця у п`ятнадцятиденний строк іззазначенням причин зняття з обліку.

Встановлено, що 30.04.2014 року, на адресу позивача, за якою здійснювалась перевірка житлових умов комісією в/ч НОМЕР_1 : АДРЕСА_2 , направлявся лист з повідомленням про рішення житлово їкомісії в/ч НОМЕР_1 від 29.04.2014 року (а.с. 50), а тому твердження позивача, що він не знав про те, що його знято з квартирного обліку, не знайшло свого підтвердження.

Жодного документа про те, що позивач змінив адресу проживання до військової частини НОМЕР_1 у період з 2014 року по 28 березня 2019 р. не надходило.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебував на квартирному обліку саме за місцем роботи, яке в подальшому було змінено.

Встановлено, що позивач у період з 11.04.2013 року по 02.07.2018 року, проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_4 м. Васильків, Київської області, тобто здійснив переїзд до іншого гарнізону (в іншу місцевість).

Відповідачу стало відомо про проходження військової служби ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто через рік. Довідку №75/ВОС від 28.01.2014р. до житлової комісії військової частини НОМЕР_1 було надано особисто позивачем, а тому твердження що позивачу стало відомо, що його знято з квартирного обліку у військовій частині НОМЕР_1 лише у 2018 році не відповідає дійсності.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач повинен був знати, що у випадку не проходження щорічної перереєстрації облікової справи його було б знято з квартирного обліку, облікова справа якого не пройшла щорічну перереєстрацію.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2 статті 77ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.

Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч.ч. 5,6 статті 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи вимоги статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи неведене, суд дійшов висновку, що позовні ОСОБА_3 до військової частини НОМЕР_1 , третя особа: Білоцерківський квартирно-експлуатаційний відділ МО України про визнання недійсним та скасування рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 та поновлення на квартирному обліку є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Так як, позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог по суті, не підлягає застосуванню строк позовної давності.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із ч.1, п. 2. ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови у позові на позивача.

У зв`язку з відмовою у задоволенні вимог, не підлягають задоволенню і позовні вимоги позивача в частині стягнення судового збору.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 34, 37, 43 Житлового кодексу УРСР,ст. 47 Конституції України, ст.ст. 2, 5, 12, 19, 76, 77, 81, 82, 131, 141, 247, 263, 265, 273, 353, 354 ЦПК України, Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", суд, за місцем проживання - рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної у місті, селищної, сільської Ради народних депутатів;за місцем роботи- спільним рішеннямадміністрації підприємства, установи,організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації і відповідного профспілкового комітету. При цьому беруться до уваги рекомендації трудового колективу.Позивача згідно витягу з протоколу № 3 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_2 від 18.03.2002 року було поставлено на квартирний облік у військовій частині НОМЕР_2 , тобто за місцем роботи. Згідно Витягу з послужного списку позивача, 28.09.2006 наказом командира Південного командування Південь Повітряних Сил збройних Сил України № 26-ПМ було звільнено з військової служби у запас за пунктом 63 підпунктом 1 у зв`язку зі скороченням штатів. Військова частини НОМЕР_2 знаходилась, згідно Витягу з послужного списку, у місті Біла Церква. Після розформування військових частин НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , в яких позивач перебував на квартирному обліку, позивача було поставлено на квартирний облік до військової частини А4533містоБіла Церква.справа примірник №1 (всі оригінали документів) на 29 аркушах 12.11.2018рокуВраховуючи вищевикладене, просив суд відмовити Камінськомунедійсним та скасування рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 ,Одночасно з відзивом на позов, відповідачем було подано заяву про застосування строку позовної давності, в якій зазначив, що строк позовної давності сплинув 29.05.2017 року, проте позивач звернувся до суду 13.02.2019 року (а.с.52-55).Представник відповідача в судовому засідання позов не визнав, заперечував проти його задоволення з посиланням на доводи викладені у відзиві та просив відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі.Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню з наступних підстав.Згідно ч. 1ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільногосудочинствасправи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин,крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

У Х В А Л И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , третя особа: Білоцерківський квартирно-експлуатаційний відділ МО України про визнання недійсним та скасування рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 та поновлення на квартирному обліку, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення повного рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( адреса проживання: АДРЕСА_5 , ідентифікаційний код: НОМЕР_7 );

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( адреса місцезнаходження: АДРЕСА_6 , ЄДРПОУ: НОМЕР_8 );

Третя особа: Білоцерківський квартирно-експлуатаційний відділ МО України ( адреса місцезнаходження: 09110, Київська область, м. Біла Церква, вул. Ярмаркова, буд. 1, ЄДРПОК: 08167863 ).

Повне судове рішення складено 12 липня 2019 року.

Рішення надруковано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СуддяО. І. Орєхов