ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 676/4060/17
Провадження № 22-ц/4820/548/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О.І. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., П`єнти І.В.,

секретар судового засідання Гриньова А.М.,

з участю: сторін і їх представників

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №676/4060/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 грудня 2018 року (суддя Бондар О.О., повне судове рішення складено 20 грудня 2018 року) у справі за позовом ОСОБА_2 до Довжоцької сільської ради, ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання недійсними рішень і державного акта на право власності на земельну ділянку та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , виконавчого комітету Кам`янецьПодільської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Довжоцька сільська рада, про скасування рішення.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

04 травня 2017 року ОСОБА_2 , звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначав, що він є власником будинковолодіння АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 - будинковолодіння АДРЕСА_1 . У тимчасовому користуванні відповідача перебувала земельна ділянка по АДРЕСА_2 . У 1996 році вони спільно звернулися до виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради із заявою про розподіл між ними цієї земельної ділянки. Рішенням виконавчого комітету міської ради №216 від 07 березня 1996 року розподілено земельну ділянку по АДРЕСА_2 площею 810 кв.м згідно з планом, що додавався. Цим же рішенням відмінено рішення виконавчого комітету міської ради №277 від 18 березня 1993 року про виділення земельної ділянки у тимчасове користування ОСОБА_1 У липні 2017 року дізнався про приватизацію відповідачем земельної ділянки по АДРЕСА_1 площею 0,1780 кв.м, у тому числі й усієї земельної ділянки по АДРЕСА_2 , чим порушено його права.

Тому ОСОБА_2 просив визнати недійсними: рішення Довжоцької сільської ради №11 від 04 квітня 2011 року в частині надання ОСОБА_1 дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, яка знаходиться у АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,18 га; рішення Довжоцької сільської ради №17 від 17 червня 2011 року в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку загальною площею 0,1780 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою АДРЕСА_1 та передачі безоплатно у власність цієї земельної ділянки; державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1780 га кадастровий номер НОМЕР_1 , виданий Подкопаєву ОСОБА_3 .

24 січня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом про визнання незаконним і скасування рішення виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради №216 від 07 березня 1996 року «Про розподіл земельної ділянки по АДРЕСА_2 69». В обґрунтування вимог зазначав, що приватизація ним земельної ділянки по вул. Подільській, 71 проведена у встановленому законом порядку. До загального розміру приватизованої земельної ділянки увійшла суміжна земельна ділянка площею 810 кв.м АДРЕСА_2 , яка була надана йому у 1993 році для городництва. Ні він, ні ОСОБА_2 не зверталися із заявою про розподіл між ними земельної ділянки по АДРЕСА_2 . З такою заявою зверталася його дружина ОСОБА_4 , а виконавчий комітет міської ради на власний розсуд вирішив це питання.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 грудня 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано недійсними: рішення Довжоцької сільської ради №17 від 17 червня 2011 року в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку загальною площею 0,1780 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою АДРЕСА_1 та передачу безоплатно у власність цієї земельної ділянки; державний акт серії НОМЕР_2 на право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,1780 га кадастровий номер НОМЕР_1 .

В позові ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення Довжоцької сільської ради №11 від 04 квітня 2011 року про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку та у зустрічному позові відмовлено. Вирішено питання про судовий збір.

ОСОБА_1 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати в частині задоволення позову ОСОБА_2 і в частині відмови у зустрічному позові та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у первісному позові і задоволення його позову. Посилається на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи. Суд не взяв до уваги, що земельна ділянка по АДРЕСА_2 була надана йому у користування і він нею користувався, а ОСОБА_2 до 2015 року проживав у будинку по АДРЕСА_1 і ніяких претензій з цього приводу не висував. Поза увагою суду залишено його клопотання про застосування позовної давності. Позивач за первісним позовом не надав доказів порушення його права внаслідок приватизації земельної ділянки. Вважає безпідставною відмову у зустрічному позові. Про допущені у рішенні виконавчого комітету міської ради №216 від 07 березня 1996 року помилки зазначено судом у рішенні.

ОСОБА_2 , Кам`янець-Подільська міська рада і Довжоцька сільська рада Кам`янець-Подільського району Хмельницької області подали відзиви на апеляційну скаргу, у яких просять залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на законність та обґрунтованість судового рішення.

У засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 і його представник апеляційну скаргу підтримали. ОСОБА_2 і його представник визнали її необґрунтованою у повному обсязі.

Інші учасники справи не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Рішення суду в частині відмови у первісному позові не оскаржується, а тому не переглядається апеляційним судом.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що рішенням виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради №73 від 15 лютого 1990 року ОСОБА_1 була виділена земельна ділянка під індивідуальне будівництво по АДРЕСА_1 (т.1, а.с.134).

Рішенням виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради №277 від 18 березня 1993 року ОСОБА_5 виділена у тимчасове користування до перенесення трансформаторної підстанції під городництво земельна ділянка площею 810 кв.м АДРЕСА_2 (т.1, а.с.134).

Рішенням виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради №278 від 16 березня 1995 року ОСОБА_2 виділено з домоволодіння по АДРЕСА_1 частину земельної ділянки площею 405 кв.м та Ѕ частину незавершеного будівництвом житлового будинку в окреме домоволодіння за АДРЕСА_1 . Визнано таким, що втратило чинність рішення виконкому №73 від 15 лютого 1990 року (т.1, а.с.18, т.2, а.с.27).

Рішенням виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради №216 від 07 березня 1996 року у зв`язку з неможливістю виділення земельної ділянки по АДРЕСА_2 на міських землях під індивідуальне житлове будівництво по причині розміщення на її межі трансформаторної підстанції високої напруги за заявами ОСОБА_1 і ОСОБА_2 проведено між ними розподіл земельної ділянки по АДРЕСА_2 і кожному виділена її частина у користування згідно з планом. Відмінено рішення міськвиконкому від 18 березня 1993 року №277 «Про виділення земельної ділянки в тимчасове користування ОСОБА_1 » (т.1, а.с.115, т. 2 а.с.25,26).

ОСОБА_2 є власником будинковолодіння АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 будинковолодіння АДРЕСА_1 (т.1, а.с.19, 88, т.2, а.с.90).

Рішенням Довжоцької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області №11 від 04 квітня 2011 року ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд 0,18 га по АДРЕСА_1 (т.1, а.с.74).

Рішенням Довжоцької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області №17 від 17 червня 2011 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку площею 0,1780 га ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою АДРЕСА_1 та передано ОСОБА_1 безоплатно у власність зазначену земельну ділянку (т.1, а.с.90).

У 2012 році ОСОБА_1 виданий державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1780 га по АДРЕСА_3 району серії ЯК НОМЕР_2 (т.1, а.с.133).

Наведене підтверджується матеріалами справи.

При задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання недійсними рішення сесії Довжоцької сільської ради №17 від 17 червня 2011 року і державного акта на право власності на земельну ділянку суд обґрунтовано виходив з того, що частина земельної ділянки по АДРЕСА_2 , яка перебувала у користуванні ОСОБА_2 , всупереч вимогам закону була передана безоплатно у власність ОСОБА_1

Відмову в зустрічному позові суд мотивував недоведеністю позовних вимог.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи і вимогам закону.

На підставі ч. 1 і ч. 2 ст. 19 ЗК України 1990 року у редакції, чинній на час прийняття виконавчим комітетом міської ради рішення №216 від 07 березня 1996 року, сільські, селищні Ради народних депутатів надають земельні ділянки у користування для всіх потреб із земель сіл, селищ, а також за їх межами для будівництва шкіл, лікарень, підприємств торгівлі та інших об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням населення (сфера послуг), сільськогосподарського використання, ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства, індивідуального житлового, дачного і гаражного будівництва, індивідуального і колективного садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, традиційних народних промислів.

Міська Рада народних депутатів надає земельні ділянки (крім ріллі і земельних ділянок, зайнятих багаторічними насадженнями) для будь-яких потреб у межах міста.

Відповідно до п. «а» ч. 3 ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян.

Згідно з ч. 2 і п. «г» ч. 3 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (ч. 1 ст. 155 ЗК України).

Як вбачається з матеріалів справи і не заперечується ОСОБА_1 , до загального розміру приватизованої ним земельної ділянки (0,1780 га) увійшла вся земельна ділянка площею 810 кв. АДРЕСА_2 , на яку, як він вважає, має право на підставі рішення виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради №277 від 18 березня 1993 року.

Проте, зазначене рішення відмінено рішенням виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради №216 від 07 березня 1996 року «Про розподіл земельної ділянки по АДРЕСА_4 Подільській, 69».

При проведенні розподілу частина земельної ділянки по вулиці АДРЕСА_3 69 виділена у користування ОСОБА_2 .

Зазначена обставина не була повідомлена ОСОБА_1 Довжоцькій сільській раді при проведенні приватизації земельної ділянки.

Отже, правильним є висновок суду першої інстанції, що внаслідок приватизації ОСОБА_1 частини земельної ділянки по АДРЕСА_2 , на яку за рішенням компетентного органу набув право користування ОСОБА_2 , порушуються права останнього, що є підставою для визнання недійсними рішення сесії сільської ради про затвердження технічної документації із землеустрою та передачу у власність земельної ділянки і державного акта на право власності на земельну ділянку.

ОСОБА_1 не було надано суду належних доказів того, що заява про розподіл земельної ділянки по АДРЕСА_2 підписана не ним, а іншою особою.

На підставі ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними

засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

В силу ч. 1, ч. 5 і ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У зв`язку з наведеним, не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про недоведеність порушення прав ОСОБА_2 внаслідок приватизації земельної ділянки.

Також ОСОБА_1 не надано доказів на підтвердження того, що про приватизацію ним земельної ділянки по АДРЕСА_2 ОСОБА_2 було відомо до 2015 року. Тому, суд обґрунтовано не застосував позовну давність при вирішенні первісного позову.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги, щодо безпідставності незастосування позовної давності, про застосування якої було заявлено ОСОБА_1

Відповідно слушними є аргументи, викладені у відзивах на апеляційну скаргу, щодо наявності правових підстав для задоволення позову ОСОБА_2

Суд першої інстанції припустився помилки, зазначаючи у рішенні про помилковість розмірів виділених сторонами частин земельної ділянки у рішенні НОМЕР_3 від 07 березня 1996 року. Проте, це не призвело до неправильного вирішення справи.

Порушень процесуального закону, які б були підставою для скасування рішення, судом не допущено.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції ухвалене відповідно до норм матеріального права із додержанням норм процесуального права і підстав для його скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17 травня 2019 року.

Суддя-доповідач /підпис/ О.І. Талалай

Суддя /підпис/ А.П. Корніюк

Суддя /підпис/ І.В. П`єнта

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду О.І.Талалай