Справа № 740/3247/18
Провадження № 8/740/1/19
УХВАЛА

21 лютого 2019 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді Олійника В.П., за участі секретаря судового засідання Шадура І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового наказу про стягнення аліментів за нововиявленими обставинами,

встановив:

В поданій заяві ставиться питання про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами судового наказу по справі № 2-н/740/331/18 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина сторін ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Заява обгрунтована тим, що про винесення судового наказу вона не знала, так як ОСОБА_2 невірно вказав її місце проживання та сина, який періодично перебуває на її утриманні. Крім того, заявник стверджує про наявність між нею та ОСОБА_2 усної домовленості щодо матеріального забезпечення сина, згідно якої вона привозила продукти харчування, купувала одяг, взуття та канцелярські товари до школи. Рішенням Ніжинської міської ради від 18 січня 2018 року визначене постійне місце проживання дитини в АДРЕСА_1. Просить суд вважати вказані обставини як нововиявлені. Заявник вважає, що, оскільки при видачі судового наказу про стягнення з неї аліментів судом зазначені обставини не враховувались, простить судовий наказ скасувати.

В судове засідання заявник ОСОБА_1, стягувач ОСОБА_3 повторно не з»явились без повідомлення причин, при цьому судом здійсненні неодноразові заходи щодо надіслання судової повістки ОСОБА_1 за адресою, зазначеною нею у заяві про перегляд судового рішення.

Статтею 131 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи; у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться; учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання, у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Пономарьов проти України", сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється.

Суд, дослідивши докази згідно заяви, перевіривши матеріали справи, приходить до слідуючих висновків.

Судом встановлено, що 02 серпня 2018 року Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області видано судовий наказ, яким стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1 / 4 частки заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 17 липня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ч.8 ст.170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до п.п.4, 5 ч.1 ст.161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Положеннями ст.423 ЦПК України визначено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, у тому числі, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи, та докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Нововиявлені обставини-це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Відповідно ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.161 цього Кодексу.

В порядку ст.167 ЦПК України розгляд заяв про видачу судового наказу проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.

Щодо норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, то обов»язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов»язків відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України, в якій зазначено, що батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття, що також передбачено і ст.180 СК України.

Отримання аліментів на дитину не залежить від того, чи перебувають батьки у шлюбі чи ні, живуть вони разом чи окремо один від одного.

Факт надання заявником допомоги дитині в матеріальній формі суд розцінює, як добровільне виконання нею своїх батьківських обов'язків щодо виховання та розвитку дитини, піклування про здоров'я, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Виходячи з того, що жодна обставина, на яку посилається заявник у своїй заяві, не є нововиявленою обставиною, тому підстав для скасування судового наказу не вбачається.

Окрім того, вказані обставини не мають істотного значення для розгляду заяви про видачу судового наказу, оскільки не містять підстав для відмови у видачі судового наказу, передбачених ст.165 ЦПК України.

Враховуючи викладене суд вважає необхідним в задоволенні заяви відмовити.

Керуючись ст.ст.160, 168, 170, 247, 423, 429 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового наказу про стягнення аліментів за нововиявленими обставинами,-відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.Олійник.