ПОСТАНОВА

Іменем України

04 липня 2019 року м. Кропивницький

справа № 405/7707/18

провадження № 22-ц/4809/1144/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Карпенка О.Л.,

за участі секретаря - Тимошенко Т.О.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»,

відповідачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Квашук Оксани Миколаївни, яка представляє інтереси ОСОБА_2 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 квітня 2019 року у складі судді Драного В. В. і

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2018 Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в якому просило:

-виділити у власність ОСОБА_1 із спільної сумісної власності подружжя Ѕ частини гаража за адресою нерухомого майна: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 27919751;

-визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частини гаража за адресою нерухомого майна: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 27919751.

Позовна заява мотивована тим, що відповідач ОСОБА_1 ухиляється від виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 12 серпня 2016 року та рішення Апеляційного суду м. Києва від 16 листопада 2016 року, тому для забезпечення виконання судових рішень про стягнення кредитних коштів необхідно визначити частку у спільній сумісній власності для звернення стягнення на неї.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 квітня 2019 року провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про виділення частки у спільній сумісній власності подружжя закрито.

Заяву ОСОБА_2 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_2 понесені нею судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 2400 грн.

Скасовано заходи забезпечення позову вжиті згідно ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26.11.2018 у цивільній справі № 405/7707/18 (провадження 2з/405/78/18) шляхом зняття арешту з гаража, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 27919751), який належав ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності від 30.07.2009 року, виданого Виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради.

Ухвала суду мотивована тим, що предметом позову в даній справі є виділення частки у спільній сумісній власності подружжя та визнання права власності на цю частку, а саме на Ѕ частку гаража розташованого за адресою АДРЕСА_1, який на час подання позову не є власністю ОСОБА_3 , а тому не може бути об`єктом поділу спільної сумісної власності подружжя.

Щодо стягнення судових витрат, то суд першої інстанції вважає, що враховуючи складність справи, витрачений час, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, розмір заявлених вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу сумі 15 000 грн. не є співмірним.

В апеляційній скарзі адвокат Квашук Оксана Миколаївна, яка діє в інтересах ОСОБА_2 , просить:

-змінити мотивувальну частину ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 квітня 2019 року у справі № 405/7707/18 шляхом її доповнення в частині розгляду та вирішення клопотання представника ОСОБА_2 про застосування заходу процесуального примусу у вигляді штрафу відносно ПАТ «Державний ощадний банк України»;

-змінити резолютивну частину ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 квітня 2019 року у справі № 405/7707/18 шляхом її доповнення в частині задоволення клопотання представника ОСОБА_2 про застосування заходу процесуального примусу у вигляді штрафу відносно ПАТ «Державний ощадний банк України»;

-визнати дії ПАТ «Державний ощадний банк України» щодо подання позову у справі № 405/7707/18 до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зловживанням процесуальними правами;

-стягнути з ПАТ «Державний ощадний банк України» в дохід державного бюджету штраф в сумі трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за зловживання процесуальними правами, щодо подання позову у справі № 405/7707/18 до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ;

-ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 квітня 2019 року у справі № 405/7707/18 в частині часткового задоволення заяви ОСОБА_2 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката та стягнення з ПАТ «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_2 понесені нею судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 2 400 грн скасувати;

-ухвалити нове рішення в зазначеній частині, якою заяву ОСОБА_2 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката задовольнити в повному обсязі та стягнути з ПАТ «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_2 понесені нею судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 15 000 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не розглянуто клопотання представника Коган Н. В. про застосування заходів процесуального примусу, не застосовано у відношенні до банку штраф та необґрунтовано частково задоволено клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Від адвоката Колісника Олега Веніаміновича, який представляє інтереси ПАТ «Державний ощадний банк України», надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити ухвалу Ленінського суду м. Кіровограда від 17 квітня 2019 року у справі № 405/7707/18 без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення.

В судовому засіданні апеляційного суду адвокат Квашук Оксана Миколаївна, яка діє в інтересах ОСОБА_2 , підтримала доводи апеляційної скарги, адвокат Колісник Олег Веніамінович, який представляє інтереси ПАТ «Державний ощадний банк України», заперечував проти доводів апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з огляду на таке.

Матеріалами справи підтверджується, що від адвоката Квашук Оксана Миколаївна, яка діє в інтересах ОСОБА_2 , надійшло клопотання до суду першої інстанції про визнання дій ПАТ «Державний ощадний банк України» щодо подання позову до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зловживанням процесуальними правами та стягнення з банку в дохід державного бюджету штрафу згідно ч.1 ст.148 ЦПК України.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції в мотивувальній частині ухвали зазначив, що суд не розглядає заяву представника відповідача про застосування заходів процесуального примусу у вигляді штрафу відносно позивача, оскільки в судовому засіданні постало питання про закриття провадження у справі, а заходи процесуального примусу вчиняються судом з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Відповідно до ст.143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом у випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Отже, за приписами зазначеної статті застосування заходів процесуального примусу є правом суду, а не його обов`язком.

При цьому суд апеляційної інстанції звертає уваги, що суд першої інстанції клопотання про застосування заходів процесуального примусу не розглядав та відповідного судового рішення не ухвалював, а відповідно до приписів ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції не наділений правом розглядати по суті клопотання, які не розглянуті судом першої інстанції.

З огляду на викладене апеляційна скарга в цій частині не може бути задоволена.

Суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що визначена представникомОСОБА_2 адвокатом Квашук О. М. сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 грн є завищеною та не відповідає принципу співмірності, з огляду на таке.

Матеріалами справи підтверджується, що між відповідачем ОСОБА_2 та адвокатом Квашук О. М. укладений договір про надання юридичних послуг № 2019-2 від 17 січня 2019 року (а. с. 107).

Відповідно до додаткової угоди № 2 до вищезазначеного договору, укладеної 07 березня 2019 року, вартість наданих послуг складає: консультації адвоката 1000,00 грн; підготовка адвокатом та подання до суду відзиву на позов 3000,00 грн; підготовка адвокатом та подання до суду клопотання про закриття провадження у справі - 3000,00 грн; підготовка адвокатом та подання до суду клопотання про застосування заходу процесуального примусу 3000,00 грн; представництво адвокатом інтересів клієнта у суді першої інстанції 5000,00 грн (а. с. 108).

Актом приймання-передачі наданих юридичних послуг за вказаним переліком від 12 березня 2019 року та квитанцією TS206844 від 07 березня 2019 року підтверджено оплату суми наданих послуг в розмірі 15000,00 грн. (а. с. 109-110).

Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Суд вважає, що надані відповідачем ОСОБА_2 документи, що підтверджують розмір витрат на правничу допомогу, не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

З урахуванням критеріїв співмірності складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності та значимості його дій у справі виходячи з її конкретних обставин, суд вважає, що зазначені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 грн. є завищеними, не є належним чином обґрунтованими, що суперечить принципу розподілу судових витрат.

Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принцип співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність зменшення розміру судових витрат та стягнення з відповідача на користь позивача 2 400 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 374,375,376,381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Квашук Оксани Миколаївни, яка представляє інтереси ОСОБА_2 , залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 квітня 2019 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 08.07.2019.

Головуючий суддя С. І. Мурашко

Судді С.М.Єгорова

О.Л.Карпенко