ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2019 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Шило С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву ОСОБА_1, який діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3, та Акціонерного товариства «ОТП Банк» (Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк») про затвердження мирової угоди у цивільній справі по апеляційній скарзі ОСОБА_1, який діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3, на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 лютого 2017 року у справі за позовом Акціонерного товариства «ОТП Банк» (Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк») до ОСОБА_1, який діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя особа Управління служби у справах дітей Соборної районної у м. Дніпропетровську ради, про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2015 року ПАТ «ОТП Банк», яке перейменовано в АТ «ОТП Банк», звернулось до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 06.03.2007 між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_4 (позичальник) укладено кредитний договір № ML-300/0099/2007, за умовами якого остання отримала 632400,00 доларів США на придбання нерухомого майна з остаточного датою повернення кредиту 06.03.2032 року з платою за користування кредитом фіксованого відсотку 5,99 % + FIDR. З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 06.03.2007 між тими ж сторонами було укладено договір іпотеки №PML-300/0099/2007, відповідно до якого предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_1 (м. Дніпропетровськ). Однак позичальник умови кредитного договору виконувала неналежним чином, допустивши прострочення, у звязку з чим станом на 03.07.2015 утворилась заборгованість, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 516738,75 доларів США та заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 256400,32 доларів США. 27 квітня 2012 на адресу позичальника направлено іпотечне повідомлення за вихідним номером 1711/12 про погашення заборгованості за кредитним договором №ML- 300/0099/2007 від 06.03.2007 в розмірі 790132,34 доларів США протягом 30 календарних днів, яке відповідачем було проігноровано та виконано не було. Тому позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 (м. Дніпропетровськ), загальною площею 272,1 кв.м., житловою площею 141,7 кв.м., яка належать на праві власності ОСОБА_4 в рахунок погашення заборгованості за вказаним кредитним договором в загальному розмірі 773139,07 доларів США, що еквівалентно 16244889,58 грн., шляхом проведення прилюдних торгів з продажу квартири, встановленням початкової ціни предмету іпотеку для його подальшої реалізації на рівні не нижчому за звичайні ціни на даний вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій при виконанні рішення суду.

У звязку зі смертю позичальника ОСОБА_4, що померла 08.07.2015 року, ухвалою суду від 04.05.2016 до участі у справі залучено її правонаступників дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в інтересах яких діє їх законний представник - батько ОСОБА_1.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 лютого 2017 року позов задоволено, вирішено звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру№23 по вул. Виконкомівській, буд. 7, у м. Дніпро (м. Дніпропетровськ), загальною площею 272,1 кв.м., житловою площею 141,7 кв.м.,, яка належать спадкоємцям померлої ОСОБА_4 малолітнім ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, в інтересах яких діє законний представник батько ОСОБА_1, у рахунок погашення заборгованості, що виникла у ОСОБА_4 перед ПАТ «ОТП Банк» за кредитним договором №ML-300/0099/2007 від 06.03.2007 року що складається із 516738,75 доларів США - заборгованість за тілом кредиту, 256400,32 доларів США - заборгованість за відсотками за користування кредитом, а всього 773139,07 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на день проведення розрахунку складає 16244889,58 гривень, шляхом проведення прилюдних торгів з продажу квартири, встановленням початкової ціни предмету іпотеку для його подальшої реалізації на рівні не нижчому за звичайні ціни на даний вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій при виконанні рішення суду; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» витрати по сплаті судового збору при подачі позову в сумі 3654,00 грн.

З таким рішенням не погодився ОСОБА_1, що діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3, та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне зясування обставин справи, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про відмову в задоволенні позову.

21 грудня 2018 року через канцелярію апеляційного суду АТ «ОТП Банк» подано заяву про затвердження мирової угоди вих. №73-3-73-3-2/3695 від 18.12.2018 року, в якій банк просить затвердити мирову угоду від 17.12.2018 року, укладену між ОСОБА_1, який діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3, та АТ «ОТП Банк» і закрити провадження у справі №201/13976/15-ц.

Відповідно до пункту 2 зазначеної вище мирової угоди від 17.12.2018 року, сторони погодили, що предметом даної угоди є визначення сторонами порядку дій щодо врегулювання відносин між сторонами за договором іпотеки.

За змістом пункту 3 мирової угоди від 17.12.2018 року, сторони зазначають, що разом із укладенням та підписанням даної Мирової угоди, між Сторонами укладено та підписано Мирову угоду у цивільній справі №412/5778/2012 (провадження №2/201/48/2017) за позовом АТ ОТП БАНК до ОСОБА_1, який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_3, про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У пункті 4 мирової угоди від 17.12.2018 року, сторони домовились, що при належному виконанні ОСОБА_1 умов Мирової угоди у цивільній справі №412/5778/2012 (провадження №2/201/48/2017) за позовом АТ ОТП БАНК до ОСОБА_1, який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, Сторони протягом 1 (одного) місяця підписують відповідні Договори, угоди та (або) додаткові угоди про припинення Договору іпотеки №РСL-300/0099/2007 та зняття будь-яких обтяжень з предмету іпотеки.

За змістом пункту 5 мирової угоди від 17.12.2018 року, у разі невиконання ОСОБА_1 умов Мирової угоди у цивільній справі №412/5778/2012 (провадження №2/201/48/2017) за позовом АТ ОТП БАНК до ОСОБА_1, який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, АТ ОТП Банк набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки на умовах відповідного рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 24.02.2017 року у цивільній справі №201/13976/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства ОТП Банк до ОСОБА_1, який діє як законний представник ОСОБА_2, ОСОБА_3, про звернення стягнення на предмет іпотеки.

У пункті 6 мирової угоди від 17.12.2018 року сторони домовились про те, що у разі невиконання в добровільному порядку сторонами своїх зобовязань визначених даною мировою угодою, сторони можуть звернутись до суду, ухвалою якого буде затверджена дана мирова угода, із заявою про зміну порядку виконання мирової угоди із добровільного на примусовий.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача ОСОБА_5 та представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_6 підтримали заяву про затвердження мирової угоди та просили суд її затвердити.

Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов'язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Частиною 4 вказаної вище статті встановлено, що укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Згідно ч. 5 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними або 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

За змістом ч. 1 ст. 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Положеннями частини 2 вказаної вище статті встановлено, що якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 статті 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв'язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги зміст мирової угоди від 17.12.2018 року, укладеної між ОСОБА_1, який діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3, та Акціонерним товариством «ОТП Банк» (ПАТ «ОТП Банк»), - колегія приходить до висновку про необхідність відмовити у її затвердженні, оскільки умови мирової угоди виходять за межі позовних вимог у даній цивільній справі №201/13976/15-ц про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Мирова угода від 17.12.2018 року подана у даній справі, містить умови, що пов»язані з виконанням умов іншої мирової угоди, яка ніби-то подана для затвердження судом у цивільній справі №412/5778/12 за позовом ПАТ ОТП Банк до ОСОБА_1, який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2, ОСОБА_3, про стягнення заборгованості за кредитним договором.

При цьому, апеляційному суду не надано копії відповідної мирової угоди, що подана у справі №412/5778/12, не надано доказів її подачі, а також доказів затвердження її судом.

Більше того, пункт 5 мирової угоди від 17.12.2018 року, що подана у даній справі, суперечить нормам ЦПК України, являється невиконуваним, оскільки, згідно положень ч. 2 ст. 373 ЦПК України, в ухвалі про затвердження мирової угоди сторін судом одночасно вирішується питання про визнання нечинним судового рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закривається провадження у справі.

За таких обставин, у затвердженні мирової угоди, укладеної 17 грудня 2018 року між ОСОБА_1, який діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3, та Акціонерним товариством «ОТП Банк» (Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк») необхідно відмовити.

Керуючись ст. 207, 373, 381 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

У затвердженні мирової угоди, укладеної 17 грудня 2018 року між ОСОБА_1, який діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3, та Акціонерним товариством «ОТП Банк» (Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк») відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді