Справа № 589/4294/17
Провадження № 2-о/589/7/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2019 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючої судді Курбанової А.Р.

присяжних - Шундрик О.І., Михайленко О.М.

за участю:

секретаря судового засідання Ніколаєнко В.В.,

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 за участі заінтересованої особи Шосткинського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області про визнання особи безвісно відсутньою,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник у листопаді 2017 року звернулась до суду із заявою про визнання її чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , безвісно відсутнім. В обгрунтування заяви посилається на те, що її чоловік вже тривалий час відсутній за місцем свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 . У вересні 2009 року на грунті виниклих сімейних сварок останній поїхав у невідомому напрямку, додому більше не повертався, з того часу будь-який зв`язок з ним втрачений. За переконанням заявника визнання її чоловіка безвісно відсутнім є єдиним шляхом до розірвання з ним шлюбу.

В судовому засіданні заявник заяву підтримала та просила визнати її чоловіка ОСОБА_2 безвісно відсутнім.

Заінтересована особа Шосткинський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, - через канцелярію суду надав заяву, відповідно до якої просив справу розглядати за відсутності свого представника.

Суд, заслухавши заявника, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

Відповідно до частини 1 статті 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Згідно з частиною 1 статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Аналогічні положення містила ст. 247 ЦПК України в редакції, чинній на час звернення до суду із даною заявою.

З аналізу указаних норм можна дійти висновку, що фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними.

За змістом норм ст. ст. 76, 81 83, ч. 2 ст. 294 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Вжитими судом відповідно до частини 2 статті 294, статті 307 ЦПК України заходами установлено наступне.

Відповідно до довідки Центру надання адміністративних послуг від 04.12.2017р. інформація про зареєстроване місце проживання в м. Шостка ОСОБА_2 відсутня /а.с.23/.

Із довідки, виданої Шосткинською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Сумській області від 21.03.2018р. вбачається, що громадянин ОСОБА_2 в базі даних Державного реєстру фізичних осіб платників податків Шосткинської ОДПІ не значиться /а.с.24/.

За відомостями Шосткинського відділу поліції ГУНП в Сумській області за фактом безвісного зникнення чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оперативно-розшукова справа не заводилась /а.с. 26/.

Із довідки, виданої ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» від 03.01.2018р., вбачається, що даних про реєстрацію громадянина ОСОБА_2 від управління Державної міграційної служби у м. Шостка не надходило, останній за адресою: вул. Миру АДРЕСА_2 буд АДРЕСА_3 10-А, АДРЕСА_4 . Шостка, Сумська область (за місцем реєстрації заявника і місцем вказаним у заяві як постійне місце проживання ОСОБА_2 ) фактично не проживає /а.с. 28/.

За відомостями, наданими Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, 21 червня 2014р. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перетнув Державний кордон України в пункті пропуску «Бориспіль-D» за напрямом виїзду до м. Шарджа (ОАЕ) /а.с. 63/.

Таким чином, досліджені судом докази у сукупності дають суду підстави вважати, що громадянин Республіки Пакистан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час виїхав в іншу країну (ОАЕ), на шляху до країни, громадянином якої він є.

Слід зазначити, що виїзд особи на територію іншої країни не може сам по собі свідчити про її безвісну відсутність. Не можна визнавати безвісно відсутнім громадянина, про якого вірогідно відомо, що він живий, але немає точних відомостей про його місце перебування.

Більш того, зважаючи, що у заяві ОСОБА_1 ставить питання про визнання її чоловіка, який є іноземцем (громадянином Ісламської Республіки Пакістан), безвісно відсутнім, слід зазначити, що стан безвісної відсутності особи можна встановити лише щодо її відсутності у місці постійного проживання.

Постійне місце проживання - місце проживання на території якої-небудь держави не менше одного року фізичної особи, яка не має постійного місця проживання на території інших держав і має намір проживати на території цієї держави протягом необмеженого строку, не обмежуючи таке проживання певною метою, і за умови, що таке проживання не є наслідком виконання цією особою службових обов`язків або зобов`язань за договором (контрактом) (ст.1 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність").

При цьому місце постійного проживання на території України іноземця, виходячи з приписів Закону України № 3773-VI від 22 вересня 2011 року "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", підверджується посвідкою на постійне проживання або посвідчення біженця. Так, відповідно до ст. 4 названого Закону іноземці та особи без громадянства можуть відповідно до Закону України "Про імміграцію" іммігрувати в Україну на постійне проживання. Іноземці та особи без громадянства, яких визнано біженцями в Україні або яким надано притулок в Україні, вважаються такими, які постійно проживають на території України з моменту визнання біженцем в Україні або надання притулку в Україні. Іноземці та особи без громадянства, які до прийняття рішення про припинення громадянства України постійно проживали на території України і після прийняття рішення про припинення громадянства України залишилися постійно проживати на її території, вважаються такими, які постійно проживають в Україні.

При цьому, даних про наявність у ОСОБА_2 постійного місця проживання на території України судом не здобуто, що апріорі виключає можливість визнання даної особи, яка є іноземцем та не має на території України місця постійного проживання безвісно відсутнім за таким місцем.

За таких обставин, суд дійшов висновку про недостатність умов, визначених статтею 43 ЦК України, для визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім, а тому у задоволенні заяви слід відмовити у зв`язку з її необґрунтованістю.

Керуючись ст. 43 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 141, 258, 259, 263-268, 294, 305-308 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 24.06.2019 р.

Головуючий суддя А.Р.Курбанова

Присяжні: О.І. Шундрик

О.М. Михайленко