КОМПАНІЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 391/223/15-ц
Провадження № 6/391/4/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.02.2019селище Компаніївка

Компаніївський районний суд Кіровоградської області:

головуюча суддя Мумига І.М.,

за участю секретар Качинської О.В.,

заяву боржника ОСОБА_1, стягувач ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа такими, що не підлягає виконанню по рішенню Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 16.04.2015 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що вона проживала з ОСОБА_2 однією сімєю без реєстрації шлюбу з 2000 по 2013 роки. Від їх стосунків у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який наразі проживає з нею та перебуває на її повному утриманні. Спільне життя з батьком дитини несклалось і вони припини свої стосунки. На той момент син ОСОБА_3 залишався проживати з батьком і вона не заперечувала.

Рішенням від 16.04.2015 року Компаніївського районного суду Кіровоградської області з неї на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 та видано виконавчий лист, який в подальшому предявлено для виконання до Компаніївського районного відділу державної виконавчої служби.

Приблизно в кінці 2016 року між нею та ОСОБА_2 було вирішено, що дитина буде проживати з нею і відповідач буде матеріально допомагати. На початку 2017 року відповідач відмовився від аліментів, як наслідок виконавче провадження відносно неї було завершено. В звязку з тим, що батько дитини відмовився матеріально допомагати 18.10.2018 року їй було видано судовий наказ, згідно якого з ОСОБА_2 на її користь стягнуто аліменти на утримання сина, який в подальшому предявлено до виконання. Нещодавно їй стало відомо, що відносно неї у Компаніївському районному відділі державної виконавчої служби відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 391/223 від 08.05.2015 року про стягнення з неї на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина, ІНФОРМАЦІЯ_1, тому вона змушена звернутись до суду та просила визнати цей виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

В судове засідання заявниця ОСОБА_1 не зявилася, але надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, вимоги заяви підтримала в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, згідно телефонограми від 14.02.2019 року повідомив, що зявитися до суде не може, прохав розглядати справу без його участі. Вимоги заяви вирішити на розсуд суду.

У відповідності до ч. 3 ст. 432 ЦПК України неявка стягувача та боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Вивчивши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав:

Відповідно до вимог статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Така ж норма закріплена в ч. 1 ст. 18 Цивільного процесуального кодексу України, де зазначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

При цьому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст.6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

В інформаційному листі ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25 вересня 2015 року» звернуто увагу судів на те, що процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред'явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред'явлення цього листа до виконання.

Підстави для цього зазначені у ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обовязок боржника відсутній повністю чи частково у звязку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наслідком закінчення виконавчого провадження, відповідно до пункту 5 частини першої ст. 39 ЗУ«Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 року, який набув чинності 05.10.2016 року є визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Вирішуючи питання щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд вважає, що під іншими причинами, про які йдеться в частині другій статті 432 ЦПК України, слід розуміти не припинення обов'язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв'язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний. Так, наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові. Обов'язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов'язань, зокрема, містить глава 50 розділу I книги пятої ЦК України. Так, зобов'язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов'язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов'язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання. Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред'явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред'явлення цього листа до виконання.

З виконавчого листа, виданого Компаніївським районним судом Кіровоградської області 08.05.2015 року, встановлено, що рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 16.04.2015 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з 13.03.2015 року до повноліття сина, тобто до 27.07.2020 року. (а.с.8)

Постановою про повернення виконавчого документа стягувачу від 18.01.2017 року встановлено, що виконавчий лист № 391/223/15-ц, виданий 08.05.2015 року Компаніївським районним судом Кіровоградської області повернуто стягувачу ОСОБА_2 (а.с. 10-11)

Судом встановлено, що згідно судового наказу Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 18.10.2018 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частки від заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 27.09.2018 року і до досягнення сином повноліття 27.07.2020 року. 18.10.2018 року судовий наказ набрав законної сили. (а.с. 7)

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 30.10.2018 року встановлено, що на підставі рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 30.10.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів відкрито виконавче провадження. (а.с. 12)

Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Компаніївської селищної ради Кіровоградської області від 16.01.2019 року за № 225 встановлено, що ОСОБА_5 проживає біля матері і знаходиться на її утриманні. (а.с. 13)

Заміна сторони у виконавчому провадженні у відповідності до ст. 432 ЦПК України не проводилась.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що дитина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає біля матері і знаходиться на її утриманні, що підтверджено відповідною довідкою.

Керуючись ст. 432 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати виконавчий лист № 391/223 від 08.05.2015 року Компаніївського районного суду Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що не підлягає виконанню.

На ухвалу суду до Кропивницького апеляційного суду через Компаніївський районний суд Кіровоградської області може бути подано апеляційну скаргу на протязі 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя І.М. Мумига