Справа № 133/1306/19
Провадження № 22-ц/801/1857/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сєчко В. Л.
Доповідач:Міхасішин І. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 рокуСправа № 133/1306/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого: Міхасішина І.В.,

суддів: Войтка Ю.Б., Стадника І.М.,

за участю секретаря судового засідання: Безрученко Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу №133/1306/19 за позовом Приватного підприємства «Гурівецьке» до ОСОБА_1 , Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Світанок», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - державний реєстратор виконкому Козятинської міської ради Явна С.Г. про визнання договору оренди землі недійсним

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 04 липня 2019 року, ухвалене у складі судді Сєчка В.Л.,

встановив:

В травні 2019 року Приватне підприємство (далі - ПП) «Гурівецьке» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю (далі-СТОВ) «Агрофірма «Світанок», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - державний реєстратор виконкому Козятинської міської ради Явна С.Г. з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що 27 березня 2012 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 2, 8069 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в межах адміністративного підпорядкування Непедівської сільської ради строком на 10 років. Договір зареєстрований Відділом Держкомзему у Козятинському районі Вінницької області 12 грудня 2012 року. В порушення умов договору, спадкоємцем орендодавця - відповідачем ОСОБА_1 , орендовану позивачем земельну ділянку, передано в оренду СТОВ « Агрофірма «Світанок» на підставі договору від 12 березня 2019 року, який зареєстровано 21 березня 2019 року.

Передача іншому орендареві земельної ділянки під час дії попереднього договору оренди порушує права позивача.

У зв`язку з цим, відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 203, 215 ЦК України просили визнати недійсним договір оренди землі б/н від 12 березня 2019 року (кадастровий номер :03:003:0199), укладений між СТОВ «Агрофірма «Світанок» та ОСОБА_1 , та скасувати державну реєстрацію договору.

26 червня 2019 року ОСОБА_1 подав зустрічну позову заяву про визнання недійсним договору оренди землі б/н від 27 березня 2012 року, укладений між ОСОБА_2 та ПП «Гурівецьке», зобов`язати відповідача повернути ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2, 8069 га , яка належить йому на праві приватної власності.

Позов обґрунтовував тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину №136 від 01 березня 2016 року набув право власності на спірну земельну ділянку, яку на підставі договору від 12 березня 2019 року передав в оренду СТОВ «Агрофірма «Світанок», про що державним реєстратором виконавчого комітету Козятинської міської ради Вінницької області Явною С.Г. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про інше речове право за № 30864593 від 21 березня 2019 року. На момент укладення цього договору йому не було відомо жодних обставин, які перешкоджали вчиненню правочину. Оспорюваний договір оренди земельної ділянки від 27 березня 2012 року, укладений між ОСОБА_2 та ПП «Гурівецьке» не містить ряду істотних умов, передбачених ст. 15 Закону України «Про оренду землі», зокрема: у договорі не вказані строки внесення орендної плати за землю (п.11 Договору) та відсутня відповідальність за її несплату ( п. 14 Договору), що свідчить про недосягнення згоди з усіх істотних умов договору, що є підставою для визнання цього правочину недійсним на підставі ч.2 ст. 15 цього Закону.

Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 04 липня 2019 року відмовлено у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_1 до ПП «Гурівецьке» про визнання недійсним договору до спільного розгляду з первісним позовом.

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 04 липня 2019 року позов задоволено. Визнано недійсним договір оренди землі площею 2,8068 га, кадастровий номер :03:003:0199, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Непедівської сільської ради Козятинського району Вінницької області, укладений 12 березня 2019 року між ОСОБА_1 та СТОВ «Агрофірма «Світанок».

Скасовано рішення про державну реєстрацію договору оренди землі б/н від 12 березня 2019 року, укладений між ОСОБА_1 та СТОВ «Агрофірма «Світанок» щодо земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,8068 га, кадастровий номер :03:003:0199, що розташована на території Непедівської сільської ради Козятинського району Вінницької області, прийняте державним реєстратором Виконавчого комітету Козятинської міської ради Вінницької області, індексний номер 46138490 від 26.03.2019, яке стало підставою для внесення запису про інше речове право (право оренди земельної ділянки) №30864593.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що договір оренди землі від 12 березня 2019 року, укладений між ОСОБА_1 та СТОВ «Агрофірма «Світанок» під час дії договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_2 та ПП «Гурівецьке» від 27 березня 2012 року, що порушує права позивача як орендаря земельної ділянки, та відповідно до ст.ст. 203, 215 ЦК України є недійсним.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просив ухвалу суду першої інстанції про відмову у прийнятті зустрічного позову та рішення суду скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції або прийняти інше законне рішення за результатами розгляду апеляційної скарги.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 06 серпня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 04 липня 2019 року про відмову у прийнятті зустрічного позову повернуто особі, яка її подала відповідно до п.4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України з підстав, що скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 06 серпня 2019 року апеляційне провадження у справі відкрито лише в частині апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 04 липня 2019 року, якою фактично визначено межі розгляду справи судом апеляційної інстанції (а.с. 61).

З огляду на викладене доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , щодо ухвали суду першої інстанції про відмову у прийнятті зустрічного позову від 04 липня 2019 року апеляційними судом не розглядаються.

В апеляційній скарзі в частині оскарження рішення суду першої інстанції ОСОБА_1 посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а також на те, що неприйняття зустрічного позову призвело до неправильного вирішення справи.

На апеляційну скаргу позивач ПП «Гурівецьке» 06 вересня 2019 року засобами поштового зв`язку, направило відзив, який не приймається апеляційним судом до уваги, оскільки поданий з порушенням п`ятиденного строку з дня отримання копії ухвали про відкриття апеляційного провадження (15 серпня 2019 року), встановлений апеляційним судом.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник ПП «Гурівецьке» - Кучерява І.П. проти апеляційної скарги заперечила, просила скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, як таке, що ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Посилалася на те, що відмова у прийнятті зустрічного позову не впливає на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення.

Представник СТОВ «Агрофірма «Світанок» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - державний реєстратор виконкому Козятинської міської ради Явна С.Г. в судове засідання не з`явивилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

По справі встановлено, та не заперечується сторонами, що між ПП «Гурівецьке» та ОСОБА_2 27 березня 2012 року укладено договір оренди земельної ділянки, площею 2,8069 га, кадастровий номер :03:003:0199, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Непедівської сільської ради Козятинського району Вінницької області (а.с. 8-9).

Згідно п.8 договору - договір укладено на 10 років. Після закінчення строку договору оренди орендар має переважне право на поновлення його на новий строк.

Відповідно до п. 40 договору перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Відповідно до п. 37 договору дія договору припиняється у разі: придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідація юридичної особи- орендаря. В інших випадках, передбачених законом.

Згідно з п. 39 договору розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається.

За змістом п. 44 договору цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Договір оренди землі у встановленому законом порядку було зареєстровано у Відділі Держкомзему у Козятинському району Вінницької області за № 06207 від 12 грудня 2012 року (а.с. 9 на звор.).

На виконання договору було складено та підписано акт прийому - передачі земельної ділянки (а.с. 10).

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна видно, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину №136, виданого 01 березня 2019 року приватним нотаріусом Козятинського районного нотаріального округу Безбах Ю.А., земельну ділянку площею 2,8068 га з кадастровим номером :03:003:0199 успадкував після ОСОБА_2 спадкоємець ОСОБА_1 (а.с. 15).

12 березня 2019 року між ОСОБА_1 та СТОВ «Агрофірма «Світанок» було укладено договір оренди землі площею 2,8068 га, кадастровий номер :03:003:0199, яка розташована на території Непедівської сільської ради Козятинського району Вінницької області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, строком дії до 12 березня 2034 року, зареєстрований державним реєстратором Виконавчого комітету Козятинської міської ради Явною С.Г. за номером запису про інше речове право 30864593 (а.с. 15 на звор.).

Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».

Згідно ст.1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно із ст. 125 ЗК України (в реакції чинній на момент укладення договору оренди земельної ділянки) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

За змістом статей 18, 20 цього Закону України «Про оренду землі» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Отже, строк дії спірного договору оренди землі, укладений між ОСОБА_2 та ПП «Гурівецьке» починається після набрання ним чинності, тобто з 12 грудня 2012 року і діє до 12 грудня 2022 року.

Набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обов`язки по договору, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) стає правовідносинами, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін (постанова Верховного Суду України від 18 січня 2017 року у справі № 6-2777цс16).

Відповідно до ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Статтею 31 Закону України «Про оренду землі» визначені підстави для припинення договору оренди землі.

Договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства).

Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває в оренді, протягом одного місяця з дня державної реєстрації права власності на неї зобов`язана повідомити про це орендаря в порядку, визначеному статтею 148 1 Земельного кодексу України.

Відповідно до п.4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

В матеріалах справи відсутні докази припинення або розірвання договору оренди землі від 27 березня 2012 року, укладеного між ОСОБА_2 та ПП «Гурівецьке» у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 28 цього Закону.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці громадянами і юридичними особами України, іноземцями, особами без громадянства, іноземними юридичними особами, у тому числі міжнародними об`єднаннями та організаціями.

Отже, договір оренди земельної ділянки, укладений між ОСОБА_1 та СТОВ «Агрофірма «Світанок» 12 березня 2019 року під час дії договору оренди від 27 березня 2012 року, укладеного між ОСОБА_2 та ПП «Гурівецьке», а тому є таким, що порушує право орендаря ПП «Гурівецьке» на використання орендованої земельної ділянки.

Відповідно до ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

За змістом ч.1 ст. 215, ч. 1 ст. 216 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оспорюваний договір оренди землі від 12 березня 2019 року, укладений між ОСОБА_1 та СТОВ «Агрофірма «Світанок» не відповідає вимогам ст. 203 ЦК України та відповідно до статті 215 ЦК України підлягає визнанню недійсним.

З підстав, що оспорюваний договір, на підставі якого за СТОВ «Агрофірма «Світанок» було зареєстровано право оренди земельної ділянки, належної ОСОБА_1 , визнано недійсним, відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підлягає скасуванню рішення про державну реєстрацію договору оренди землі, прийняте державним реєстратором Виконавчого комітету Козятинської міської ради Вінницької області, індексний номер 46138490 від 26.03.2019, яке стало підставою для внесення запису про інше речове право (право оренди земельної ділянки) №30864593.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом порушено порядок розгляду справи, є безпідставними, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду , зокрема, малозначних справ.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Зокрема, частиною четвертою статті 274 ЦПК України встановлено, що в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду ; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Спір про визнання недійсним договору оренди землі не відноситься до категорій справ, передбачених ч.4 ст. 274 ЦПК України, розгляд яких повинен проводитися виключно за правилами загального позовного провадження.

Суд першої інстанції при вирішенні питання про порядок розгляду справи, з урахування предмета та ціни позову, дійшов висновку що дана справа підпадає під ознаки малозначної справи, та ухвалив проводити розгляд справи в порядку спрощеного провадження, про що зазначив в ухвалі про відкриття провадження у справі від 04 червня 2019 року.

Отже, відсутні підстави для висновку, що судом було порушено порядок розгляду справи.

Також є безпідставними доводи ОСОБА_1 про те, що відмова у прийнятті зустрічного позову, призвела до неправильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд першої інстанції розглянув справу в межах заявлених позовних вимог, що не позбавляє права ОСОБА_1 , звернутися за захистом своїх прав в загальному порядку.

Суд першої інстанції правильно визначився з колом спірних правовідносин та нормами матеріального права, які їх регулюють, повно та всебічно дослідивши обставини справи, надавши належну оцінку наявним у справі доказам, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29).

Рішення суду є законним та обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 374, 375, 381,382, 384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 04 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 13 вересня 2019 року

Головуючий І.В. Міхасішин

Судді: Ю.Б. Войтко

І.М. Стадник