Номер провадження: 22-ц/813/4264/19
Головуючий у першій інстанції Калініченко Л. В.
Доповідач Журавльов О. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Комлевої О.С., Кравця Ю.І.,

за участю секретаря Павлючук Ю.В.,

учасники справи:

позивач - обслуговуючий кооператив «МЖСТ ДОМ»,

відповідач ОСОБА_1 ,

позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_2 ,

відповідач за зустрічним позовом обслуговуючий кооператив «МЖСТ ДОМ»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2018 року у складі судді Калініченко Л.В.,

встановив:

У грудні 2017 року ОК «МЖСТ ДОМ» ОК «МЖСТ ДОМ» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

ОСОБА_2 звернулась до ОК«МЖСТ ДОМ» із зустрічним позовом про захист прав споживачів шляхом визнання безпідставними нарахування заборгованості по житлово-комунальним послугам, визнання відсутність договірних правовідносин між сторонами та зобов`язання вчинити певні дії.

19 грудня 2018 року представник ОСОБА_2 ОСОБА_4 надав до суду заяву про забезпечення доказів шляхом допиту свідків, в якій представник просив суд допитати в якості свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2018 року заяву представника ОСОБА_2 ОСОБА_4 про забезпечення доказів шляхом допиту свідків повернуто ОСОБА_2 .При цьому суд першої інстанції посилався на те, що заява про забезпечення доказів не відповідає вимогам ч. 3 ст. 117 ЦПК України, а саме, не сплачена судовим збором за подання заяви про забезпечення доказів шляхом допиту свідків.

Зазначене рішення суду оскаржує в апеляційному порядку ОСОБА_2 . В скарзі з посиланням на неправильне застосування судом норм процесуального права ставиться питання про скасування ухвали суду та направлення справи до суду першої інстанції для продовження судового розгляду та вирішення питання щодо допиту свідків.

Основними доводами апеляційної скарги є посилання на не застосування судом вимог Закону України «Про захист прав споживачів» при вирішенні питання забезпечення доказів.

Відзиву на апеляційну скаргу надано не було.

ОК «МЖСТ ДОМ» ОК «МЖСТ ДОМ» в судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи в апеляційному суді повідомлявся належним чином.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Повертаючи заяву про забезпечення доказів, суд першої інстанції виходив з того, що заява про забезпечення доказів не відповідає вимогам ч. 3 ст. 117 ЦПК України, а саме, не сплачена судовим збором за подання заяви про забезпечення доказів шляхом допиту свідків.

Проте, повертаючи заяву, суд першої інстанції не врахував, що клопотання про допит свідків подано для підтвердження позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_2 , який заявлено в порядку Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушенням їх прав.

У п. 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати» роз`яснено, що оскільки ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору, то при визначенні таких пільг слід керуватися іншим законодавством України, наприклад, ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Велика Палата Верховного Суду у справі №761/24881/16-ц від 21 березня 2018 року дійшла правового висновку, що позивачі у справах про захист їх прав як споживачів звільнені від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» не лише в суді першої інстанції.

При цьому Верховний Суд зазначив, що відсутність у Законі України «Про судовий збір» серед осіб, які звільняються від сплати цього збору, категорії споживачів не може означати, що вони не мають зазначеної пільги, оскільки її встановлено спеціальним законом.

Законом України «Про судовий збір» внесено зміни до Закону України «Про захист прав споживачів», а не скасовано передбачену в ньому пільгу.

Таким чином, позивачі, які звільнені від сплати судового збору при пред`явленні позову, також звільняються від його сплати й при поданні клопотань, які подаються під час розгляду таких позовів в тому числі і клопотання в розумінні ч. 2 ст. 116 ЦПК України.

За таких обставин, у суду першої інстанції не було передбачених законом правових підстав для повернення заяви ОСОБА_2 про забезпечення доказів, тому оскаржувана ухвала суду відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду заяви до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2018 року скасувати.

Направити цивільну справу до того ж суду першої інстанції для продовження розгляду заяви про забезпечення доказів.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст Постанови складено 11 липня 2019 року.

Головуючий О.Г.Журавльов

Судді О.С.Комлева

Ю.І.Кравець