Ухвала

29 березня 2019 року

м. Київ

справа № 473/147/18

провадження № 61-5578ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лесько А. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Київської області від 10 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 березня 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її особисте утримання у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з 15 січня 2018 року до 27 липня 2020 року.

Допущено негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 10 вересня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 березня 2018 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

15 березня 2019 року (відповідно до поштового штемпеля на конверті) ОСОБА_1 направив касаційну скаргу на ухвалу Апеляційного суду Київської області від 10 вересня 2018 року.

У касаційній скарзі порушено питання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Апеляційного суду Київської області від 10 вересня 2018 року.

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Строк касаційного оскарження починається із дня постановлення оскаржуваної ухвали апеляційного суду - 10 вересня 2018 року, а останнім днем такого строку є 10 жовтня 2018 року.

У частині другій статті 390 ЦПК України зазначено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Відповідно до частини третьої зазначеної статті ЦПК України строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Як на причини пропуску строку на касаційне оскарження заявник посилався на те, що він перебував в зоні проведення АТО у період з 30 квітня 2018 року по 27 травня 2018 року, з 20 листопада 2018 року по теперішній час, та на лікуванні з 21 серпня 2018 року по 10 вересня 2018 року.

Проте наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження не можна визнати поважними, оскільки у клопотанні про поновлення строку ОСОБА_1 не зазначив поважних підстав пропуску строку саме у період з 10 вересня 2018 року по 10 жовтня 2018 року.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Згідно частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Таким чином, ОСОБА_1 необхідно навести поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження та надати відповідні докази на підтвердження поважності таких підстав.

Пунктом 2 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що в касаційній скарзі повинно бути зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб громадян України особи, яка подає касаційну скаргу.

З огляду на викладене ОСОБА_1 необхідно зазначити свій реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До касаційної скарги додано документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 1 536,80 грн, де платником є ОСОБА_3 .

З огляду на те, що ОСОБА_1 подав квитанцію про сплату судового збору, де платником є особа, яка не брала участь у справі ( ОСОБА_3 ), а також із матеріалів доданих до касаційної скарги не вбачається, що така уповноважена заявником на сплату судового збору від його імені, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги від свого імені або уповноваженої особи на сплату судового збору.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

За подання касаційної скарги на ухвалу суду заявнику - фізичній особі необхідно сплатити судовий збір у розмірі, визначеному підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», який становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2019 року визначено в розмірі 1 921,00 грн.

Таким чином, розмір судового збору, який необхідно сплатити заявнику становить 384,20 грн (1 921,00 грн Х 0,2).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207.

На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

З огляду на викладене касаційну скаргу необхідно залишити без руху з наданням строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати наведеніОСОБА_1 підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Київської області від 10 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. О. Лесько