Справа № 342/64/18
Провадження № 22-ц/4808/226/19
Головуючий у 1 інстанції Струтинський Р. Р.
Суддя-доповідач Ясеновенко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Ясеновенко Л.В.,

суддів: Мелінишин Г.П., Пнівчук О.В.,

секретаря Мельник О.В.,

з участю: представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за апеляційною скаргою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області на рішення Тисменицького районного суду, постановлене у складі судді Струтинського Р.Р. 26 листопада 2018 року в м. Івано-Франківську,

в с т а н о в и в :

22 січня 2018 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги мотивувала тим, що з 01.08.2017 року працювала головним спеціалістом відділу профілактики виробничого травматизму та страхових виплат Снятинського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області.

Наказом №265-к від 26.12.2017 року вона була звільнена з роботи у зв'язку із скороченням чисельності працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Посилаючись на те, що її звільнено з роботи під час перебування на лікарняному та без попередньої згоди виборного органу первинної профспілкової організації, у день звільнення їй не було видано копію наказу про звільнення та трудову книжку, а також не запропоновано їй переведення за її згодою на іншу роботу, ОСОБА_1 просила визнати незаконним та скасувати наказ №265-к від 26.12.2017 року «Про звільнення ОСОБА_1.», поновити її на роботі та стягнути 117 850,27 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 27.12.2017 року по 26.11.2018 року.

Рішенням Тисменицького районного суду від 26 листопада 2018 року позов задоволено.

Постановлено визнати незаконним та скасувати наказ Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківської області від 26.12.2017 року про звільнення ОСОБА_1 з роботи за ініціативою роботодавця з 29.12.2018 року.

Поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді головного спеціаліста відділу профілактики виробничого травматизму та страхових виплат Снятинського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківської області з 27.12.2017 року.

Стягнуто з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу з 27.12.2017 року по 26.11.2018 року 117 850,27 грн. з відрахуванням встановлених законом податків і платежів.

У апеляційній скарзі Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області посилається на незаконність рішення суду.

Зазначає, що судом не було враховано того, що ОСОБА_1 була звільнена з роботи 29.12.2017 року, тобто у перший робочий день після лікарняного.

Апелянт не погоджується з висновком суду про те, що позивач була звільнена з роботи без згоди виборного органу первинної профспілкової організації. При цьому, суд не дав належної оцінки тим обставинам, що 13.12.2017 року відповідач звернувся з поданням до об'єднаного профспілкового комітету «Про згоду на розірвання трудового договору», на засідання якого на 19.12.2017 року ОСОБА_1 була запрошена, а у зв'язку з її неявкою профком розглянув подання на засіданні 21.12.2017 року та надав згоду на звільнення з роботи. Крім того, на запрошенні профкому управління від 28.12.2017 року №5 про засідання 29.12.2017 року ОСОБА_1 поставила свій підпис про ознайомлення, вказавши що 27.12.2017 року вона отримала на зарплатну карточку розрахункові та вихідну допомогу.

29.12.2017 року, тобто в день виходу позивачки на роботу, об'єднаний профспілковий комітет Управління ВД ФФС своїм рішенням №4 надав згоду на розірвання трудового договору, у зв'язку з чим були внесені зміни до наказу від 26.12.2017 року щодо рішення профкому про надання згоди на звільнення.

Судом не було враховано того, що згідно наказу від 26.12.2017 року позивачці було нараховано компенсацію за невикористані 10 календарних днів щорічної основної відпустки в сумі 3211,50 грн., за 3 календарних дні додаткової відпустки в сумі 963,45 грн. та вихідну допомогу в розмірі середньомісячного заробітку в сумі 10 152,09 грн., а всього - 14 327,04 грн. і кошти в сумі 11 491,52 грн., тобто сума розрахункових з вирахуванням обов'язкових платежів, була зарахована 27.12.2017 року на картковий рахунок позивача. А заробітна плата за 29.12.2017 року та допомога по тимчасовій втраті працездатності в сумі 1796,71 грн. були зараховані на картковий рахунок позивача 12.01.2018 року.

Не погоджується апелянт і з висновком суду про те, що позивачу в день звільнення не була видана трудова книжка. При цьому судом не враховано того, що в день звільнення з роботи ОСОБА_1 перебувала на робочому місці в м. Городенка, брала участь у засіданні профкому, однак до управління, де знаходиться її трудова книжка, не з'явилась. Даний факт підтверджений відповідним актом, якому суд не дав належної оцінки.

Крім того, позивачу 02.01.2018 року та 28.02.2018 року були направлені повідомлення про необхідність отримати трудову книжку, однак у зв'язку з перебуванням ОСОБА_1 за межами України трудова книжка отримана нею 02.04.2018 року.

Апелянт вважає, що не було його вини у несвоєчасному отриманні позивачкою трудової книжки.

Не враховано судом і того, що у зв'язку із звільненням значної кількості працівників та відсутністю вакантних посад не було можливості запропонувати позивачці іншу роботу.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Представники Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області апеляційну скаргу підтримали з мотивів, наведених у ній.

Представник ОСОБА_1 апеляційну скаргу не визнав.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 була звільнена з роботи в період перебування на лікуванні, у день звільнення їй не були видані копія наказу про звільнення та трудова книжка, позивач не була ознайомлена з наказом про звільнення під особистий підпис та їй не була запропонована інша робота. Крім того, подання про звільнення ОСОБА_1 з роботи було розглянути без її участі.

Однак, погодитись з таким висновком суду не можна.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що наказом №42-к від 25.07.2017 року Івано-Франківського обласного відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності ОСОБА_1 була прийнята на посаду головного спеціаліста відділу профілактики виробничого травматизму та страхових виплат Снятинського відділення Управління ВД ФСС України в Івано-Франківській області з 01.08.2017 року в порядку переведення з відділення ВД ФСС в Городенківському районі. (а.с.27)

Відповідно до постанов правління Фонду соціального страхування України від 08.02.2017 року №13 «Про затвердження граничної чисельності працівників Фонду соціального страхування України, структури органів Фонду та створення робочих органів» (зі змінами) та від 08.02.2017 року №14 «Про умови оплати праці та схеми посадових окладів працівників органів Фонду» наказом Управління виконавчої дирекції Фонду в Івано-Франківській області №08-ос від 22.06.2017 року «Про введення в дію штатних розписів відділень» введено в дію з 22.06.2017 року штатні розписи відділень, зокрема, штатний розпис Снятинського відділення в кількості 12,5 штатних одиниць. (а.с.25)

На підставі постанов правління Фонду від 12.09.2017 року №47 «Про затвердження граничної чисельності працівників Фонду соціального страхування України, від 10.10.2017 року № 50 «Про затвердження структури органів Фонду», від 10.10.2017 року № 52 «Про внесення змін до Положення про умови оплати праці та стимулювання праці працівників Фонду соціального страхування України», та на підставі наказу виконавчої дирекції Фонду від 23.10.2017 року «Про затвердження граничної чисельності працівників робочих органів виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Івано-Франківській області» 25.10.2017 року Управлінням виконавчої дирекції Фонду в Івано-Франківській області прийнято наказ №143-к «Про попередження працівників про зміни в організації виробництва і праці та про зміни істотних умов праці».(а.с.29)

25.10.2017 року ОСОБА_1 була попереджена про зміни в організації виробництва і праці, про зміну істотних умов праці з 01.01.2018 року та про можливе майбутнє звільнення, що підтверджено копією письмового попередження, на якому є власноручний підпис ОСОБА_1.(а.с.28)

31.10.2017 року затверджено новий штатний розпис Снятинського відділення з 01.01.2018 року в кількості 7 штатних одиниць, з яким ознайомлені працівники відділення, крім ОСОБА_1, яка відмовилась підписати наказ про ознайомлення з його змістом, про що складено відповідний акт.(а.с. 31, 32)

Наказом Управління виконавчої дирекції Фонду в Івано-Франківській області №141-ос від 13.12.2017 року «Про введення в дію штатних розписів» введено в дію з 01.01.2018 року штатний розпис Снятинського відділення Управління ВД ФСС України в Івано-Франківській області в кількості 7 штатних одиниць.(а.с.33-35)

Встановлено, що з 19 по 28 грудня 2017 року позивач перебувала на лікуванні та вийшла на роботу 29.12.2017 року.

Також встановлено, що 13.12.2017 року відповідач подав до об'єднаного профспілкового комітету подання за №01.1-1593 «Про згоду на розірвання трудового договору», про що позивач була повідомлена та запрошена на засідання профкому на 19.12.2017 року, однак не з'явилась у зв'язку з перебуванням на лікуванні.

Рішенням об'єднаного профспілкового комітету від 21.12.2017 року було надано згоду на розірвання трудового договору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Однак, оскільки попередні засідання профкому були проведені без участі ОСОБА_1, об'єднаний профспілковий комітет профспілкової організації Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області на виїзному засіданні 29.12.2017 року, тобто у день виходу ОСОБА_1 на роботу, надав згоду на звільнення ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.(а.с.38)

У зв'язку з наведеним, наказом №280-к від 29.12.2017 року були внесені зміни до наказу №265-к від 26.12.2017 року, зокрема наказ доповнено п. 4 «Відділу фінансово-економічної діяльності, бухгалтерського обліку та звітності провести повний розрахунок із ОСОБА_1 із заробітної плати на день звільнення». Також наказ було доповнено словами «згода об'єднаного профспілкового комітету профспілкової організації Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області від 29.12.2017 року протокол №25».(а.с.39)

Наказом Управління виконавчої дирекції Фонду в Івано-Франківській області №265-к від 26.12.2017 року ОСОБА_1 була звільнена з роботи з 29.12.2017 року на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України з виплатою компенсації за 10 календарних днів щорічної відпустки, 3 календарних дні додаткової відпустки та з виплатою вихідної допомоги в розмірі середньомісячного заробітку.(а.с.66)

Згідно наказу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України №295-ос від 14.12.2017 року «Про завершення бюджетного 2017 року» відповідач був зобов'язаний:

- до 22 грудня 2017 року надати до органів ДКСУ платіжні доручення на перерахування коштів, передбачених відповідними кошторисами та планами асигнувань (із змінами) на грудень 2017 року, відповідно до наявних первинних документів;

- до 26 грудня 2017 року забезпечити перерахування вільних залишків коштів на видаткових рахунках відповідача, в тому числі підпорядкованих їм відділень та подати довідку про повернення коштів до 27 грудня 2017 року. (а.с.36)

Також встановлено, що згідно наказу від 26.12.2017 року позивачці було нараховано компенсацію за невикористані 10 календарних днів щорічної основної відпустки в сумі 3211,50 грн., за 3 календарних дні додаткової відпустки в сумі 963,45 грн. та вихідну допомогу в розмірі середньомісячного заробітку в сумі 10 152,09 грн., а всього - 14 327,04 грн. і кошти в сумі 11 491,52 грн., тобто сума розрахункових з вирахуванням обов'язкових платежів, була зарахована 27.12.2017 року на картковий рахунок позивача. А заробітна плата за 29.12.2017 року та допомога по тимчасовій втраті працездатності в сумі 1796,71 грн. (за 5 днів за рахунок коштів організації) та 1421,55 грн. (за 5 днів за рахунок коштів Фонду соціального страхування) у зв'язку із завершенням бюджетного року та у зв'язку з необхідністю нарахування допомоги по тимчасовій непрацездатності, були зараховані на картковий рахунок позивача 12.01.2018 року.

У зв'язку з наведеним, безпідставними є доводи позивача про те, що у день звільнення з роботи з нею не був проведений розрахунок.

При таких обставинах справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що звільнення ОСОБА_1 з роботи було проведено відповідно до вимог чинного законодавства.

Доводи ОСОБА_1 про те, що її було звільнено з роботи в період тимчасової непрацездатності є безпідставними, оскільки ОСОБА_1 була звільнена з роботи з 29.12.2017 року, тобто в день виходу на роботу після лікування.

Посилання позивача на те, що при звільненні з роботи їй не була запропонована інша посада, не заслуговують на увагу, оскільки встановлено, що в результаті змін в організації праці та затвердження граничної чисельності працівників Фонду соціального страхування України з 01.01.2018 року було введено в дію новий штатний розпис Снятинського відділення з кількістю штатних посад 7, замість раніше наявних 12,5. Крім того, згідно наказу № 08-ос від 22.06.2017 року «Проведення в дію штатних розписів» скорочення штатних одиниць відбулось в усіх відділеннях Фонду Івано-Франківської області.

Отже вільних вакантних посад не було.

Не можуть бути прийняті до уваги і доводи ОСОБА_1 про те, що у день звільнення з роботи їй не видали трудову книжку, оскільки затримка видачі трудової книжки з вини підприємства, при доведеності такої вини, не є підставою для поновлення на роботі, а може бути підставою для пред'явлення вимог відповідно до ст. 235 КЗпП України. Однак, таких вимог позивач не заявляла.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України однією з підстав для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України.

Відповідно до ч. 6 зазначеної статті якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», то витрати по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги слід компенсувати Управлінню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області задовольнити.

Рішення Тисменицького районного суду від 26 листопада 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Витрати по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги компенсувати Управлінню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова суду набирає законної сили з дня її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Л.В. Ясеновенко

Судді: Г.П. Мелінишин

О.В. Пнівчук

Повний текст постанови складено 22 лютого 2019 року.