Провадження № 4-с/201/3/2019
УХВАЛА

02 липня 2019 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Федоріщева С.С.,

при секретарі Разумняк К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Самарський відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Публічне акціонерне товариство Банк «Фінанси та Кредит», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними, -

ВСТАНОВИВ:

02.05.2018 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_1 із скаргою на дії державного виконавця Самарського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області щодо розподілу коштів, отриманих від реалізації арештованого майна, у тому числі щодо перерахування коштів на користь ОСОБА_3 та просив вказані дії визнати неправомірними.

В обґрунтування скарги посилався на те, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03.11.2010 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 суму заборгованості за кредитним договором та судовій збір на загальну суму 274 116, 56 грн., на підставі якого був виданий виконавчий лист, якій було надано до примусового виконання до Самарського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області і відкрито виконавче провадження ВП 43738665 від 18.06.2014 року. В порядку виконання цього судового рішення належна ОСОБА_1 двокімнатна квартира АДРЕСА_1 , була продана за 425 135,76 грн. на Електронних торгах, проведених Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на замовлення Самарського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції. Відповідно до Протоколу проведення електронних торгів кошти в сумі 403 878,97 грн. були перераховані на рахунок Самарського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції.

Самарським відділом державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було підтверджено, що на депозитний рахунок відділу надійшли кошти у сумі 403 878,97 грн. На час надходження коштів у відділі перебувало зведене виконавче провадження ВП №43748570 відносно боржника ОСОБА_1 на підставі виконавчих документів: виконавчого листа № 2-12660/2010, виданого 10.09.2013 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ Банк «Фінанси та Кредит» борг у сумі 274 116,56 грн. - ВП 43738665 від 18.06.14 року, та наказу № 27/298-09, виданого 29.12.2009 року господарським судом Дніпропетровської області про стягнення з Фізичної особи-підприємця Печеного Ю.Б. на користь Фізичної особи-підприємця Сергєєвої Л.Г. грошових коштів в сумі 21814,74 грн., витрат по сплаті державного мита 218, 15 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 236,00грн., а всього 22 268,89 грн. - ВП № 30479380 від 21.12.2011р.

Відділом виконавчої служби було повідомлено, що вказані виконавчі провадження відносно боржника ОСОБА_1 були закінчені у зв`язку з повним фактичним виконанням та кошти перераховані наступним чином: за виконавчим провадженням №30479380 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 кошти були розподілені: 22268,89 грн. сума заборгованості за виконавчим документом; 2226,90 грн. виконавчий збір; 2500 грн. витрати на проведення оцінки арештованого майна; 894,72 грн. витрати на проведення виконавчих дій, всього 27 890,51 грн.; за виконавчим провадженням №43738665 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Банк Фінанси та Кредит» кошти були розподілені: 274 116,56 грн. сума заборгованості за виконавчим документом; 27 411,65 грн. виконавчий збір; 162,72 грн. витрати на проведення виконавчих дій, всього 301 690,93 грн.

Щодо розподілу залишку коштів отриманих від реалізації квартири на електронних торгах, 04.04.2018 року Самарським відділом державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області повідомлено, що кошти у розмірі 77 529,55 грн. платіжним дорученням № 372 від 13 лютого 2015 р. перераховано на користь ОСОБА_3 . Вказане повідомлення було отримано представником скаржником 23.04.2018 року.

Скаржник стверджує, що будь-яких рішень про стягнення з нього грошових коштів або іншого майна на користь ОСОБА_3 не приймалося, виконавчі документи не видавалися, так саме й не існувало виконавчого провадження з приводу стягнення із скаржника заборгованості на користь ОСОБА_3 на примусовому виконанні у Самарському відділі державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Скаржник вважає, що у відповідності до ч. 3 ст. 43 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на час проведення електронних торгів та розподілення отриманих він коштів, сума, що залишилась після слати заборгованості та всіх витрат виконавчого провадження, повертається боржнику, а тому дії державного виконавця Самарського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області щодо розподілу коштів, отриманих від реалізації майна, а саме: двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , що виразилися у перерахуванні грошових коштів у розмірі 77 529,55 грн. платіжним дорученням №372 від 13 лютого 2015 р. на користь ОСОБА_3 вважає неправомірними.

У судовому засіданні представник скаржника адвокат Рябчук С.В. надав пояснення, аналогічні викладеним вище і просив скаргу задовольнити повному обсязі.

Від представника Самарського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Тищенка О.О. надійшли заперечення, в яких просить відмовити у задоволенні скарги та одночасно повідомляє, що на примусовому виконанні у відділі ДВС перебувало зведене виконавче провадження ВП №43748570 відносно боржника ОСОБА_1 : на підставі виконавчого листа № 2-12660/2010, виданого 10.09.2013 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ Банк «Фінанси та Кредит» та наказу № 27/298-09, виданого 29.12.2009 року господарським судом Дніпропетровської області про стягнення з Фізичної особи-підприємця Печеного Ю.Б. на користь Фізичної особи-підприємця Сергєєвої Л ОСОБА_5 Г. Після реалізації квартири ОСОБА_1 , грошові кошти були розподілені за вказаними виконавчими документами наступним чином: ВП № 30479380 22 268,89 грн. стягувачу ОСОБА_2 , виконавчий збір 2 226,88 грн., витрати виконавчого провадження 162,72 грн., всього 24 658,49 грн.; ВП 43738665 274 116,56 грн. стягувачу ПАТ Банк «Фінанси та Кредит», виконавчий збір 27 411,65 грн., ., витрати виконавчого провадження 162,72 грн., всього 301 690,93 грн. Що стосується грошових залишку грошових коштів в сумі 77 529,55 грн., то платіжним дорученням №372 від 13.02.2015 року вказані кошти перераховано ОСОБА_3 . Відібрати пояснення та надати більщ детальну інформацію стосовно перерахування коштів на користь ОСОБА_3 не має можливості у зв`язку із звільненням відповідальних осіб, у тому числі й державного виконавця із займаних посад.

Зацікавлені особи: представник Публічного акціонерного товариства Банк «Фінанси та Кредит», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Частиною 2 статті 450 ЦПК України визначено, що неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Частиною 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків.

Як встановлено судом, на примусовому виконанні Самарського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, правонаступником якого є Самарський відділ державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, у відношенні боржника ОСОБА_1 перебувало зведене виконавче провадження ВП №43748570 на підставі виконавчих документів: наказу № 27/298-09, виданого 29.12.2009 року господарським судом Дніпропетровської області про стягнення з Фізичної особи-підприємця Печеного Ю.Б. на користь Фізичної особи-підприємця Сергєєвої Л ОСОБА_5 Г. грошових коштів в сумі 21814,74 грн., витрат по сплаті державного мита 218,15 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 236,00грн., а всього 22 268,89 грн. - ВП № 30479380 від 21.12.2011р.; виконавчого листа № 2-12660/2010, виданого 10.09.2013 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ Банк «Фінанси та Кредит» борг у сумі 274 116,56 грн. - ВП 43738665 від 18.06.14 року.

Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на замовлення Самарського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції в онлайн-режимі у період з 9:00 год. 15.12.2014 року по 00:00 год. 16.12.2014 року були проведені Електроні торги з реалізації належної ОСОБА_1 двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , за реєстраційним номером лотом №19138.

Організатором торгів - Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України було складеного Протокол проведення електронних торгів №22842 від 16.12.2014 року, за яким переможцем Електронних торгів визнано ОСОБА_6 , який купив на торгах квартиру за 425 135, 76 грн. Відповідно до Протоколу проведення електронних торгів кошти в сумі 403 878,97 грн. підлягали перерахуванню на рахунок Самарського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції.

За повідомленням Самарського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 25.09.2017 року на депозитний рахунок відділу надійшли кошти від реалізації належної ОСОБА_1 двокімнатної квартири АДРЕСА_1 у сумі 403 878,97 грн, які були розподілені державним виконавцем, у тому числі кошти у сумі 351 646, 11 грн. перераховані на користь групи інших стягувачів.

За повідомленням Самарського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 04.04.2019 року за даними автоматизованої системи виконавчого провадження на виконанні у відділі перебувало зведене виконавче провадження ВП №43748570 відносно боржника ОСОБА_1 (інн: НОМЕР_1 ) на підставі виконавчих документів, а саме: наказу № 27/298-09, виданого 29.12.2009 року господарським судом Дніпропетровської області про стягнення з Фізичної особи-підприємця Печеного Ю.Б. на користь Фізичної особи-підприємця Сергєєвої ОСОБА_7 . грошових коштів в сумі 21814,74 грн., витрат по сплаті державного мита 218, 15 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 236,00грн., а всього 22 268,89 грн. - ВП № 30479380 від 21.12.2011р., та виконавчого листа № 2-12660/2010, виданого 10.09.2013 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ Банк «Фінанси та Кредит» борг у сумі 274 116,56 грн. - ВП 43738665 від 18.06.14 року.

Відділом ДВС повідомлено, що в подальшому виконавчі провадження відносно боржника ОСОБА_1 були закінчені у зв`язку з повним фактичним виконанням та кошти перераховані наступним чином: за ВП №30479380: платіжні доручення № 2823 від 26.12.2014р., № 2811 від 26.12.2014р., №2841 від 16.01.2014р., №2799 від 26.12.2014р. (09.04.2015р. винесена постанова про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з повним фактичним виконанням); за ВП №43738665: платіжні доручення №2839 від 16.01.2015р., №2800 від 26.12.2014р., №2812 від 26.12.2014р., №2822 від 26.12.2014р. (09.04.2015р. винесена постанова про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з повним фактичним виконанням).

Відповідно до наданого відділом ДВС витягів з реєстру ВП-спецрозділ у виконавчому провадженні 30479380, витяг з реєстру ВП-спецрозділ у виконавчому провадженні 43738665, отримані від продажу майна грошові кошти перераховані наступним чином: за виконавчим провадженням №30479380 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 кошти були розподілені: 22268,89 грн. сума заборгованості за виконавчим документом; 2226,90 грн. виконавчий збір; 2500 грн. витрати на проведення оцінки арештованого майна; 894,72 грн. витрати на проведення виконавчих дій, всього 27 890,51 грн.; за виконавчим провадженням №43738665 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Банк Фінанси та Кредит» кошти були розподілені: 274 116,56 грн. сума заборгованості за виконавчим документом; 27 411,65 грн. виконавчий збір; 162,72 грн. витрати на проведення виконавчих дій, всього 301 690,93 грн.

Відповідно до відповіді від 04.04.2018 року Самарського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області повідомлено, що перевіркою журналу обліку депозитних сум Самарського відділу залишок коштів у розмірі 77 529,55 грн. платіжним дорученням № 372 від 13 лютого 2015 р. перераховано на користь ОСОБА_3 .

Будь-яких доказів наявність судових рішень або рішень уповноважених органів про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошових коштів або майна суду не надано. Також Самарським відділом державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на запит суду не надано доказів існування виконавчого провадження про примусове стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошових коштів або майна.

Під час розгляду скарги, судом було встановлено місце реєстрації ОСОБА_3 : АДРЕСА_2 . Вона неодноразово викликалася до суду і належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, але до суду не з`явилася, про причини неявки суду не повідомили.

Вимогами ст. 10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Суд залучає відповідний орган чи особу, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, якщо дії законного представника суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Положеннями ст. 80 ЦПК України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно вимог ч.ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право звертатися за захистом своїх прав до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини. Кожному гарантується право звернутись із конституційною скаргою до Конституційного Суду України з підстав, установлених цією Конституцією, та у порядку, визначеному законом. Кожен має право після використання всіх національних засобів юридичного захисту звертатися за захистом своїх прав і свобод до відповідних міжнародних судових установ чи до відповідних органів міжнародних організацій, членом або учасником яких є Україна. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно з вимогами п. 1), п. 3) ч. 1 ст. 129 Конституції України одними з основних засад судочинства є: 1) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості;

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із чч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», визначені права, яким може користуватися державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження, перелік яких не є вичерпним.

Статтею 43 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на час проведення електронних торгів, визначається порядок розподілу коштів, стягнутих з боржника (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника).

Відповідно до ч.3 ст. 43 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на час проведення електронних торгів, сума, що залишилась після слати штрафів, повертається боржнику.

Відповідно до ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на час проведення електронних торгів, не допускається виплата стягувачу стягнутих сум готівкою або виплата стягнутих сум іншим особам, які не є стягувачами. Забороняється використовувати стягнуті з боржників грошові суми, що підлягають виплаті стягувача, на цілі, не передбачені цією статтею, а також звертати на них стягнення для виплати іншим особам, які не є стягувачами за виконавчими документами, під час примусового виконання яких ці суми стягнуто (крім випадків, коли стягувач є одночасно боржником у іншому виконавчому провадженні).

У відповідності до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості.

У відповідності до вимог статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 22.11.2007 року №22603/02 по справі ««Україна-Тюмень» проти України» вказується, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогам захисту основоположних прав свободи.

Таким чином, беручи до уваги приписи зазначених правових актів, встановлені судом обставини, за яких були відсутні правові підстави про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , суд вважає, що перерахування на користь ОСОБА_3 за платіжним дорученням № 372 від 13 лютого 2015 р. грошових коштів в сумі 77 529,55 грн., отриманих від продажу майна ОСОБА_1 , відбулося безпідставно. А тому дії державного виконавця Самарського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області щодо розподілу коштів, отриманих від реалізації майна, а саме: двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , належить визнати неправомірними.

Відповідно до статті 74 чинного Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 448 ЦПК України визначено, що скарга подається до суду, який видав виконавчий документ. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

За приписами ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Згідно із ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії державного виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Як убачається з матеріалів справи, скаржник дізнався про порушення свого права 23.04.2018 року, коли його представник отримав відповідь Самарського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області датовану 04.04.2018 року, в якій зазначалося про перерахування коштів на користь ОСОБА_3 .

Ураховуючи те, що із скаргою на неправомірні дії ОСОБА_1 звернувся 02.05.2018 року, суд вважає строк на подачу скаргу, передбачений ч. 1 ст. 449 ЦПК України, скаржником не пропущений.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 447, 448, ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Самарський відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Публічне акціонерне товариство Банк «Фінанси та Кредит», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Самарського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області щодо розподілу коштів, отриманих від реалізації майна, а саме: двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , що виразилися у перерахуванні грошових коштів у розмірі 77 529,55 грн. платіжним дорученням №372 від 13 лютого 2015 р. на користь ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.С. Федоріщев