Справа № 708/612/19
Номер провадження № 2/708/178/19
Р і ш е н н я

Іменем України

01 липня 2019 року.

Чигиринський районний суд Черкаської області

в складі:

головуючої - судді Ткаченко С.Є.

при секретарі Тендітній Л.В.,

з участю позивачки Приходько ОСОБА_1 .,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чигирині справу за позовом ОСОБА_3 до Чигиринської державної нотаріальної контори, ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що в провадженні Чигиринського районного суду Черкаської області перебувала справа за її позовом до Чигиринської міської ради, третя особа ОСОБА_2 , про встановлення факту прийняття спадщини та про визнання в порядку спадкування за законом права власності на спадкове майно, а саме на 13/50 частин житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , що належали померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 у.

Під час судового розгляду справи стало відомо, що 12 листопада 1982 року між її батьком ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено договір міни житлових будинків.

Відповідно до цього договору ОСОБА_4 обміняв належну йому Ѕ частину будинку за адресою: АДРЕСА_1 на належний ОСОБА_5 будинок за адресою: АДРЕСА_2 .

В ході розгляду цієї ж справи їй також стало відомо, що 27.01.1998 року Чигиринською державною нотаріальною конторою ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на Ѕ частину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_5 , але згідно до інформації з Черкаського обласного державного нотаріального архіву заповіт від 16.04.1983 року, посвідчений Чигиринською державною нотаріальною конторою за № 470, скасовано за заявою ОСОБА_5 від 18.04.1992 року.

А тому вона вважає, що в державного нотаріуса Чигиринської державної нотаріальної контори не було законних підстав для видачі ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за заповітом і просить визнати зазначене свідоцтво недійсним.

В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та прохала їх задовольнити, пояснивши суду, що після смерті батька було видано два свідоцтва про право на спадщину, одне з яких - її брату ОСОБА_2 по заповіту, який скасовано.

У зв`язку з цим просить визнати свідоцтво про право на спадщину за заповітом недійсним.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав та не заперечував проти його задоволення, пояснивши суду, що він згідний з наявними документами щодо спадщини.

Представник відповідача - Чигиринської державної нотаріальної контори, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився.

Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Як передбачено ст. 1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

В п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що відповідно до статті 1301 ЦК свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

Як встановлено судом і вбачається з договору міни від 12.11.1982 року, посвідченого Чигиринською державною нотаріальною конторою, між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено договір міни житлових будинків, відповідно до якого ОСОБА_4 обміняв належну йому Ѕ частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 на належний ОСОБА_5 будинок за адресою: АДРЕСА_2 .

А згідно до заповіту від 16.04.1983 року, посвідченого державним нотаріусом Чигиринської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 470, ОСОБА_5 заповіла ОСОБА_2 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.01.1998 року, виданого Чигиринською державною нотаріальною конторою, ОСОБА_2 відповідно до заповіту від 16.04.1983 року, посвідченого державним нотаріусом Чигиринської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 470, являється спадкоємцем 1/2 частини житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .

Разом з тим, як встановлено судом та вбачається з наявної в матеріалах справи фотокопії заяви ОСОБА_5 від 18.04.1992 року, заповіт від 16.04.1983 року, посвідчений Чигиринською державною нотаріальною конторою за № 470, складений на користь ОСОБА_2 , скасовано за заявою ОСОБА_5 від 18.04.1992 року, яку зареєстровано в Чигиринській державній нотаріальній конторі 22.04.1992 року за № 430.

А у відповідності до ч., ч.1-3 ст.1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт.

Заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить.

Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.

Виходячи з цього, на час смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 та на час видачі 27.01.1998 року Чигиринською державною нотаріальною конторою ОСОБА_6 М. свідоцтва про право на спадщину за заповітом на Ѕ частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , зазначений заповіт було скасовано заповідачем, а тому ОСОБА_2 не мав права на спадкування зазначеного спадкового майна.

Таким чином, суд, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності (належним чином завірені Черкаським обласним державним нотаріальним архівом копії документів: договору міни від 12.11.1982 року, заповіту від 16.04.1983 року, заяви ОСОБА_5 від 18.04.1992 року про скасування заповіту від 16.04.1983 року знаходяться в матеріалах цивільної справи № 708/727/18, номер провадження 2/708/1/19) вважає можливим позов задовольнити і визнати вище зазначене свідоцтво про право на спадщину за заповітом недійсним, що узгоджується з вимогами ст. 1301 ЦК України.

На підставі викладеного та, керуючись ст., ст. 328, 1254, 1301 ЦК України, п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст., ст. 10, 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 27.01.1998 року, видане Чигиринською державною нотаріальною конторою на ім`я ОСОБА_2 та зареєстроване в реєстрі за № 133, на 1/2 частину будинку з відповідною частиною надвірних споруд за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складено 4 липня 2019 року.

Головуюча