Номер провадження: 22-ц/813/4297/19
Номер справи місцевого суду: 500/7541/15-ц
Головуючий у першій інстанції Пащенко Т. П.
Доповідач Черевко П. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Дрішлюка А.І., Драгомерецького М.М.,

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29 січня 2019 року в справі за скаргою ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця неправомірними та скасування постанов державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Мазуранчик А.О. від 09.10.2018 року у виконавчому провадженні №56506686, -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить визнати незаконними та скасувати постанови державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Мазуранчик А.О. від 09 жовтня 2018 року у виконавчому провадженні №56506686, а саме про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання.

Свої доводи скаржник обґрунтовує тим, що на виконанні у Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебуває виконавче провадження №56506686 по примусовому виконанню виконавчого листа, виданого Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області 16.05.2018 року по справі №500/7541/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів щомісяця у розмірі 7 022 грн. на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 25.12.2015 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Постановою від 01.06.2018 року відкрите виконавче провадження у вказаному виконавчому провадженні. В подальшому, в межах даного виконавчого провадження державним виконавцем Мазуранчик А.О. 09.10.2018 року було прийнято наступні постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання. Як вбачається із змісту вищеперелічених постанов, в обґрунтування підстав застосування до боржника відповідних обмежувальних заходів, державним виконавцем було покладено обставини наявності у ОСОБА_1 заборгованості по сплаті аліментів у сумі 196 881,85 грн. за період з 25.12.2015 року по 30.09.2018 року згідно розрахунку державного виконавця від 01.10.2018 року. З огляду на вищевикладене, державний виконавець дійшов висновку про те, що «Боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, яке відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню», що є підставою для застосування правових наслідків, передбачених ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII (з наступними змінами та доповненнями). При цьому, положення ч.9 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» щодо строку неплатежів аліментів (чотири місяці) у зв`язку з настанням яких державним виконавцем застосовується вищевказані обмежувальні заходи, були встановлені Законом України «Про виконавче провадження» від 09.06.2016 року №2417-VIII. Проте, вказане виконавче провадження було відкрите постановою від 01.06.2018 року. В свою чергу, положеннями ч.9 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII (із змінами, внесеними Законом України №2269-VIII від 07.03.2018 року), тобто у попередній редакції, яка була чинною на день прийняття державним виконавцем постанови від 01.06.2018 року, було передбачено, що «За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови…». Таким чином, приймаючи в межах виконавчого провадження №56506686 постанови від 09.10.2018 року, що обмежують особисті немайнові права боржника, державний виконавець в порушення ст.58 Конституції України застосував положення ч.9 ст.71 «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII (в редакції Закону України №2417-VIII від 09.06.2018 року, замість редакції Закону України від №2269-VIII від 07.03.2018 року, яка була чинною на час відкриття виконавчого провадження (01.06.2018 року). Крім того, попри ті обставини, що рішення Ізмаїльського міськрайонного суду по справі №500/7541/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів щомісяця у розмірі 7 022 грн. було прийняте лише 05.04.2018 року, ОСОБА_1 , згідно наявних в матеріалах виконавчого провадження квитанцій, починаючи з липня 2015 року систематично перераховував на банківську картку ОСОБА_3 грошові кошти на утримання дітей. На теперішній час в межах виконавчого провадження №56506686 існує спір щодо визначення заборгованості ОСОБА_1 по сплаті аліментів та/або її наявності, як такої, у зв`язку з чим у державного виконавця взагалі були відсутні законодавчі підстави керуватись юридичним фактом наявності у боржника заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів чи то за чотири місяці, чи то за шість місяців.

В заяві від 22.01.2019 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 вказав, що рішенням суду 16.11.2018 року, яким зменшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05.04.2018 року, доводиться погіршення матеріального стану ОСОБА_1 , що стало підставою для зменшення розміру аліментів. Однак, попри негативні явища у житті ОСОБА_1 він продовжував щомісяця, починаючи з моменту відкриття виконавчого провадження №56506686 сплачувати на користь ОСОБА_3 встановлену судом суму аліментів і на момент винесення державним виконавцем оскаржених постанов (09.10.2018 року), у державного виконавця були відсутні підстави притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за наявну заборгованість зі сплати аліментів.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підтримав скаргу в повному обсязі з підстав зазначених в неї та наполягав на її задоволенні, враховуючи також ті обставини, що на момент винесення державним виконавцем оскаржених постанов від 09.10.2018 року оскаржувався розрахунок заборгованості по сплаті аліментів від 01.06.2018 року.

Державний виконавець відділу ДВС Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції - Мазуранчик А.О. в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні скарги, посилаючись на заперечення на скаргу від 22.01.2019 року, в якій вказує, що 31.05.2018 року до відділу державної виконавчої служби надійшла заява ОСОБА_3 про прийняття на примусове виконання виконавчого листа №500/7541/15-ц, виданого 16.05.2018 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліментів щомісяця в розмірі 7022 грн. щомісячно з 25.12.2015 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 . 01.06.2018 року державний виконавець Мазуранчик А.О. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 01.06.2018 року було складено розрахунок заборгованості по аліментам, згідно з яким сума заборгованості по аліментам склала 182 398,64 грн. 01.10.2018 року було складено розрахунок заборгованості по аліментам, згідно з яким сума заборгованості по аліментам склала 196 881,85 грн. за період з 25.12.2015 року по 30.09.2018 року. Відповідно до п.п.1-4 ч.9 ст.71 Закону «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання. Вказане свідчить про безпідставність скарги ОСОБА_1

ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_6 в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні скарги у зв`язку з її необґрунтованістю, оскільки постановою апеляційного суду Одеської області від 31.10.2018 року залишено без змін ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.07.2018 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця щодо складання розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 01.06.2018 року. Тобто суд погодився з тим, що заборгованість зі сплати аліментів існувала саме в тому розмірі, який визначив державний виконавець в своєму розрахунку. Отже, державний виконавець діяв в межах своїх повноважень і відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» вчинив дії щодо винесення постанов від 09.10.2018 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання.

Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29 січня 2019 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця неправомірними та скасування постанов державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Мазуранчик А.О. від 09 жовтня 2018 року у виконавчому провадженні №56506686 - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою судді, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду с апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29 січня 2019 року скаргу ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця неправомірними та скасування постанов державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Мазуранчик А.О. від 09 жовтня 2018 року у виконавчому провадженні №56506686 задовольнити повністю, відшкодувати ОСОБА_1 понесені ним судові витрати на апеляційне оскарження судового рішення по даній справі.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до с. 375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця неправомірними та скасування постанов державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Мазуранчик А.О. від 09 жовтня 2018 року у виконавчому провадженні №56506686суд обґрунтовано дійшов зазначеного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05.04.2018 року вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 для утримання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 аліменти щомісяця в розмірі 7022 грн. з 25.12.2015 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с.157-158 т.2).

На примусовому виконанні Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебуває виконавче провадження №56506686 по примусовому виконанню виконавчого листа №500/7541/15 від 16.05.2018 року виданого Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження №56506686 державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області Мазуранчик А.О. від 01.06.2018 року. (а.с. 91 т.3)

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 01.06.2018 року встановлено розмір заборгованості по стягненню аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 станом на 01.06.2018 року за період з 25.12.2015 року по травень 2018 року в сумі 182 398,64 грн. (а.с. 94 т.3)

Даний розрахунок державного виконавця був оскаржений ОСОБА_1 та ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.07.2018 року, яку залишено без змін постановою апеляційного суду Одеської області від 31.10.2018 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця щодо складання розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 01.06.2018 року.(а.с. 18-20 т.3)

Крім того, згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 01.10.2018 року встановлено розмір заборгованості по стягненню аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 станом на 01.10.2018 року за період з 25.12.2015 року по вересень 2018 року в сумі 196881,85 грн. (а.с 99 т.3) Даний розрахунок не оскаржено.

09.10.2018 року державним виконавцем Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Мазуранчик А.О. при примусовому виконанні вказаного виконавчого листа винесено постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України (а.с.28 т.3), про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (а.с.29 т.3), про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та оголошеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії (а.с.30 т.3), про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання (а.с.31 т.3) у зв`язку з наявністю заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці.

Підсумовуючи викладені обставини, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності правильним є висновок суду, що оскільки ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.07.2018 року, яку залишено без змін постановою апеляційного суду Одеської області від 31.10.2018 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця щодо складання розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 01.06.2018 року та розрахунок заборгованості від 01.10. 2018 року не був оскаржений, заборгованість за виконавчим листом №500/7541/15 від 16.05.2018 року виданим Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області станом на 09.10.2018 року складає 196881,85 грн., тобто сукупний розмір заборгованості значно перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці (7022 грн. *4= 28088 грн).

Правильним також є висновок суду, що станом на 09.10.2018 року державний виконавець вірно застосував положення пунктів 1-4 ч.9 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції закону від 03.07.2018 року, оскільки відповідно до ст.5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Суд умотивовано не прийняв до уваги доводи скаржника, що відповідно до рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16.11.2018 року зменшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 до 2000 грн. щомісячно на кожну дитину, оскільки дане рішення не набрало на момент розгляду скарги чинності

За викладених обставин колегія суддів вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив обставини у справі, надані докази, правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, що їх регулює, висновок суду першої інстанції ґрунтуються на вимогах закону та узгоджуються з матеріалами справи, у зв`язку із чим, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Доводи апеляційної скарги , а саме те, що судом першої інстанції неправильно встановлено правовідносини, які виникли між сторонами, неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи не підтверджені жодними належними та допустимими доказами і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи та є необґрунтованими, оскільки спростовані дослідженими судом обставинами, яким дана правильна правова оцінка.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 374, 375 , 381-384 ЦПК України апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29 січня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 08.07.2019 року.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: А.І. Дрішлюк

М.М. Драгомерецький