Справа № 727/5042/19
Провадження № 2/727/1045/19
У Х В А Л А

01 липня 2019 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді - Яреми Л.В.

при секретарі - Снігур З.Г.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у підготовчому засіданні в залі суду в м.Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Чернівецької області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду,-

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

представник позивача Саламандик А.І.

представник прокуратури Чернівецької області Герегов В.С.

представник Державної казначейської служби України - Василик І.С.,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів Прокуратури Чернівецької області, Державної Казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 травня 2019 року по даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

Представником відповідача Державної Казначейської служби України подано суду клопотання про передачу даної справи на розгляд суду, що прийняв виправдувальний вирок щодо позивача ОСОБА_1 , а саме: до Кіцманського районного суду Чернівецької області, оскільки чинним законодавством чітко визначено порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, посилаючись на правову позицію Верховного Суду в постанові по справі №752/19717/15-ц від 04.02.2019 року.

В підготовчому засіданні представник відповідача Державної Казначейської служби України Василик І.С. підтримала клопотання про передачу даної справи до Кіцманського районного суду Чернівецької області.

В підготовчому засіданні позивач та представник позивача Саламандик А.І. заперечував проти передачі справи до Кіцманського районного суду Чернівецької області.

В підготовчому засіданні представник прокуратури Чернівецької області підтримав дане клопотання.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 01 квітня 2015 року співробітники Управління МВС України в Чернівецькій області затримали ОСОБА_1 , та 02 квітня 2015 року повідомили про підозру в рамках кримінального провадження №0000363 від 24 березня 2015 року за ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 369 КК України.

14 вересня 2015 року ОСОБА_1 було вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, згідно якого було змінено кваліфікацію.

23 вересня 2015 року позивачу було вручено обвинувальний акт.

Вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 25 липня 2016 року ОСОБА_1 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 368-3 КК України виправдано.

Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 08 червня 2017 року було залишено без змін даний вирок суду.

Ухвалою Верхового суду колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду залишено без змін ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 08 червня 2017 року та вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 25 липня 2016 року.

ОСОБА_1 подав до Шевченківського районного суду позов про відшкодування моральної шкоди заподіяної незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду в сумі 500000 грн.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України).

Частиною другою статті 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом, до яких належать й інші способи відшкодування шкоди.

Згідно зі статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Положеннями частин першої, другої, сьомої статті 1176 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Таким спеціальним нормативно-правовим актом є Закон України від 01 грудня 1994 року № 266/94-ВР «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Частинами першою та другою статті 12 Закону України від 01 грудня 1994 року № 266/94-ВР передбачено, що розмір відшкодовуваної шкоди, зазначеної в пунктах 1, 3, 4 статті 3 цього Закону, залежно від того, який орган провадив слідчі (розшукові) дії чи розглядав справу, у місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратура і суд, про що виносять постанову (ухвалу). Якщо кримінальне провадження закрито судом при розгляді кримінальної справи в апеляційному або касаційному порядку, зазначені дії провадить суд, що розглядав справу у першій інстанції.

Пунктами 11, 12 Положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду», затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Генеральної прокуратури України та Міністерства фінансів України від 04 березня 1996 року № 6/5/3/41, у разі винесення виправдовувального вироку, для визначення розміру шкоди, передбаченої в пунктах 1, 3, 4 статті 3 цього Закону, громадянин протягом шести місяців після направлення йому повідомлення може звернутися до суду, який розглянув справу по першій інстанції.

Питання про відшкодування моральної шкоди за заявою громадянина вирішується судом відповідно до чинного законодавства в ухвалі, що приймається згідно з частиною першою статті 12.

Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством (частини перша, друга статті тринадцятої Закону від 01 грудня 1994 року № 266/94-ВР).

Отже, вирішення вимог про відшкодування майнової та моральної шкоди вирішується судом в однаковому порядку в ухвалі, що приймається згідно із частиною першою статті дванадцятої Закону від 01 грудня 1994 року № 266/94-ВР.

Відповідний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 24 квітня 2017 року у справі№6-2885цс16 та у постанові Верховного Суду від 04 лютого 2019 року у справі № 61-30345св18.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Шевченківський районний суду м. Чернівці не є судом, який визначено Законом від 01 грудня 1994 року № 266/94-ВР для вирішення питання відшкодування ОСОБА_1 моральної шкоди, завданої незаконними діями органу досудового розслідування і прокуратури, а тому справу слід передати на розгляд Кіцманському районному суду Чернівецької області.

Згідно ст. 31 ч.1 п.1 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Керуючись ст. 31 ч. 1 п. 1, 32, 189 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Чернівецької області, Державної Казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду передати на розгляд Кіцманському районному суду Чернівецької області.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ Л.В.ЯРЕМА