ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/442/19
провадження № 4-с/753/79/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" березня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т.О. з секретарем судового засідання Кримчук Я.Р.,

учасники справи:

заявник (боржник) ОСОБА_2,

особа, дії та рішення якої оскаржуються, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Білан Світлана Володимирівна,

заінтересована особа (стягувач) акціонерне товариство «Укрсиббанк»,

представник заінтересованої особи Лісовський С.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу боржника ОСОБА_2 на дії приватного виконавця,

В С Т А Н О В И В:

17.12.2018 боржник ОСОБА_2 (далі по тексту - ОСОБА_2, боржник) звернувся до суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Білан Світлани Володимирівни (далі приватний виконавець Білан С.В.) щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 57865442.

Скарга обґрунтована такими обставинами. 06.12.2018 приватний виконавець Білан С.В. прийняла постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання рішення суду, яке набрало законної сили 03.07.2015. Виконавчий лист може бути пред'явлений до виконання протягом трьох років. Всупереч вимог закону стягувач пред'явив виконавчий лист до виконання лише у грудні 2018 р., а тому виконавець відповідно до вимог п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» повинен був повернути його стягувачу.

Приватний виконавець Білан С.В. подала письмові заперечення на скаргу. На обґрунтування заперечень вказала, що стягувач уже пред'являв виконавчий документ до виконання у 2016 р., однак постановою державного виконавця від 04.10.2016 у відкритті виконавчого провадження було відмовлено. У зв'язку з наведеним відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» строк пред'явлення виконавчого документу до виконання перервався, а тому при відкритті виконавчого провадження вона діяла у відповідності до норм чинного законодавства.

Представник стягувача послався на безпідставність і необґрунтованість доводів скарги вказавши, що твердження боржника щодо неправомірності оскаржуваної постанови не ґрунтуються на положеннях Закону України «Про виконавче провадження».

Заслухавши боржника, представника стягувача, дослідивши матеріали скарги, письмові пояснення та копії матеріалів виконавчого провадження № 57865442, суд встановив такі обставини.

16.12.2014 Дарницький районний суд м. Києва ухвалив рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» (далі по тексту стягувач) заборгованості за кредитним договором та судового збору в сумі 3 654 грн.

03.07.2015 вказане рішення набрало законної сили та за ним було видано виконавчі листи.

30.09.2016 стягувач пред'явив виконавчий лист про стягнення судового збору до виконання, однак постановою державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ від 04.10.2016 у відкритті виконавчого провадження було відмовлено з підстав наявності описок у виконавчому документі.

Ухвалою від 26.02.2018 суд виправив описки, допущені в судовому рішенні та у виданих на його виконання виконавчих листах.

На підставі вищевказаної ухвали стягувачу було видано новий виконавчий лист про стягнення судового збору, який 27.11.2018 був пред'явлений до примусового виконання шляхом подачі приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Білан С.В. заяви про відкриття виконавчого провадження.

Постановою від 06.12.2018 приватний виконавець Білан С.В. відкрила виконавче провадження № 57865442.

Даючи оцінку доводам скарги про неправомірність оскаржуваної постанови суд керується відповідними положеннями Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону № 1404-VIII від 02.06.2016, чинній на час вчинення виконавчої дії, далі по тексту - Закон № 1404-VIII).

Так, відповідно до положень статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

За ч. 2 зазначеної норми строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Ч 4 ст. 12 Закону № 1404-VIII передбачає, що строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, зважаючи на встановлені обставини та вищенаведені законодавчі норми, суд дійшов висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови приватний виконавець діяв правомірно, в межах своїх повноважень та у відповідності з вимогами Закону № 1404-VIII, а тому підстави для задоволення скарги відсутні.

Керуючись статтями 450, 451 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні скарги боржника ОСОБА_2 на дії приватного виконавця.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: