УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

07 лютого 2019 року м. Мукачево Справа №303/824/19

2-о/303/44/19

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Кость В.В., розглянувши матеріали

за заявою ОСОБА_1

заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Мукачево Мукачівського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області

про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, в порядку окремого провадження, просить суд встановити юридичний факт проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу між нею та ОСОБА_2 за період від червня 2006 року по день його смерті (14 січня 2019 року).

Необхідність встановлення вищевказаного факту обґрунтовується необхідністю в оформленні документів на отримання матеріальної допомоги по втраті годувальника та успадкування квартири, що залишилася після смерті ОСОБА_2

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі суд виходить з того, що згідно зі ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

В свою чергу, частиною другою вищевказаної статті передбачено, що судочинство здійснюється в порядку наказного, позовного та окремого провадження.

За визначенням, яке міститься в частині першій ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження це вид непозовного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтереси особи, або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорювальних прав.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб (частини третя та четверта ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України).

Головною відмінністю окремого провадження від інших процесуально правових інститутів захисту порушеного права є відсутність спору про право, адже суд лише засвідчує наявність факту, а не вирішує спірні відносини, оскільки особа, яка має будь-яке право, не може його здійснити через те, що факти, які це право підтверджують, не є очевидними і потребують перевірки та підтвердження відповідними доказами.

Відповідно до ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

В п.п. 1, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що в порядку окремого справдження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

У тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов'язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Фактичний аналіз змісту заяви та доданих до неї документів, не дає суду достатніх правових підстав для висновку про безспірність обставин, які просить встановити заявник, оскільки в ній вбачається спір про право, так як факт наявності чи відсутності даних, які просить встановити заявник потребує судового дослідження в порядку позовного провадження, шляхом правової оцінки відповідної доказової бази.

Разом з тим, статтею 1264 Цивільного кодексу України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

По відношенню до цього слід зазначити, що відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Таким чином, у відкритті окремого провадження за заявою ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 186, 293, 315 Цивільного процесуального кодексу України

УХВАЛИВ:

1. У відкритті окремого провадження за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Мукачево Мукачівського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу - відмовити.

2. Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.В. Кость