Провадження № 22-ц/801/1297/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Федчишен С. А.
Доповідач:Рибчинський В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2019 рокуСправа № 127/22903/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати

у цивільних справах:

судді-доповідача Рибчинського В.П.,

суддів Голоти Л.О., Денишенко Т.О.,

за участю секретаря судового засідання Топольської В.О., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 квітня 2019 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп», ОСОБА_2 про стягнення суми страхового відшкодування, матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп», ОСОБА_2 про стягнення суми страхового відшкодування, матеріальної та моральної шкоди.

Позов мотивовано тим, що 03.01.2018 року о 16 год. 10 хв., водій ОСОБА_3 в м. Вінниця на перехресті вулиць Московська - Данила Нечая, керуючи тимчасово наданим йому транспортним засобом марки «RENAULT TRAFIC», д.н.з НОМЕР_1 (забезпеченим відповідно до договору страхування цивільно-правової відповідальності №АК-7850351, укладений 14.12.2017 року між Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» та власником авто ОСОБА_2 ), в порушення п. 12.1, п. 13.1 ПДР України, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримав безпечної дистанції та допустив зіткнення з транспортним засобом, яким керував позивач на законних підставах (на підставі довіреності), а саме автомобілем марки «КІА SPORTAGE», д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого відбулося пошкодження цього транспортного засобу. За даною подією працівниками поліції було складено відносно водія ОСОБА_3 протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 14.02.2018 року у справі № 127/548/18 встановлено в діях ОСОБА_3 грубе порушення ПДР України, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 9 (дев`ять) місяців. Внаслідок дій власника ОСОБА_2 та водія ОСОБА_3 автомобіль марки «КІА SPORTAGE», д.н.з. НОМЕР_2 , зазнав механічних пошкоджень. При перевірці працівниками поліції документів, присутнього на місці ДТП, власника автомобіля «RENAULT TRAFIC», д.н.з НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , було встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу застрахована ПрАТ «УСК «Княжа віснна іншуранс груп», тому одразу після настання ДТП він телефоном повідомив страхову компанію про настання страхового випадку. 05.01.2018року позивачем було надано автомобіль для огляду ОСОБА_4 , спеціалісту відділу врегулювання відповідача за адресою: м. Вінниця, вул. Винниченка, 7, яким того ж дня було складено Акт огляду транспортного засобу (дефектну відомість), якою було визначено характер всіх наявних пошкоджень та проведено їх опис і фотофіксацію. 13.01.2018року ПрАТ «УСК «Княжа вієнна іншуранс груп» було складено ремонтну калькуляцію №18-140837 згідно якої вартість ремонту було визначено у розмірі 43 157 грн. 02 коп. без ПДВ. При цьому в калькуляції не було окремо визначено суми податку на додану вартість. В цій сумі 43 157 грн. вони досягли згоди і ніхто тоді не наполягав на проведені експертної оцінки пошкодженого майна. 28.03.2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою зареєстрованою під №125 про виплату страхового відшкодування, в якій просив здійснити виплату страхового відшкодування з урахуванням фізичного зносу, розрахованого згідно законодавства. При цьому просив врахувати п.7.38 «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» згідно якого, коефіцієнт фізичного зносу приймається таким, що дорівнює «0» для нових складників та для складників КТЗ строк експлуатації яких не перевищує: 5 років для легкових КТЗ виробництва країн СНД, 7 років - для інших легкових КТЗ. Оскільки його автомобіль «КІА SPORTAGE», д.н.з. НОМЕР_2 , 2012 року випуску іноземного виробництва, значення коефіцієнту фізичного зносу для нього дорівнює «0». До заяви було додано всі інші документи, що передбачені Законом, а також Постанову суду про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності. Таким чином, встановлений Законом п`ятнадцятиденний строк для прийняття відповідного рішення та виплати страхового відшкодування сплив 12.04.2018 року, а граничний 90-денний строк сплив 26.06.2018року. Однак, незважаючи на те, що у відповідача були всі передбачені законом та необхідні для розрахунків документи і можливості, та не було ніяких перешкод, у 15 денний термін рішення ним не було прийняте, і ніяких виплат не було здійснено. У встановлений Законом граничний 90-денний строк рішення про здійснення страхового відшкодування або про відмову у виплаті Страховиком також прийнято не було. Замість того, 14.05.2018 року листом відповідача №369, складеним 13.04.2018 року позивачу було повідомлено про необхідність повторного огляду пошкодженого ТЗ незалежним експертом у дату 26.04.2017 року. Оскільки визначена Страховиком дата огляду знаходилась в минулому (26.04.2017р.), а сам лист відповідача відправлений з запізненням в майже 1 місяць (11.05.2018р.згідно відстеження Укрпошти) зміст таких вимог є незрозумілим, та виконати їх було неможливо. Таким чином, оскільки огляд пошкодженого ТЗ представником відповідача було проведено ще 05.01.2018 року, у позивача немає обов`язку зберігати пошкоджений автомобіль у стані, в якому він був після ДТП у час після огляду. Крім того, автомобіль перебуває у експлуатації, а тому результати його повторного огляду з метою проведення експертної оцінки через майже 5 місяців після настання страхового випадку не можуть відповідати об`єктивному стану авто на час ДТП. А саме цей стан, береться до уваги для нарахування завданої шкоди. Отже його проведення було недоцільним і просто надовго затягувало час для прийняття рішення про страхову виплату. Також у своєму листі N369, складеним 13.04.2018 відповідач наголошував на тому, що розрахунок вартості відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу на запасні частини здійснено за допомогою засобів програмного авторизованого ліцензованого комплексу «Аудатекс», однак іншого обґрунтування визначення фізичного зносу запчастин, який відповідач визначив аж у розмірі 56% не надано. 22.05.2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою-претензією, в якій наголошував щоб Страховик не затягував безпідставно час з прийняттям відповідного рішення про виплату, для відшкодування завданої шкоди. При цьому просив його розрахувати коефіцієнт фізичного зносу, у порядку встановленому законодавством, а саме відповідно до «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів». Проте листом від 07.06.2018 року №3655 позивачу було відмовлено у визнанні його претензій. Таким чином, оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 (власника транспортного засобу) була застрахована за полісом ОСЦПВ, саме Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» є належним відповідачем за позовом. Оскільки відповідачем допущено прострочення грошового зобов`язання, 15 денний термін виконання якого настав 13.04.2018 року, до спірних правовідносин слід застосувати стягнення пені, індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми. Просить стягнути з приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп», код за , на користь ОСОБА_1 , грошові кошти в сумі 85.184,30 грн., з яких сума страхового відшкодування без ПДВ - 43157,02 грн., пеня за прострочення грошового зобов`язання - 6146,02 грн., 3% річних - 536,00 грн., інфляційні втрати - 345,26 грн., розмір завданої моральної шкоди - 35000 грн. Крім того, як вбачається із витягу з Єдиного реєстру довіреностей №37281000 від 23.08.2018року, жодних довіреностей щодо автомобіля марки «RENAULT TRAFIC», д.н.з НОМЕР_1 , його власником, ОСОБА_2 , не видавалось, у тому числі і на право володіння та користування ним винуватцем ДТП - ОСОБА_3 , а отже саме на власника покладається відповідальність за шкоду заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, саме ОСОБА_2 використовував і володів своїм транспортним засобом, а Хмуринський не здійснював експлуатацію цього джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо), а отримав ключі і Свідоцтво про реєстрацію ТЗ від власника тільки для тимчасового керування. Просить стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 51021,28 грн., з яких розмір моральної шкоди - 35000 грн., відшкодування втрати товарної вартості - 4355,26 грн., 11666,02 грн. - суму різниці між розміром страхового відшкодування та фактичним розміром витрат, для проведення відновлювального ремонту, покриття завданої шкоди. Крім того, просить стягнути з відповідачів, на користь ОСОБА_1 повну вартість судових витрат в сумі остаточного розрахунку на момент закінчення судового слухання, виходячи з уточнень попереднього розрахунку - 23362,06 грн., з яких - 1362,06 грн. - судовий збір, витрати на професійну правничу допомогу - 12000,00грн., за проведення експертного дослідження ТЗ - 1600,00 грн., за проведення оцінки розміру моральної шкоди - 5100,00 грн., компенсація за втрачений позивачем заробіток - 2300,00 грн., витрати на проведення експертної переоцінки сум для коригування вартості ремонту - 1000,00 грн.

20.11.2018 року позивачем надана суду заява про збільшення розміру позовних вимог, згідно якої просить стягнути з приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп», на користь ОСОБА_1 , грошові кошти в сумі 89965,55 грн., з яких сума страхового відшкодування без ПДВ - 43157,02 грн., пеня за прострочення грошового зобов`язання 9125,63 грн., 3% річних - 784,00 грн., інфляційні втрати 1898,90 грн., розмір завданої моральної шкоди - 35000 грн. Стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 51021,28 грн., з яких розмір моральної шкоди - 35000 грн., відшкодування втрати товарної вартості - 4355,26 грн., 11666,02 грн. - суму різниці між розміром страхового відшкодування та фактичним розміром витрат, для проведення відновлювального ремонту, покриття завданої шкоди. Стягнути з відповідачів, на користь ОСОБА_1 повну вартість судових витрат в сумі остаточного розрахунку на момент закінчення судового слухання 31615,06грн., з яких - 1362,06 грн. - судовий збір за подачу позову, 353,00грн. судовий збір за витребування доказів, витрати на професійну правничу допомогу - 16000,00грн., за висновок експертного автотоварознавчого дослідження ТЗ - 1600,00 грн., за проведення оцінки розміру моральної шкоди 10000,00грн., компенсація за втрачений позивачем заробіток - 2300,00 грн.

15.03.2019 року ОСОБА_1 надав суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, згідно якої просить з приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп», на користь ОСОБА_1 , грошові кошти в сумі 248159,68 грн., з яких сума страхового відшкодування без ПДВ 11208,77 грн., пеня за прострочення грошового зобов`язання 9061,40 грн., 3% річних - 777,00 грн., інфляційні втрати 1770,51 грн., розмір завданої моральної шкоди 225342,00грн. Стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 241363,28 грн., з яких розмір моральної шкоди 225342,00 грн., відшкодування втрати товарної вартості - 4355,26 грн., 11666,02 грн. - суму різниці між розміром страхового відшкодування та фактичним розміром витрат, для проведення відновлювального ремонту, покриття завданої шкоди. Стягнути з відповідачів, на користь ОСОБА_1 повну вартість судових витрат в сумі остаточного розрахунку на момент закінчення судового слухання 36125,67грн., з яких 4895,23 грн. - судовий збір за подачу позову, 353,00грн. судовий збір за витребування доказів, витрати на професійну правничу допомогу - 16000,00грн., за висновок експертного автотоварознавчого дослідження ТЗ - 1600,00 грн., за проведення оцінки розміру моральної шкоди 10010,00грн., компенсація за втрачений позивачем заробіток 3267,44 грн.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05 квітня 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 19 136,31 гривень, з яких:

-11 208,77гривень сума невиплаченого страхового відшкодування без ПДВ;

- 4 067,40гривень пеня за прострочення грошового зобов`язання;

- 348,00 гривень 3% річних;

- 512,14 гривень інфляційні втрати;

- 3 000,00гривень у відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» на користь ОСОБА_1 659,13 гривень у відшкодування судових витрат, з яких:

-205,18 гривень у відшкодування витрат по сплаті судового збору,

-391,39 гривень за проведення судово психологічної експертизи,

-62,56 гривень за проведення автотоварознавчого дослідження.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Не погоджуючись з таким рішенням суду Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального права, невідповідність висновків фактичним обставинам справи, просило рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 квітня 2019 року скасувати в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» відмовити повністю.

На апеляційну скаргу ОСОБА_1 подав відзив, в якому зазначив, що вимоги, викладені відповідачем в апеляційній скарзі, є необґрунтованими, помилковими та такими, що виходять за межі правильного трактування норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення змінити в частині стягнення пені, 3% річних та інфляційних витрат, а також в частині стягнення моральної шкоди та судових витрат на правничу допомогу і за втрачений заробіток.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції визначено статтею 367 ЦПК України. Зокрема, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині не відповідає цим вимогам.

Судом встановлено, що 03.01.2018 року о 16 год. 10 хв., водій ОСОБА_3 , в м. Вінниця на перехресті вулиць Московська - Данила Нечая, керуючи транспортним засобом марки «RENAULT TRAFIC», д.н.з НОМЕР_1 (забезпеченим відповідно до договору страхування цивільно-правової відповідальності №АК-7850351, укладений 14.12.2017 року між Приватним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» та власником авто ОСОБА_2 ), в порушення п. 12.1, п. 13.1 ПДР України, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримав безпечної дистанції та допустив зіткнення з транспортним засобом, яким керував позивач на законних підставах (на підставі довіреності), а саме автомобілем марки «КІА SPORTAGE», д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого відбулося пошкодження цього транспортного засобу.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 14.02.2018 року у справі №127/548/18 встановлено в діях ОСОБА_3 грубе порушення ПДР України, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 9 (дев`ять) місяців.

За вимогами ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається за реальною вартістю втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку.

Особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду (п.1.4 ст.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

У статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Постанова Пленуму Верховного суду України Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" за № 6 від 27.03.1992 року із змінами та доповненнями роз`яснює, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі та майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі, особою, яка її заподіяла, за умови, що дії були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Відповідно до ст.ст. 1187, 1188 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Згідно положень ст. 18 ЗУ «Про страхування» факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування.

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання страхового випадку виплатити другій стороні, або іншій особі страхову виплату.

При цьому за положеннями страховий випадок відповідно ст. 8 ЗУ «Про страхування» - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003 року № 142/5/2092 коефіцієнт авто, його складників може дорівнювати нулю у випадках:

?строк експлуатації авто виробництва країн СНД не перевищує 5 років;

?строк експлуатації інших легкових авто не перевищує 7 років;

?строк експлуатації вантажних авто, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД не перевищує 3 роки;

?строк експлуатації інших вантажних авто, причепів, напівпричепів та автобусів не перевищує 4 роки.

Проте, щодо автомобіля може бути застосовано певний коефіцієнт у випадку:

?авто використовується в інтенсивному режимі (застосування даного виключення можливе лише у разі, якщо пробіг Вашого авто буде щонайменше вдвічі більший за нормативний);

?щодо складових частин автомобіля здійснювався відновлювальний ремонт, або ж вони мають пошкодження у вигляді деформації або корозії;

?автомобіль використовувався в якості таксі.

Згідно акту огляду транспортного засобу КІА Sportage, р.н. НОМЕР_2 від 05.01.2017 року пошкоджень, що не пов`язані із ДТП виявлено не було, проте спеціаліст зазначив, що необхідно провести додатковий огляд для виявлення можливих дефектів в умовах СТО.

При цьому 2017 рік в акті зазначено помилково, фактично огляд було проведено у 2018 році, що визнається сторонами по справі.

09.01.2018 року було проведено додатковий огляд даного автомобіля, згідно якого були виявлені дефекти передніх правих, задніх правих дверей, капоту сліди деформації без пошкодження лако-фарбувального покриття.

З зазначеним оглядом транспортного засобу ОСОБА_1 погодився, про що свідчить його підпис.

Враховуючи наявність пошкоджень автомобіля у вигляді деформації, коефіцієнт «0» в даному випадку застосований бути не може.

Згідно звіту №18-80 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 31.05.2018 року значення коефіцієнта фізичного зносу КІА Sportage, р.н. НОМЕР_2 складає - 0,3972%.

Відповідного до даного звіту страхова компанія виплатила ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 29 651,54 грн. із врахуванням фізичного зносу транспортного засобу.

Крім того, колегія суддів не може взяти до уваги висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 72Е-02/18 від 01.03.2018 року, оскільки дана експертиза проводилась через місяць після вчиненого ДТП, також експерту не було надано акт огляду транспортного засобу від 09.01.2018 року, згідно якого було виявлено сліди деформації автомобіля, які не пов`язані із ДТП.

Також слушними є доводи апелянта про те, що відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик відшкодовує моральну шкоду, завдану здоров`ю та життю потерпілого, а не майну.

Статтею 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Разом з тим, вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, завданої позивачам унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, суд першої інстанції не врахував, що статтею 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 % від страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, а не майну потерпілого.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Ураховуючи наведене, апеляційний суд погоджується із доводами апеляційної скарги та вважає за необхідне рішення суду першої інстанції у частині стягнення з ПрАТ «УСК «Княжа вієнна іншуранс груп» на користь позивача відшкодування моральної шкоди скасувати та ухвалити нове рішення.

При цьому, враховуючи, що ОСОБА_1 не обґрунтовував наявність у нього моральної шкоди внаслідок завдання шкоди його здоров`ю, у задоволенні вимоги про стягнення відшкодування моральної шкоди на його користь необхідно відмовити.

Доводи ОСОБА_1 про те, що підлягає відшкодуванню моральна шкода, спричинена несвоєчасною виплатою страхового відшкодування не заслуговують на увагу, оскільки страхова виплата була проведена у повному обсязі, а тому відсутні підстави для стягнення заподіяної ПрАТ «УСК «Княжа вієнна іншуранс груп» моральної шкоди несвоєчасною виплатою страхового відшкодування.

З матеріалів справи вбачається, що страховик сплатив страхове відшкодування у розмірі 29 651,54 грн. із урахуванням фізичного зносу автомобіля, а також 2 296,71 грн. пені за прострочення виплати страхового відшкодування.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦПК України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Зважаючи на викладене, апеляційна скарга ПрАТ «УСК «Княжа вієнна іншуранс груп» підлягає задоволенню, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 квітня 2019 року скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову в частині задоволених вимог.

Враховуючи, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, судовий збір, понесений скаржником, підлягає стягненню з ОСОБА_1 в розмірі 2043,09 грн.

Разом з тим слід зазначити, що згідно ч. 2 ст. 360 ЦПК України встановлено, яким за своїм змістом має відповідати відзив на апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просив, зокрема: змінити рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 квітня 2019 року в частині стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат, ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути на його користь 6 090,36 грн. пені, 517 грн. - 3% річних, 1 355, 82 грн. інфляційних втрат; змінити рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 квітня 2019 року в частині стягнення моральної шкоди, ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути на його користь 75 114 грн. у відшкодування моральної шкоди; змінити рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 квітня 2019 року в частині стягнення судових витрат на правничу допомогу і за втрачений заробіток, ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути на його користь 16 000 грн. судових витрат на правничу допомогу та 3 267,44 грн. втраченого заробітку в пропорційному відношенні до суми задоволених вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційний суд не бере до уваги вимоги, які зазначені у відзиві на апеляційну скаргу, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 352 ЦПК України, учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, проте позивач ОСОБА_1 не скористався правом на оскарження рішення суду від 05 квітня 2019 року. Крім того, слід зазначити, у відзиві на апеляційну скаргу учасник справи викладає заперечення проти доводів апеляційної скарги, а не вимоги щодо рішення по суті.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» задовольнити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 квітня 2019 року скасувати в частині стягнення задоволених вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп», ОСОБА_2 відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» 2043,09 судового збору сплаченого останнім за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 04 липня 2019 року.

Суддя-доповідач: В.П. Рибчинський

Судді: Л.О. Голота

Т.О. Денишенко