___________________________________________________________________________________________________________________
справа № 520/7043/19
провадження № 2-н/520/259/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2019 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м. Одеси Літвінова І.А., розглянувши заяву Комунального підприємства «Теплопостачання м. Одеси» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги теплопостачання з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ІПН: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ),

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Теплопостачання м. Одеси» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборгованість за теплову енергію в суму 13637,04 грн., посилаючись, на те що вони забезпечують тепловою енергією квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , в якій мешкає боржник, проте свої зобов`язання боржник не здійснює, в наслідок чого, станом на 01.03.2019 року, виникла заборгованість.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» при подачі заяви про видачу судового наказу юридичною особою справляється судовий збір у розмірі 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 192,10 гривень.

До заяви про видачу судового наказу представником КП «Теплопостачання міста Одеси» надано заяву про відстрочення сплати судового збору з підстав того, що станом на 29.08.2018 р. відносно КП «Теплопостачання м. Одеси» відкриті виконавчі провадження про стягнення заборгованості на користь енергопостачальних підприємств та у рамках виконавчого провадження на рахунки підприємства накладено арешт. Крім того, представник КП «Теплопостачання м. Одеси» зазначив, що з боку споживачів теплової енергії перед КП «ТМО» існує значна заборгованість, на рахунках відсутні кошти, що перешкоджає підприємству своєчасно перерахувати судовий збір з арештованих рахунків.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 29 постанови «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2014 року, єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення. Порядок розгляду відповідної заяви та видачі судового наказу чітко регламентовано Розділом ІІ ЦПК України, в зв`язку з чим суд вважає, що питання щодо надання розстрочення або відстрочення сплати судових витрат не може бути розглянуто в наказному провадженні.

Крім того, відповідно до ст. 163 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

У заяві повинно бути зазначено:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника;

3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження;

4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються;

5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Так, згідно з п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Однак, у даному випадку в матеріалах справи відсутній договір між КП «Теплопостачання м. Одеси» та божником про надання житлово-комунальних послуг, а тому не можна зробити висновок про те, що у випадку наявності в нього заборгованості, заявник має право стягувати заборгованість, що свідчить про наявність спору про право. Також до заяви не надано квитанції про сплату судового збору у розмірі 192,10 грн., підстави щодо звільнення від сплати судового збору відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись п. 4 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Комунальному підприємству «Теплопостачання м. Одеси» у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги водопостачання з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) - відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання її копії.

Суддя Літвінова І. А.