Постанова

Іменем України

12 червня 2019 року

м. Київ

справа № 607/1738/16-ц

провадження № 61-21610св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Журавель В. І. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - приватне підприємство «Східний масив»,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу приватного підприємства «Східний масив» на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 жовтня 2016 року у складі судді Дзюбич В. Л. та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 11 січня 2017 року у складі колегії суддів: Парандюк Т С., Дикун С. І., Храпак Н. М.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

В лютому 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного підприємства «Східний масив» (далі - ПП «Східний масив») про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок пошкодження автомобіля.

На обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 09 листопада 2015 року внаслідок падіння облицювальної плитки з фасаду будинку № 96 на вулиці Ст. Бандери у місті Тернополі було пошкоджено капот та розбито вітрове скло належного йому автомобіля марки «Mazda», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився у дворі цього будинку.

Вказаний будинок перебуває на балансі відповідача ПП «Східний масив», яке надає послуги з утримання будинку та прибудинкової території.

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження вартість завданої майнової шкоди становить 19 201,11 грн, яку просив стягнути з відповідача на свою користь, а також 1 000, 00 грн за проведення автотоварознавчого дослідження.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 жовтня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з приватного підприємства «Східний масив» на користь ОСОБА_1 19 201,11 грн завданої майнової шкоди, 1 000,00 грн за проведення автотоварознавчого дослідження та 551,20 грн сплаченого судового збору.

Суд першої інстанції виходив із того, що в результаті падіння облицювальної плитки з фасаду будинку № 96 на вулиці Ст . Бандери у місті Тернополі , що мало місце з вини ПП «Східний масив», яке є балансоутримувачем вказаного будинку та несе відповідальність за неналежне виконання своїх обов`язків з утримання будинку та прибудинкової території, позивачу заподіяно майнову шкоду внаслідок пошкодження належного йому автомобіля.

Короткий зміст постанови апеляційної інстанції

Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 11 січня 2017 року рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 жовтня 2016 року залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з рішенням суду першої інстанції як таким, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У січні 2017 року ПП «Східний масив» звернулося до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами обох інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати оскаржувані судові рішення, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Скарга аргументована тим, що суди не з`ясували фактичних обставин справи, не надали їм належної правової оцінки, у зв`язку з чим дійшли помилкових висновків при вирішенні спору.

Суди не врахували, що позивачем не доведено факт падіння облицювальної плитки з даху багатоповерхового будинку на вулиці Ст. Бандери,96 у місті Тернополі на належний йому автомобіль 09 листопада 2015 року, на місце події не викликались працівники поліції, не складався протокол огляду автомобіля та місця події.

Відзив/заперечення на касаційну скаргу

ОСОБА_1 подав заперечення, в яких просив залишити без задоволення касаційну скаргу та без змін оскаржувані судові рішення як такі, що ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Після пошкодження його автомобіля внаслідок падіння плитки з даху будинку він відразу звернувся до правоохоронних органів й висновком Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області від 09 листопада 2015 року зазначений факт підтверджено.

Надходження справи до суду касаційної інстанції

Статтею 388 ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справу № 607/1738/16-ц передано до Касаційного цивільного суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що ПП «Східний масив» є балансоутримувачем будинку на вулиці Ст. Бандери, 96 у місті Тернополі.

09 листопада 2015 року о 20 год. 32 хв. Тернопільським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області прийнято та зареєстровано звернення ОСОБА_1 з приводу пошкодження належного йому автомобіля марки «Mazda», реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок падіння облицювальної плитки з фасаду будинку на вулиці Ст. Бандери, 96 у місті Тернополі на капот та вітрове скло транспортного засобу.

09 листопада 2015 року та 14 листопада 2015 року ОСОБА_1 направив заяви директору ПП «Східний масив» з проханням відшкодувати майнову шкоду, завдану пошкодженням належного йому автомобіля внаслідок падіння облицювальної плитки, які одержані останнім 10 листопада 2015 року та 26 листопада 2015 року відповідно.

Листами від 20 листопада 2015 року № 20-11-15-1 та від 10 грудня 2015 року № 10-12-15-5 ПП «Східний масив» відмовило позивачу у відшкодуванні майнової шкоди з посиланням на відсутність підтвердження щодо пошкодження автомобіля з вини ПП «Східний масив».

Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження від 12 січня 2016 року № 382/15, внаслідок падіння облицювальних предметів з фасаду будинку, що мало місце 09 листопада 2015 року, автомобіль «Mazda СХ-7», реєстраційний номер НОМЕР_1 , отримав пошкодження: розбито вітрове скло, деформована кришка капота внаслідок. Розмір майнового збитку становить 19 201,11 грн.

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги та скасування оскаржуваних судових рішень.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Мотивувальна частина

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосування норм права

Відповідно до статті 12 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» суб`єктами у сфері благоустрою населених пунктів є органи державної влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, органи самоорганізації населення, громадяни.

Пунктом 2 статті 3 цього Закону передбачено, що система благоустрою населених пунктів включає, зокрема, організацію їх благоустрою.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Відповідно до пункту 2 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17 травня 2005 року № 76 (далі - Правила), передбачено технічне обслуговування жилих будинків, що включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем, тощо шляхом впровадження системи технічного огляду жилих будинків, яка включає проведення планових та позапланових оглядів.

Не допускається ослаблення кріплень виступаючих деталей стін: карнизів, балконів, пасків, кронштейнів, розеток, тяги та ін., руйнація й ушкодження облицювального шару, у тому числі лицювальних плиток (пункт 4.2.1.5 Правил).

Усі частини фасадів, що виступають, - пояски, виступи, парапети, віконні і балконні відливи повинні мати металеві покриття з оцинкованої покрівельної сталі або керамічних плиток із замуровуванням крайок у стіни (укоси) або в лицювальний шар. Захисні покриття повинні мати ухил не менше 3% і винос від стіни не менше 50 мм (пункт 4.2.1.8 Правил).

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Аналіз наведених норм, з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільно-процесуального судочинства, дає підстави для висновку про те, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди. Разом з тим, потерпілий має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди.

Виходячи з визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного судочинства, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини у завданні шкоди позивачеві.

Що стосується заперечень відповідачем самої події, то суди встановили наступне: ОСОБА_1 після пошкодження належного йому майна, звернувся із відповідною заявою до правоохоронних органів і матеріалами проведеної перевірки, які зареєстровані в журналі Єдиного обліку заяв і повідомлень Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області 09 листопада 2015 року № , та висновком Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області від 13 листопада 2015 року підтверджено факт пошкодження належного йому автомобіля внаслідок падіння облицювальної плитки з фасаду багатоповерхового будинку № 96 на вулиці Ст. Бандери у місті Тернополі , що мало місце 09 листопада 2015 року близько 20 год. Цей факт також підтверджено поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , допитаних під час розгляду справи, тому Верховний Суд не приймає аргументи скарги з цього приводу.

Зазначені у експертному висновку від 12 січня 2016 року № 382/15 дати подій не 09 листопада 2015 року, а 09 грудня 2015 року, є опискою і на правильність судових рішень не впливає.

Інші доводи, наведені на обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування оскаржуваних судових рішень, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права і зводяться до переоцінки встановлених судом обставин, що в силу вимог статті 400 ЦПК України виходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції. Наведені у касаційній скарзі аргументи були предметом дослідження судами із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

За правилами статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про залишення без задоволення касаційної скарги та залишення без змін рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 жовтня 2016 року та ухвали апеляційного суду Тернопільської області від 11 січня 2017 року, оскільки судові рішення є законними та обґрунтованими.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу приватного підприємства «Східний масив» залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 11 січня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. І. Крат

Судді:Н. О. Антоненко І. О. Дундар

В. І. Журавель

Є. В. Краснощоков