КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2019 року

справа 752/5149/14-ц 2601/16108/12 752/1228/14-ц

провадження № 22-ц/824/1460/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Лапчевської О.Ф.,

при секретарі: Юрчуку С.В.,

учасники справи:

заявник - державний виконавець відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Бубели Андрія Миколайовича

заінтересовані особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 29 квітня 2014 року у складі судді Шевченко Т.М. в справі за поданням державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Бубели Андрія Миколайовича, стягувач: ОСОБА_3, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_4,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2014 року державний виконавець відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Бубела АндрійМиколайович звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_4, у якому просив тимчасово обмежити ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 29 квітня 2014 року подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Бубели Андрія Миколайовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_4 задоволено.

Обмежено ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання нею зобов'язань за виданим 19 лютого 2013 року Голосіївським районним судом м. Києва виконавчим листом №2/2601/16108/12 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 423 470,00 грн. грошових коштів.

В поданій апеляційній скарзі боржник ОСОБА_4 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою у задоволенні подання відмовити.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що державним виконавцем не надано до суду доказів вчинення ним необхідних дій для примусового виконання рішення суду та не доведено, що боржник умисно ухиляється від його виконання. Зазначає, що вона не ухиляється від викликів державного виконавця, оскільки на її адресу такі виклики не надходили. Державним виконавцем не було повідомлено боржника про наявність виконавчого провадження. Крім того, 22.03.2016 року виконавчий лист про стягнення з неї грошових коштів було повернуто стягувачу без виконання.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення її представника, який апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, пояснення ОСОБА_5, яка апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи подання, суд першої інстанції виходив з того, що боржник умисно ухиляється від його виконання зобов'язань, покладених на неї рішенням суду.

Колегія суддів не погоджується з даними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 13.11.2012 року у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення коштів відмовлено (а.с.164-167 т.2).

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 17 січня 2013 року рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 13.11.2012 року скасовано та ухвалено нове рішення. Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення коштів задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 423 470,00 грн. та судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1700,00 грн. та витрати на забезпечення судового процесу у розмірі 30,00 грн. (а.с. 201-203 т. 2).

19 лютого 2013 року Голосіївським районним судом м. Києва видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошових коштів у розмірі 423 470,00 грн. (а.с.4 т.3).

22 лютого 2013 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Бубелою А.М. відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №2/2601/4487/12, виданим 19.02.2013 року Голосіївським районним судом м. Києва та встановлено строк для добровільного виконання рішення суду (а.с.5 т.3).

06 березня 2013 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Бубелою А.М. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження, якою накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_4 у межах суми звернення стягнення 423 470,00 грн. (а.с.6 т.3).

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Перелік таких обмежень зазначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року № 3857-XI та зокрема в даному випадку підставою для такого обмеження є п. 5 ч. 1 ст. 6 цього Закону, зі змісту якого убачається, що ухилення особи від виконання зобов'язань, покладених на неї судовим рішенням, є підставою для тимчасового обмеження у виїзді за кордон.

Згідно із статтею 377-1 ЦПК України, яка була чинною на час розгляду подання, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів посадових осіб вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, яка діяла на момент вчинення виконавчих дій, державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки.

У п.18 ч.3 цієї статті зазначено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням;

Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, який вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України від 01.02.2013 року, викладених у судовій практиці щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Задовольняючи подання державного виконавця, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що державним виконавцем не надано доказів на підтвердження ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду.

Дії державного виконавця щодо накладення арешту на майно боржника не можуть свідчити про ухилення самого боржника від виконання зобов'язань.

Вказані дії проводяться державним виконавцем незалежно від ухилення чи не ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду.

Державним виконавцем не надано доказів на підтвердження вчинення дій щодо розшуку майна боржника з метою стягнення боргу за рахунок нього.

Крім того, 13.07.2013 року у ОСОБА_4 було вилучено автомобіль «Пежо» 405 д.н.з. НОМЕР_1 на вимогу державного виконавця ВДВС Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві та для виконання судового рішення (а.с.38).

Таким чином, судом не було встановлено, що боржник свідомо ухилявся від виконання рішення суду.

Обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковою мірою забезпечення виконання рішення суду, яка має застосовуватись після здійснення державними виконавцями всіх інших можливих заходів із такого забезпечення.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги, що боржника не було повідомлено про відкриття виконавчого провадження, оскільки постанова про відкриття виконавчого провадження направляється на адресу боржника, зазначену у виконавчому листі.

Матеріали справи не містять відомостей про неотримання боржником копії цієї постанови.

Відповідно до ч.1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження», боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Також колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги, що виконавчий лист було повернуто стягувачу без виконання, оскільки боржником не надано доказів на підтвердження винесення державним виконавцем постанови про повернення виконавчого листа.

Оскільки, судом першої інстанції не в повному обсязі з'ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, ухвала суду підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Бубели АндріяМиколайовича, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_4.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 29 квітня 2014 року скасувати.

Постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_4.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 18 лютого 2019 року.

Суддя-доповідач

Судді