справа №619/1637/19
провадження №2/619/834/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2019 року Дергачівський районний суд Харківської області

в складі: головуючого - судді Остропілець Є.Р.

за участю секретаря судового засідання Жорняк А.Ю.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 «Про визнання права власності на нерухоме майно по набувальній давності»-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно по набувальній давності.

В обґрунтування позову позивач ОСОБА_1 посилається на те, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.10.2001 року, посвідченого державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Маренич Г.П., спадкоємцем майна ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке складається, у тому числі з жилого будинку з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 , є ОСОБА_3 .

Згідно договору купівлі-продажу від 22.12.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської обл., ОСОБА_5 , ОСОБА_3 передала у власність ОСОБА_6 Гаріківні 49/100 частин жилого будинку за адресою АДРЕСА_1 .

Проте, відповідач, ОСОБА_2 , не проживає у спірному будинку, не реалізує наявні у неї правомочності щодо володіння, користування чи розпорядження 49/100 жилим будинком за адресою АДРЕСА_2 3 з моменту виникнення у неї власності на спірне майно і станом на дату подання даної позовної заяви, тобто протягом більш ніж чотирнадцяти років.

Натомість володіння 49/100 жилого будинку за адресою АДРЕСА_1 як до так і після набуття на неї права власності відповідачем, відкрито здійснювалося ним та його матір`ю, ОСОБА_3 При цьому, ОСОБА_3 проживала у 51/100 домоволодіння, а він у 49/100, оплата комунальних послуг та утримання домоволодіння нами здійснювалося спільно.

Наголошує, що частки у праві власності на нерухоме є ідеальними, їх виділення в натурі не здійснювалося.

Зазначив, що він постійно та безперервно проживає та зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 з 17 жовтня 1979 року, що підтверджується відміткою у паспорті щодо адреси реєстрації місця проживання .

Таким чином, ОСОБА_3 та він- позивач ОСОБА_1 , добросовісно заволоділи та продовжують здійснювати відкрите безперервне володіння 49/100 жилого будинку за адресою АДРЕСА_1 , у тому числі, після набуття права власності на зазначену частину нерухомого майна відповідачем.

Згідно договору дарування від 03.04.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Коробець О.М., ОСОБА_3 подарувала сину, а він-позивач у справі, ОСОБА_1 , прийняв у дар 51/100 частку жилого будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, він є правонаступником ОСОБА_3 , яка була власником 49/100 жилого будинку за адресою АДРЕСА_1 до 22.12.2004 року та власником 51/100 частки жилого будинку за адресою АДРЕСА_1 до 03.04.2019 року.

З огляду на вищезазначені обставини, він добросовісно заволодів та продовжує відкрито та безперервно володіти в цілому жилим будинком за адресою АДРЕСА_1 протягом більш ніж десяти років, тобто як 51/100 часткою жилого будинку, власником якого він являється з 03.04.2019 року так і 49/100 жилого будинку, володіння якою здійснювалося ним та його матір`ю спільно, як до так і після 22.12.2004 року, він сплачує необхідні комунальні платежі, доглядає за будинком, та утримує його протягом усього часу володіння ним.

При цьому, відповідач будь-яких претензій щодо здійснення ним чи його матір`ю фактичного володіння нерухомим майном не пред`являла, зокрема, вона не зверталася за захистом своїх прав щодо володіння 49/100 жилого будинку за адресою АДРЕСА_1 .

З урахуванням вищезазначених обставин, він вирішив звернутися до суду з даним позовом про визнання права власності на 49/100 жилого будинку за адресою АДРЕСА_1 за набувальною давністю.

Представник позивача ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, в поданій до суду заяві позов ОСОБА_1 підтримала повністю, просила позов задовольнити. Розгляд справи просила проводити без фіксації технічними засобами та в її відсутність, що суд вважає за можливе.

Відповідач у справі ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, в поданій до суду заяві позов визнала. Розгляд справи просила проводити без фіксації технічними засобами та в її відсутність, що суд вважає за можливе.

Третя особа у справі ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, в поданій до суду заяві позовні вимоги визнала, справу просила проводити в її відсутність, без фіксації судового засідання технічними засобами, що суд вважає за можливе.

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України: За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України : Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Суд, вважає можливим справу розглянути за відсутності сторін по справі.

Вивчивши матеріали справи суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як передачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України : Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.10.2001 року, посвідченого державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Маренич Г.П., спадкоємцем майна ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке складається, у тому числі з жилого будинку з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 , є ОСОБА_3 .

Згідно Договору купівлі-продажу від 22.12.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської обл., ОСОБА_5 , ОСОБА_3 передала у власність ОСОБА_6 Гаріківні 49/100 частин жилого будинку за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідач у справі ОСОБА_2 , не проживає у спірному будинку, не реалізує наявні у неї правомочності щодо володіння, користування чи розпорядження 49/100 жилим будинком за адресою АДРЕСА_2 /3 з моменту виникнення у неї власності на спірне майно і станом на дату подання даної позовної заяви, тобто протягом більш ніж чотирнадцяти років.

Натомість володіння 49/100 частин жилого будинку за адресою АДРЕСА_1 як до так і після набуття на неї права власності відповідачем, відкрито здійснювалося позивачем та його матір`ю- ОСОБА_3 При цьому, ОСОБА_3 проживала у 51/100 домоволодіння, а позивач у 49/100, оплата комунальних послуг та утримання домоволодіння нами здійснювалося спільно, частки у праві власності на нерухоме є ідеальними, їх виділення в натурі не здійснювалося.

Позивач постійно та безперервно проживає та зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 з 17 жовтня 1979 року, що підтверджується відміткою у паспорті щодо адреси реєстрації місця проживання .

Позивач ОСОБА_1 , добросовісно заволодів та продовжує здійснювати відкрите безперервне володіння 49/100 частинами жилого будинку за адресою АДРЕСА_1 , у тому числі, після набуття права власності на зазначену частину нерухомого майна відповідачем.

Згідно договору дарування від 03.04.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Коробець О.М., ОСОБА_3 подарувала , а позивач у справі, ОСОБА_1 , прийняв у дар 51/100 частку жилого будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач є правонаступником ОСОБА_3 , яка була власником 49/100 частин жилого будинку за адресою АДРЕСА_1 до 22.12.2004 року та власником 51/100 частки жилого будинку за адресою АДРЕСА_1 до 03.04.2019 року.

З огляду на вищезазначені обставини, позивач добросовісно заволодів та продовжує відкрито та безперервно володіти в цілому жилим будинком за адресою АДРЕСА_1 протягом більш ніж десяти років, тобто як 51/100 часткою жилого будинку, власником якого він являється з 03.04.2019 року так і 49/100 жилого будинку, володіння якою здійснювалося ним та його матір`ю спільно, як до так і після 22.12.2004 року, він сплачує необхідні комунальні платежі, доглядає за будинком, та утримує його протягом усього часу володіння ним.

Відповідач будь-яких претензій щодо здійснення позивачем фактичного володіння нерухомим майном не пред`являла, зокрема, вона не зверталася за захистом своїх прав щодо володіння 49/100 жилого будинку за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно із ст. 181 ЦК до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно із ст. 344 ЦК України: Особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність),якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК).

Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК).

Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, у тому числі, визнання права.

Таким чином , аналізуючи вищевказане , беручи до уваги надані суду докази , суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

На підставі ст. ст. 16, 181,344 ЦК України, керуючись ст.ст. 77-81, 89, 200, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України (в редакції 2017 року) суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 49/100 частин жилого будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 за набувальною давністю.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Харківської області в 30-денний строк з моменту оголошення рішення, а особами, які приймають участь у справі, але не були присутні при оголошенні рішення, у той же строк з моменту отримання копії рішення.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,паспорт НОМЕР_1 , виданий Дергачівським РВ УМВС України в Харківській обл., 03.02.2000 року, ідентифікаційний код НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_3 , виданий Дергачівським РВ УМВС України в Харківській обл., 06.09.1995 року, прож. АДРЕСА_5 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_4

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,паспорт НОМЕР_5 , виданий Дергачівським РВ УМВС України в Харківській обл., 27.04.1998 року, ідентифікаційний код НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_1

Суддя Є. Р. Остропілець