Провадження №2-н/760/266/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М УКРАЇНИ

10 червня 2019 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Відкритого акціонерного товариства «Лізингова компанія «Украгромашінвест» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 30.05.2019 р. звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з заявою, в якій просить видати судовий наказ про стягнення з Відкритого акціонерного товариства «Лізингова компанія «Украгромашінвест» з розрахункових рахунків в ПАТ «Промінвестбанк», МФО 300012 №№ НОМЕР_2, НОМЕР_1 на його користь нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в розмірі 307713,52 грн.

Вивчивши подану заяву про видачу судового наказу, з урахуванням доданих до неї документів, вважаю, що необхідно відмовити у видачі судового наказу, виходячи з наступного.

Згідно положень ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Як вбачається зі змісту поданої заяви, за результатами проведеного конкурсу, ОСОБА_1 визнано переможцем на посаду в.о. Голови Правління Відкритого акціонерного товариства «Лізингова компанія «Украгромашінвест» та 12 квітня 2018 р. укладено Контракт з представником Фонду держмайна в Наглядовій раді товариства.

Відповідно до цього Контракту, інформації щодо ОСОБА_1 , як керівника було внесене до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

З 12 квітня 2018 р. він приступив і до цього часу виконує обов`язки голови Правління Відкритого акціонерного товариства «Лізингова компанія «Украгромашінвест».

За період роботи з квітня по грудень 2018 р. заявнику нараховувалась, але не виплачувалась заробітна плата.

Відповідно до п.п. 5.1 п. 5 Контракту виконуючого обов`язки Голови правління Відкритого акціонерного товариства «Лізингова компанія «Украгромашінвест» №750 від 12.04.2018 р., за виконання обов`язків щодо управління (керування) Роботодавцем, передбачених цим Контрактом, керівнику нараховується та виплачується заробітна плата у вигляді посадового окладу у розмірі 8 (вісім) мінімальних посадових окладів (ставки) працівника основної професії Роботодавця.

Згідно довідки про нараховану, але не виплачену заробітну плату Вих. № 141 від 29.05.2019 р., виданої тимчасово виконуючому обов`язки Голови Правління ВАТ «Лізингова компанія «Украгромашінвест» ОСОБА_1 за підписом ТВО Першого заступника голови Правління ОСОБА_2 , вбачається, що сума нарахованої, але не виплаченої заробітної плати ТВО голови правління за 2018 рік становить 307713,52 грн.

Разом з тим, надані суду матеріали не містять доказів, які підтверджують повноваження ТВО Першого заступника голови Правління ОСОБА_2 на підпис та видачу таких довідок. Крім того, матеріали справи не містять доказів про розмір/посадовий оклад заявника.

Таким чином, суд приходить до висновку про недоведеність та спірний характер заявлених вимог, оскільки довідка про нараховану, але не виплачену заробітну плату є єдиним наданим доказом існування заборгованості по заробітній платі, яка на думку суду не є належним документом, який свідчив би про безспірність розміру нарахованої заробітної плати, яка підлягає стягненню у наказному провадженні, а отже вказані обставини свідчать про наявність спору щодо розміру заборгованості.

Так, як вбачається зі змісту поданої заяви та доданих до неї документів між ОСОБА_1 та Відкритим акціонерним товариством «Лізингова компанія «Украгромашінвест» існує спір, оскільки за період роботи з квітня по грудень 2018 р. заявнику нараховувалась, але не виплачувалась заробітна плата, яка не виплачена до цього часу.

При цьому суд звертає увагу на те, що під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті. Натомість заявником не долучено до поданої в суд заяви належних доказів нарахування боржником та не виплати стягувачу нарахованої заробітної плати за вищевказаний період.

У п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» зазначається, що наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

З поданої заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Відкритого акціонерного товариства «Лізингова компанія «Украгромашінвест» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, з урахуванням доданих до неї документів, вбачається, що заявник звертається до суду за захистом порушеного права, що є підтвердженням наявності спору між сторонами.

Доводи викладені в заяві про видачу судового наказу потребують додаткового дослідження, з матеріалів та обставин даної справи вбачається, що між сторонами наявний спір про право щодо оплати праці, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Згідно ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Таким чином, вважаю необхідним відмовити у видачі судового наказу про стягнення з Відкритого акціонерного товариства «Лізингова компанія «Украгромашінвест» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

Роз`яснити, що заявник має право звернутися за захистом права в позовному провадженні.

Керуючись, ст.ст. 19, 161-166, 260, 353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення з Відкритого акціонерного товариства «Лізингова компанія «Украгромашінвест» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через районний суд.

Суддя Кушнір С.І.