Справа № 567/124/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2019 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Венгерчук А.О.

секретар - Клімович О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Острозі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей

встановив

в Острозький районний суд Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей звернулася ОСОБА_1

Позовну заяву позивач аргументує тим, що з 05 лютого 2008 року по 01 грудня 2017 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 Рішенням Острозького районного суду Рівненської області № 567/1030/17 від 01.12.2017 року, яке набрало законної сили 19.12.2017 року, шлюб між ними розірваний.

Від даного шлюбу вони мають трьох неповнолітніх дітей: синів- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зазначає, що їхні спільні діти фактично проживають з нею по місцю реєстрації та повністю перебувають на її утриманні. Відповідач ОСОБА_2 також там же зареєстрований, однак фактично не проживає, фактичне місце його проживання невідоме.

Вказала, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати неповнолітніх синів, так як добровільно надавати кошти на утримання дітей, а саме на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів, тощо, відмовляється.

У зв`язку із вищевказаним просить при визначенні розміру аліментів врахувати мінімальний гарантований розмір на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменити в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати звернення до суду, до досягнення дітьми повноліття.

Ухвалою від 27.02.2019 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, заперечення проти позову не подавав, зокрема через оголошення на сайті Острозького районного суду веб-портал судова влади України http://ost.rv.court.gov.ua/sud1713/, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч.2 ст.131 ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд прийшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З письмових доказів, досліджених в судовому засіданні встановлено наступне.

Відповідно до рішення Острозького районного суду Рівненської області № 567/1030/17 від 01 грудня 2017 року, шлюб зареєстрований 05.02.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 18, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірваний. Рішення набрало законної сили 19 грудня 2017 року ( а.с.6).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Вільбівненською сільською радою Острозького району Рівненської області 10 листопада 2008 року, актовий запис № 22, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , його батьками зазначені сторони по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ( а.с.7).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Вельбівненською сільською радою Острозького району Рівненської області 06 жовтня 2011 року, актовий запис № 21, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , його батьками зазначені сторони по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ( а.с.8).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого виконавчим комітетом Вельбівненської сільської ради Острозького району Рівненської області 04.03.2014 року, актовий запис № 8, ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , його батьками зазначені сторони по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ( а.с.9).

Відповідно до довідки Вельбівненської сільської ради Острозького району Рівненської області № 82, від 21.01.2019 року сім`я ОСОБА_1 складається із: син - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , дочка- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , сини- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 за місцем реєстрації не проживає ( а.с.10).

Будь-яких заяв та клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювалися.

Суд, розглянувши справу, відповідно до ст.274-279 ЦПК України, за правилами спрощеного позовного провадження, вивчивши матеріали справи, рахує, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що у сторін по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є неповнолітні діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Водночас, в судовому засіданні встановлено, що на даний час, позивачка та відповідач разом не проживають, їхні спільні діти проживають разом з позивачкою, а відповідач грошових коштів на утримання дітей, зокрема придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів в добровільному порядку не надає.

Статтею 51 Конституції України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття.

Відповідно до ст.180 СК України, обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття лежить на обох батьках.

Згідно норм ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з ким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ч. 2 ст. СК України, у редакції Закону в редакції Закону № 2037-VІІІ від 17.05.2017 року, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Частиною 1 ст.81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом.

Виходячи з того, що сторони повинні забезпечити дітям рівень життя, необхідний і достатній для нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дітей суд приходить до висновку, що аліменти з відповідача на утримання синів слід визначити в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" з 01 січня 2019 року встановлено прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 грн., з 1 липня 1699 грн., з 1 грудня - 1779 грн.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З даного слідує, що 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з 1 січня 2019 року становить 813 гривні, з 1 липня - 849,50 гривень, з 1 грудня 889,50 гривень.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд вважає, що батьки повинні забезпечити для дітей утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати утримання у розмірі, не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини.

Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дітей для забезпечення гідних умов життя та розвитку не надає.Позивачка одна несе витрати по утриманню синів, тому не має достатніх коштів для забезпечення першочергових витрат по задоволенню їх потреб, а саме: матеріальних витрат на оздоровлення, відпочинок, та забезпечення життєдіяльності.

Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Пунктом 2 ст. 27 ч. 1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. визначено, що батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідач відомостей про офіційний дохід не надав, але як батько зобов`язаний утримувати своїх дітей, суд вважає обґрунтованими вимоги позивачки про стягнення аліментів з врахуванням мінімального гарантованого розміру на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні розміру вказаних аліментів, враховуючи матеріальне становище платника аліментів ОСОБА_2 , приймаючи до уваги матеріальне становище позивача, яка зобов`язана у рівній частині з чоловіком займатися утриманням неповнолітніх дітей, виходячи з того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітній дітей в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати звернення до суду та до досягнення дітьми повноліття.

Крім того, суд бере до уваги, що позов про стягнення аліментів був поданий 23.01.2019 року, тому за правилами ст. 191 СК України саме з цього часу необхідно стягувати аліменти.

Також, з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн., оскільки позивач звільнена від його сплати при подачі позову відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» та ч.6 ст. 141 ЦПК України.

Враховуючи викладене, та керуючись ст. 121, 180-182, 184, 185, 191 СК України, ст. 12, 76, 83, 89, 92, 141, 142, 263- 265, 280-283 ЦПК України, суд

у х в а л и в

позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_11 , жителька АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_4 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_12 , житель АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_5 ) про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , на користь ОСОБА_1 на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 23 січня 2019 року до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_12 , житель АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_5 ) на користь держави судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн.40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 16 травня 2019 року.

Суддя Острозького районного судуВенгерчук А.О.