Справа № 541/1227/19
Номер провадження 2/541/769/2019
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09 вересня 2019 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

судді - Городівського О.А.

за участю секретаря судового засідання - Пащенко Є.М.,

позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу в порядку загального провадження

за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Біликівської сільської ради Миргородського району Полтавської області

про визнання права на земельну частку ділянку в порядку спадкування за законом

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Перша Миргородська державна нотаріальна контора ,

в с т а н о в и в:

10 червня 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до Миргородського міськрайонного суду з вищевказаною позовною заявою.

На підтвердження позовних вимог посилалися на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їхній батько ОСОБА_4 , після його смерті в Першій миргородській державній нотаріальній конторі було відкрито спадкову справу за № 215/2007. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 , яка є матір`ю ОСОБА_6 , а позивачам бабусею. Спадщину після ОСОБА_5 прийняла її дочка ОСОБА_6 , на підставі ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України. Остання також прийняла спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_4 , а саме на житловий будинок АДРЕСА_1 і за життя зареєструвала право власності на 2/3 частини цього будинку. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивачів - ОСОБА_6 . У Першій миргородській ДНК було відкрито спадкову справу за № 109/2007. Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді права на земельні ділянки загальною площею 0,5600 га, призначених для будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) з кадастровим номером :03:001:0152, ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :03:001:0151, які розташовані на території с. Марченки Миргородського району, які вона успадкував після смерті свого чоловіка - ОСОБА_4 , якому земельні ділянки належали на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_5, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №687 в Біликівській сільській раді Миргородського району 02 квітня 1998 року, отримавши свідоцтво про право власності за законом. Спадкоємцями померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 є її діти :син ОСОБА_1 та дочка ОСОБА_2 .

При зверненні позивачів до органів нотаріату для оформлення спадщини, їм було відмовлено в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельні ділянки, оскільки за життя матір не встигла зареєструвати за собою право власності на вказані успадковані земельні ділянки. Позивачі є спадкоємцями за законом, прийняли спадщину, але не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину на вказані земельні ділянки, оскільки оригінал правовстановлюючого документу відсутній. В зв`язку цим нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки і вони звернулися до суду з вказаним позовом.

Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області 14 червня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено проведення підготовчого судового засідання (а.с.42).

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримали, просили їх задоволити з підстав вказаних у позовній заяві.

Представник відповідача Бликівської сільської ради Миргородського району Ганженко Олексій Олексійович в судовому засідання позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнав, проти їх задоволення не заперечував.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Перша миргородська державна нотаріальна контора в судове засідання свого представника не направила, до суду надіслала пояснення в яких зазначила, що у справах про спадкування нотаріуси не є третіми та заінтересованими особами та не повинні залучатися до участі у справах згідно п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справу просила розглянути у її відсутність (а.с. 48).

Суд, заслухавши пояснення позивачів, представника відповідача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 - батько позивачів, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, копіями свідоцтв про народження, копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.13, 18, 19, 20). Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема на 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_1 та земельну ділянку розміром 0,56 га надану для обслуговування житлового будинку, для ведення особистого підсобного господарства, яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності виданого 26.03.2002 року Біликівською сільською Радою зареєстрованого в Лубенському МБТІ в реєстровій книзі № 1 під № 188 та Державного акта про право приватної власності на землю виданого та зареєстрованого 02.04.1998 року в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №687 (а.с.21). Після його смерті спадщину прийняла його дружина ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину виданого Першою миргородською державною нотаріальною конторою 11 квітня 2002 року (а.с.21). За життя ОСОБА_6 зареєструвала право власності на 2/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується копією довідки ДКП «Миргородтехінвентаризація» від 22.01.2019 року (а.с.24). ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 - мати ОСОБА_6 та бабуся позивачів, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, копією свідоцтва про народження, копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 15, 16, 17). Після її смерті спадщину прийняла дочка ОСОБА_6 на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на день смерті була зареєстрована і проживала разом з померлою (а.с.25,26). ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивачів - ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, копіями свідоцтв про народження, копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 14, 18,19,20). Після її смерті залишилося спадкове майно до складу якого також входить право на земельні ділянки загальною площею 0,5600 га, призначених для будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) з кадастровим номером :03:001:0152, ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :03:001:0151, які розташовані на території с. Марченки Миргородського району, які вона успадкувала після смерті свого чоловіка - ОСОБА_4 , якому земельні ділянки належали на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_5, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №687 в Біликівській сільській раді Миргородського району 02 квітня 1998 року, отримавши свідоцтво про право власності за законом (а.с. 28).

Відповідно до витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки з вищезазначеної земельної ділянки сформовано земельну ділянку площею 0,2500 га призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) з кадастровим номером :03:001:0152, земельну ділянку площею 0,3100 га призначену для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :03:001 : 0151, що розташовані в АДРЕСА_1 і право власності на які зереєстровані за ОСОБА_4 (а.с. 29-33). За життя ОСОБА_6 не встигла зареєструвати своє право власності на земельні ділянки. Тому позивачі, які є спадкоємцями ОСОБА_6 за законом і прийняли спадщину відповідно до ст.1269 ЦК України, що підтверджується копіями свідоцтв про право на спадщину за законом (а.с.36,37), не змогли юридично оформити їх на себе, оскільки у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельні ділянки державний нотаріус Першої миргородської державної нотаріальної контори Бобир О.Ю. відмовив позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку після померлої ОСОБА_6 (а.с.38).

Згідно ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємцями на все належне майно ОСОБА_6 за законом є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частинах. Зважаючи на викладене, всі спадкоємці мають право на отримання рівної частки майна після смерті ОСОБА_6 , а саме по 1/2 частки спадкового майна кожен.

Відповідно до ст.ст. 1268, 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Оскільки відсутність правовстановлюючого документу, що підтверджує право спадкодавця на земельні ділянки, перешкоджає позивачам оформити право на спадщину в позасудовому порядку, суд вважає за необхідне визнати за ними право власності на вищезазначеній земельні ділянки.

Пленум ВСУ в постанові № 20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вказав, що судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про визнання права власності на майно.

За таких обставин, права позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як спадкоємців за законом, є порушеними і підлягають судовому захисту шляхом визнання такого права власності.

В зв`язку з тим, що позивачі не заявляють вимоги про стягнення з відповідача на їх користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст.13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно з ст. 141 ЦПК України.

Разом з тим, ст. 142 ЦПК України передбачає обов`язок суду вирішити питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову у разі визнання відповідачем позову до прийняття рішення у справі.

При зверненні до суду позивачами було сплачено судовий збір у розмірі 1561,80 грн. Зважаючи, що позов визнаний відповідачем, суд вважає, що позивачам підлягає поверненню 50 відсотків від судового збору, який був сплачений в розмірі 1536,80 грн. за позовні вимоги, які були визнані відповідачем, що становить 768 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 258,263-265, 268 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності в порядку спадкування за законом на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,25 га, яка розташована за адресою : АДРЕСА_1, цільове призначення, для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд, кадастровий номер :03:001:0152 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (РНОКПП НОМЕР_4 ) право власності в порядку спадкування за законом на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,25 га, яка розташована за адресою : АДРЕСА_1, цільове призначення, для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд, кадастровий номер :03:001:0152 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності в порядку спадкування за законом на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,31 га, яка розташована за адресою : АДРЕСА_1, цільове призначення, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:001:0151 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (РНОКПП НОМЕР_4 ) право власності в порядку спадкування за законом на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,31 га, яка розташована за адресою : АДРЕСА_1, цільове призначення, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:001:0151 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Управлінню Державної казначейської служби України в Миргородському районі Полтавської області повернути ОСОБА_1 , (РНОКПП - НОМЕР_3 ) 50 відсотків судового збору сплачених за позовні вимоги, що становить суму 768 грн. 40 коп. сплаченого відповідно до квитанції № 0.0..1 від 13 травня 2019 року у Миргородському відділенні Акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк".

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення через Миргородський міськрайонний суд до Полтавського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлено 11.09.2019 .

СуддяО. А. Городівський