ПОСТАНОВА

Іменем України

14 січня 2019 року м. Кропивницький

справа № 396/560/18

провадження № 22-ц/4809/78/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Карпенка О.Л. (головуючий, суддя-доповідач), Дьомич Л.М., Мурашка С.І.,

за участю секретаря судового засідання Тимошенко Т.О.,

учасники справи:

позивач - акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»,

відповідач - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Нвоукраїнського районного суду Кіровоградської області (суддя Гарбуз О.А.) від 08 червня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення боргу за кредитом спадкодавця.

В обґрунтування позову зазначено, що між ОСОБА_5 та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договорі №б/н від 30 вересня 2011 року, згідно якого банком надано позичальнику грошові кошти в сумі 15 000 грн. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла. На момент її смерті існувала заборгованість за кредитним договором становила 12 996 грн. 82 коп. Оскільки спадкоємицею ОСОБА_5 є ОСОБА_4 позивач пред'явив свої вимоги до останньої та просив стягнути вказаний борг.

Короткий зміст рішення суду

Рішення Нвоукраїнського районного суду Кіровоградської області (суддя Гарбуз О.А.) від 08 червня 2018 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено. Суд ухвалив стягнути з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість спадкодавця ОСОБА_5 за договором б/н від 30 вересня 2011 року у розмірі 12996 грн. 82 коп., яка складається з наступного: 63 грн. 18 коп. - тіло кредиту, 12 007 грн. 64 коп. - відсотки за користування кредитом, 350 грн. заборгованість за пенею, крім того суд стягнув з відповідача судові витрати в сумі 1762 грн.

Суд мотивував своє рішення тим, що відповідач ОСОБА_6 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_7, яка не виконала умови кредитного договору, а тому, в силу ст. ст. 1281, ст. 1282 ЦК України, зобов'язана у межах вартості спадкового майна задовольнити вимоги кредитора спадкодавця.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Відповідач оскаржив рішення суду в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі просить скасувати це рішення і ухвалити нове рішення, яким відмовити в позові.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач послався на те, що в провадженні судді Гарбуз О. А. перебувала інша цивільна справа № 396/1797/17 за позовом іншого кредитора спадкодавця - АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_4 про стягнення боргу у якій суд задовольнив заявленій судді Гарбуз О.А. відвід. Знаючи про ці обставини суддя без дослідження доказів, без повідомлення відповідача розглянула справу на постановила незаконне і необґрунтоване рішення. Судових повісток відповідач не отримував так, як більш ніж 10 років за місцем реєстрації не проживає, про що судді було відомо з матеріалів іншої справи. Розміщення оголошення на сайті «Судова влада» про виклик відповідача в судове засідання не вважається належним повідомленням. Позовні вимоги банку відповідач не визнає так, яку має сумніви у достовірності копії наданої банком до позовної заяви заяви-анкети позичальника ОСОБА_5 Цей документ не містить відомості про запитуваний позичальником банківський продукт, відсутні відомості про суму кредиту, про номер кредитного рахунку. Правила надання банківський послуг, Тарифи банку та Пам'ятка клієнта не підписані ОСОБА_5 Станом на 2011 рік вона була пенсіонером та не являлася користувачем мережі Інтернет, а тому не могла самостійно ознайомитися з Правилами, які розміщенні на сайті банку. З розрахунку боргу вбачається, що банк змінював процентну ставка, однак правомірність своїх дій не обґрунтував, а самі проценти нараховувалися ним до 19 жовтня 2017 року, тобто і після смерті позичальника. З розрахунку боргу вбачається, що 10 червня 2017 року здійснено від імені ОСОБА_5, яка на той час вже померла, платіж банку на суму 3910 грн. 74 коп., що є неможливим і викликає сумнів у достовірності і обґрунтованості вимог позивача. Висновок суду про достатність прийнятого у спадщину відповідачем майна для погашення заборгованості спадкодавця безпідставний так, як оцінку майна не проведено. Банк має право на отримання процентів лише в межах строку кредитування, проте суд не встановив яким є цей строк, яким є строк дії договору.

Узагальнені доводи і заперечень інших учасників справи

Відповідач не скористався своїм правом надати відзив на апеляційну скаргу.

Згідно підпункту 8 пункту 1 Перехідних положень ЦПК України (2017), до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 25 вересня 2018 року (а. с. 113) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 08 червня 2018 року.

05 жовтня 2018 року розпочав роботу створений на підставі Указу Президента України № 452/17 від 29 грудня 2017 року Кропивницький апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Кіровоградську область.

У зв'язку з цим та відповідно до ст. 31 ЦПК України дану цивільну справу було передано із Апеляційного суду Кіровоградської області до Кропивницького апеляційного суд та визначено новий склад суду в порядку передбаченому ст. 33 Кодексу.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_4 та її представник - адвокат ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу.

Представники позивача - ОСОБА_9 і ОСОБА_10 заперечили проти вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив такі обставини:

Відповідно до укладеного договору № б/н від 30 вересня 2011 року ОСОБА_5 отримала у ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит у розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом.

При цьому вона підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, «Правилами користування платіжною карткою» та Тарифами Банку, складає між нею та банком договір, що підтверджується її підписом у анкеті-заяві (а.с. 12).

ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 17 січня 2017 року (а. с. 48).

Згідно наданого позивачем розрахунку (а. с. 7 - 11) станом на дату смерті ОСОБА_5 її заборгованість перед позивачем за кредитним договором становить 12996 грн. 82 коп., яка складалася з: 639.18 грн. - тіло кредиту; 12007 грн. 64 коп. - нараховані проценти за користування кредитом; 350 грн. - пеня.

31 липня 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» направив претензія кредитора до Новоукраїнської державної нотаріальної контори.

21 серпня 2018 року позивачем отримав відповідь Новоукраїнської державної нотаріальної контори, в якій зазначено, що спадкоємцем померлої ОСОБА_5, яка звернулись із заявою про прийняття спадщини, є її дочка - ОСОБА_4 (а. с. 52).

З Інформаційної довідки із спадкового реєстру №51830204 вбачається, що після смерті померлої ОСОБА_4 21 вересня 2017 року видано свідоцтво про право на спадщину № 61266354.

29 вересня 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» на адресу ОСОБА_4 направив лист-претензію (а. с. 53), але спадкоємиця його вимоги залишено без задоволення.

Обставини, додатково встановлені апеляційним судом

21 вересня 2017 року державний нотаріус Новоукраїнської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області ОСОБА_11 видала на ім'я ОСОБА_4 свідоцтво про право власності на спадщину за законом (а. с. ) згідно якого спадкоємицею ј частини квартири АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, являється ОСОБА_4

Згідно звіту про оцінку майна станом на 22 грудня 2017 року (а. с. ), складеного суб'єктом оціночної діяльності - товарна біржа «Універсальна», вартість трьохкімнатної квартири АДРЕСА_2 загальною площею 66,8 кв. м, житловою площею 42,1 кв. м ставила 216800 грн., а ј її частини - 54200 грн.

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України).

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Законом або договором можуть бути встановлені і інші підстави припинення зобов'язання.

Згідно ч. 1 ст. 608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України), крім прав і обов'язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з ч. 1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Відповідно до ч. 2 ст. 1282 ЦК України вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилався, зокрема, на наявність невиконаного ОСОБА_5 зобов'язань повернути кредит та сплатити проценти і неустойку, які виникли на підставі укладеного між банком і позичальником кредитного договору.

Відповідач сумнівається у наявності таких зобов'язань у її покійної матері.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України встановлено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до приписів ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмові формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України).

Суд першої інстанції правильно встановив, що ОСОБА_5 ознайомилася з Умовами та правилами надання банківських послуг в ПриватБанку, будучи ознайомленою з умовами кредитування з використанням платіжної картки «Універсальна» (Тарифи банку), що підтверджується її особистим підписом (а. с. 144), вона звернулася до позивача з підписаною нею особисто анкетою-заявою про приєднання (а. с. 12, 145). Тобто, ОСОБА_5 визнала запропоновані банком умови кредитуванні і добровільно приєдналася них.

З наданої позивачем інформації (а. с. 141) вбачається, що ОСОБА_4 І було видано банком кілька платіжних карток з різним строком їх дії, в тому числі до 28 лютого 2017 року.

З виписки по кредитному (картковому) рахунку НОМЕР_3 ОСОБА_5 (документи первинного бухгалтерського обліку, а. с. 146 - 162) за період з 26 травня 2011 року по 15 лютого 2018 року вбачається, що на відкритому їй кредитному рахунку встановлено кредитний ліміт, нею здійснювалися платіжні операції, зняття готівки а також поповнення рахунку коштами. Останнє таке поповнення рахунку здійснене ОСОБА_5 через термінал самообслуговування 21 грудня 2016 року на суму 1000 грн.

На час смерті ОСОБА_5 її заборгованість перед банком за кредитом («тіло кредиту») становила 639 грн. 18 коп., що підтверджується як даними особового рахунку позичальника (а. с. 146 - 162), так і розрахунком позивача (а. с. 7 - 11).

Як вбачається з наданих позивачем доказів, умовами укладеного між ним і ОСОБА_5 договору було передбачено сплату позичальником процентів за користування кредитом, які нараховуються банком на залишок заборгованості у розмірі 27,6 % річних. Проте, починаючи з 01 вересня 2014 року позивач підвищив процентну ставку до 32,4 % річних, а з 01 квітня 2015 року - до 42 % річних.

Суд першої інстанції погодився з доводами позивача і не перевірив правомірність його дій щодо підвищення процентної ставки.

Згідно норм частин 1, 2, 3 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Пунктом 1.1.3.2.4. Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а. с. 20), які є частиною укладеного між ОСОБА_5 і позивачем договору, встановлено, що банк має право змінювати тариф, а також інші умови обслуговування рахунків. При цьому банк, зобов'язаний не менше ніж за 7 днів до внесення змін проінформувати клієнта… Якщо протягом 7 днів банк не одержав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами. То вважається, що клієнт приймає нові умови.

Однак позивач не надав судам першої та апеляційної інстанцій доказів того, що він дотримався визначеного умовами договору порядку зміни фіксованої процентної ставки та дійшов домовленості з цього питання з ОСОБА_5

Отже вимоги позивача про стягнення процентів за користування кредитом за процентними ставками, які перевищують її розмір на час укладення кредитного договору, є безпідставними і задоволенню не підлягали.

Крім того, поза увагою суду лишився той факт, що позивач вимагає від відповідача, який є спадкоємцем позичальника, стягнення процентів, нарахованих після смерті ОСОБА_5, що суперечить змісту закону так, як зі смертю позичальника його зобов'язання трансформувалися в зобов'язання спадкоємця сплатити існуючий на час відкриття спадщини боргу у межах вартості отриманого у спадщину майна (ч. 1 ст. 1282 ЦК України).

Станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 (день смерті позичальника) з урахуванням дійсної процентної ставки, суми боргу та періоду користування кредитом ОСОБА_5 її заборгованість по процентах становила 777 грн. 14 коп., що підтверджується додатково наданим позивачем розрахунком (а. с. 197), який визнав відповідач у судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Таким чином, станом на ІНФОРМАЦІЯ_1. загальна сума заборгованості ОСОБА_5 перед позивачем за кредитом та процентами становила 1416 грн. 32 коп. (639,18 + 777,14).

Відповідач ОСОБА_4, як спадкоємець померлого позичальника ОСОБА_5, прийняла спадщину і вартість отриманого нею спадкового майна (54200 грн.) перевищує вартість заборгованості спадкодавця перед позивачем (1416,32 грн.), а тому, в силу ст. 1282 ЦК України, зобов'язана у межах вартості спадщини задовольнити вимоги кредитора, які ой пред'явив до неї в межа строку, встановленого ст. 1281 ЦК України.

Суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, не перевірив обґрунтованість вимог позивача та без достатніх підстав задовольнив позовні вимоги в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги про упередженість суду та свідоме порушення ним норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права не знайшли свого підтвердження, а тому відхиляються апеляційним судом.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, чим позбавив себе можливості правильно вирішити спір.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, має наслідком скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміну рішення.

Враховуючи встановлені апеляційним судом обставин, рішення суду першої інстанції підлягає зміні.

Про судові витрати

Відповідно до вимог ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Сплачений позивачем судовий збір за розгляд справи у суді першої інстанції підлягає стягненню з відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам, що складає 193 грн. 82 коп.

На позивача покладається сплачений відповідачем судовий збір за подання до суду апеляційної скарги пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 - 384ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 08 червня 2018 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3, фактичне місце проживання: АДРЕСА_4) на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (ідентифікаційний код юридичної особи 14360570, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д) борг в сумі 1416 (одна тисяча чотириста шістнадцять) грн. 32 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 193 (сто дев'яносто три) грн. 82 коп. судового збору сплачено при зверненні до суду першої інстанції.

Стягнути з акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_4 1411 (одну тисячу чотириста одинадцять) грн. 36 коп. судового збору за звернення до суду апеляційної інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Повне судове рішення виготовлено 25 січня 2019 року.

Головуючий О.Л. Карпенко

Судді: Л.М. Дьомич

С.І. Мурашко