КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/845/2019 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Українець Л.Д.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_3, на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5, про розірвання договору про надання правової допомоги та стягнення коштів за договором,-

в с т а н о в и в:

В червні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5, про розірвання договору про надання правової допомоги та стягнення коштів за договором. Зазначила, що 03 лютого 2017 року між нею та адвокатом ОСОБА_4 був укладений договір про надання правової допомоги її бабусі ОСОБА_5 На виконання умов договору вона передала ОСОБА_4. 6000,00 доларів США як передоплати за договором. На час укладення договору вона не могла в повному обсязі усвідомити його умови, у зв'язку із наявністю загрози втрати її бабусею житла та погіршенням стану її здоров'я. Трохи заспокоївшись після всіх подій, які трапились з бабусею, вона більш детально вивчила договір та зрозуміла, що його умови є кабальними, в подальшому вона навряд чи зможе їх виконувати і за звичайних обставин ніколи б його не уклала. 06 лютого 2017 року вона звернулась до ОСОБА_4 та пояснила, що умови договору є неприйнятними. В присутності свідків ними спільно було погоджено умови анулювання договірних відносин, а саме - вона пише заяву про розірвання договору, а відповідачка в свою чергу протягом 10 днів повертає сплачені грошові кошти в сумі 6 000,00 доларів США. Як компенсацію за завдані незручності вона запропонувала ОСОБА_4 сплатити 1 000,00 доларів США. ОСОБА_4 не вчинила жодних дій на виконання договору. В розумінні ч.2 ст. 570- ЦК України сплачені 6 000,00 доларів США є авансом, а не гонораром адвоката. Відтак, підлягають поверненню у випадку розірвання договору. ОСОБА_3 просила розірвати договір про надання правової допомоги від 03 лютого 2017 року та стягнути з відповідачки на її користь 6 000,00 доларів США.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2018 року У позові ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, представник ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов ОСОБА_3 в повному обсязі. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що договір про надання правової допомоги був укладений в інтересах - ОСОБА_5 Оскільки ОСОБА_5 письмово не погодила укладення договору, ОСОБА_4. не звернулася до ОСОБА_5 за її дорученням на початок надання послуг, вона мала повернути отримані за договором кошти. Договір про надання правової допомоги був укладений з порушенням вимог чинного законодавства. В порушення положень Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» відповідачка перед укладенням договору не з'ясувала у ОСОБА_5 чи спроможна сплатити гонорар 23 000 доларів США, не погодила з нею змісту і обсягу послуг. Суд першої інстанції проігнорував пояснення ОСОБА_5 про те, що єдиним джерелом її доходу є пенсія в розмірі 1420 грн., тому, вона ніколи б не змогла сплатити гонорар або аванс за договором. Відмовляючи в позові, суд не врахував, що право на одностороннє розірвання договору про надання правової допомоги встановлене ст. 29 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». ОСОБА_3 направляла на адресу ОСОБА_4 листи з вимогою розірвання договору та повернення коштів, проте відповідачка навмисно не отримувала вказаних листів. Суд не надав оцінки тому, що фактично послуги за договором про надання правової допомоги не надавалися. Надані ОСОБА_4. звіти, плани, запити та проекти позовної заяви були створені під час розгляду даної справи. Акти передачі-приймання послуг сторонами не підписувалися. Вважає безпідставним посилання суду на те, що сплачений аванс не підлягає поверненню згідно умов договору, оскільки такі положення суперечать Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». За Законом аванс не підлягає поверненню тільки в тому випадку, коли він є оплатою за фактично виконану роботу.

В апеляційній інстанції представник ОСОБА_3 підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 просить відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

В судове засідання третя особа ОСОБА_5 не з'явилася, повідомлена про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у її відсутність.

Вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 03 лютого 2017 року між ОСОБА_3 (клієнт) та ОСОБА_4 (адвокат) був укладений договір про надання правової допомоги.

Згідно з п. 1.1 договору предметом даного договору визначено надання адвокатом усіма законними методами та способами правової допомоги ОСОБА_5 у всіх справах, які пов'язані чи можуть бути пов'язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних прав та законних інтересів у кримінальних, адміністративних, цивільних, господарських справах тощо; у тому числі у справі, щодо встановлення факту права власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Пунктом 3.2 договору визначено строк його дії з дати його підписання до 03 лютого 2018 року.

Пунктом 2.3.1. договору клієнт зобов'язується сплатити гонорар адвокату у розмірі та в строк, погоджені між ними.

Пунктом 4.1 договору визначено, що оплата за послуги адвоката є гонораром і поверненню не підлягає.

Згідно з п. 4.2. договору сума гонорару адвоката становить 23 000,00 доларів США за офіційним валютним (обмінним) курсом Національного банку України, встановленим на момент укладення даного Договору (2698,70 гривень за 100 доларів США), що сплачується Клієнтом Адвокату у готівковій формі.

Пунктом 4.3 договору визначено, що клієнт зобов'язаний здійснити авансовий платіж адвокату у розмірі 10 000,00 доларів США, протягом двох календарних днів з моменту підписання даного договору. Внесений авансовий платіж поверненню не підлягає.

Пунктами 3.3, 3.4 договору передбачено, що він може бути розірваний згідно вимог чинного законодавства України, за вимогою адвоката або клієнта або за згодою сторін.

На виконання умов договору про надання правової допомоги 03 лютого 2017 року ОСОБА_3 сплатила 6 000,00 доларів США, що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордера від 03 лютого 2017 року.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про розірвання договору про надання правової допомоги від 03 лютого 2017 року та стягнення з відповідачки на її користь коштів в сумі 6 000,00 доларів США.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Частиною 1 ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Статтею 651 ЦК України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Статтею 29 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги може бути достроково припинений за взаємною згодою сторін або розірваний на вимогу однієї із сторін на умовах, передбачених договором. При цьому клієнт зобов'язаний оплатити адвокату (адвокатському бюро, адвокатському об'єднанню) гонорар (винагороду) за всю роботу, що була виконана чи підготовлена до виконання, а адвокат (адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язаний (зобов'язане) повідомити клієнта про можливі наслідки та ризики, пов'язані з достроковим припиненням (розірванням) договору.

Таким чином, Законом передбачено можливість припинення дії договору про надання правової допомоги на вимогу однієї із сторін договору.

Відповідно до змісту ст. ст. 651, 652 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною, або зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору.

Реалізація однією із сторін договору на припинення договору в односторонньому порядку здійснюється шляхом повідомлення іншої сторони про прийняття відповідного рішення в позасудовому порядку.

Як встановлено судом, строк дії укладеного між сторонами договору про надання правової допомоги від 03 лютого 2017 року закінчився 03 лютого 2018 року.

Враховуючи викладене, суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення вимог ОСОБА_3 про розірвання договору про надання правової допомоги.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що вона в усному порядку заявляла про розірвання договору та направляла вимоги про розірвання договору на адресу відповідачки поштою, оскільки такі вимоги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині вирішення вимог ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_4 коштів в сумі 6 000 доларів США.

Як визначено умовами договору, вказані кошти є гонораром за договором про надання правової допомоги та сплачені як частина авансу.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Пунктом 4.3 договору визначено, що клієнт зобов'язаний здійснити авансовий платіж адвокату у розмірі 10 000,00 доларів США, протягом двох календарних днів з моменту підписання даного договору. Внесений авансовий платіж поверненню не підлягає.

Вказані умови договору є результатом домовленості сторін, а відтак, є обов'язковим для сторін відповідно до ст. ст. 627, 628 ЦК України. Положення договору не були визнані недійсними.

Відтак, у суду першої інстанції були відсутні підстави для стягнення вказаних коштів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на те, що договір був укладений під впливом помилки, а також те, що він укладений з порушенням вимог чинного законодавства. Позовних вимог про визнання недійсним даного договору ОСОБА_3 не заявляла.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта, що договір про надання правової допомоги був укладений в інтересах ОСОБА_5, яка письмово не погодила укладення такого договору.

Статтею 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги може укладатися на користь клієнта іншою особою, яка діє в його інтересах.

Не доведено суду невиконання відповідачкою умов договору про надання правової допомоги.

Не підтвердження факту виконання умов укладеного з ОСОБА_3 договору ОСОБА_4 надала до суду першої інстанції звіт про надання правової допомоги та адвокатських послуг, план дій, правову стратегію, адвокатський запит та відповідь на нього, проект позовної заяви, заяви про забезпечення позову, адвокатських запитів, клопотання та опрацьовану судову практику.

Доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_3 не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_3, залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2018 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 лютого 2019 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Українець Л.Д.