Провадження №2/592/833/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2019 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми у складі: головуючого судді - Алфьорова А.М., за участю секретаря - Літовченко С.М., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» про стягнення невиплаченої заробітної плати при звільненні та середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що він перебував у трудових відносинах з відповідачем. 18.12.2018 р. був звільнений з роботи за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником умов колективного договору ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Відповідач починаючи з моменту звільнення та по даний час відповідних розрахунків, які необхідно провести с працівником при звільненні не провів, у зв'язку з чим він фактично залишився без засобів для існування. Просить суд: стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі у сумі 32460 грн. 96 коп.; стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за весь час затримки виплати заборгованості у сумі 1889 грн. 85 коп.; стягнути з відповідача на його користь витрати пов'язані з розглядом справи у сумі 1090 грн. 00 коп.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився. Від представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача ПАТ «СМНВО» у судове засідання не з'явився, надав відзив на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебував з відповідачем ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» у трудових відносинах.

18.12.2018 р. позивача ОСОБА_1 було звільнено з роботи за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником умов колективного договору ч. 3 ст. 38 КЗпП України.

Відповідно до відомостей, які містяться у матеріалах справи сума заборгованості працівника ОСОБА_1 належної до виплати становить 32460 грн. 96 коп.

Отже заборгованість у сумі 32460 грн. 96 коп. підлягає стягненню.

За змістом статей 116, 117 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства провадиться в день звільнення. В разі невиплати з вини власника належних звільненому працівникові сум, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Судом встановлено, що в день звільнення позивача відповідачем не було здійснено позивачу виплати всіх сум, що належать йому від підприємства в день його звільнення, а також позивачу не виплачено його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» № 100 від 08.02.1995 р. нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно відомостей, які містяться у матеріалах справи на день звільнення працівника ОСОБА_1 середньоденна заробітна плата становить 125 грн. 99 коп.

Відповідно до Наказу від 21.03.2014 р. № 75 ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» на підприємстві встановлений неповний робочий тиждень.

Отже за період з 18.12.2018 р. по 04.02.2019 р. середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні становить 1889 грн. 85 коп. (15 робочих днів х 125,99 = 1889,85).

Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 18.12.2018 р. по 04.02.2019 р. у сумі 1889 грн. 85 коп.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих в п. 6 постанови № 13 від 24.12.1999 р. «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат пов'язаних з розглядом справи суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу; 2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 уповноважив своєю довіреністю від 18.12.2018 р. нотаріально посвідченою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 представляти його інтереси та вести від його імені справи, зокрема, у судах усіх інстанцій з усіма процесуальними правами та обов'язками, які надано законом позивачу /а.с.22/. На підтвердження витрат на правничу допомогу у сумі 1090 грн., позивачем надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат позивача.

Згідно ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об'єднанням та повинен містити підпис адвоката.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Надані позивачем документи не є належними та допустимими документами, в розумінні ст. 138 ЦПК в редакції Закону № 2147-VIІІ та Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», на підтвердження надання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 професійної правничої допомоги.

Таким чином підстави для стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу відсутні.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 141, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» про стягнення невиплаченої заробітної плати при звільненні та середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) заборгованість по заробітній платі у розмірі 32460 (тридцять дві тисячі чотириста шістдесят) грн. 96 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 18.12.2018 р. по 04.02.2019 р. у сумі 1889 (одна тисяча вісімсот вісімдесят дев'ять) грн. 85 коп. з послідуючим утриманням всіх податків і обов'язкових платежів.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» (ідентифікаційний код 05747991) на користь держави судовий збір у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд міста Суми шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.М. Алфьоров