Справа № 490/1733/19
Провадження № 2-о/487/81/19
РІШЕННЯ

Іменем України

05.06.2019 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого-судді Карташевої Т.А.,

присяжних Варварової В.Д., Гнатюк І.Г.,

за участю секретаря Кожина В.О.,

прокурора Колоса Є.О.,

особи, стосовно якої вирішується питання про надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, ОСОБА_1 та її законного представника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Миколаївської обласної психіатричної лікарні №1 про надання ОСОБА_1 амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку,-

ВСТАНОВИВ:

Від Миколаївської обласної психіатричної лікарні №1 надійшла заява, відповідно до якої ОСОБА_1 потребує амбулаторного психіатричного лікування в диспансерно-поліклінічному відділенні МОПЛ №1 в примусовому порядку. В заяві зазначено, що ОСОБА_1 хворіє психічно з 2012 року. ОСОБА_1 був госпіталізований у примусовому порядку до МОПЛ №1 за рішенням суду, на лікуванні знаходився з 06.01.2017 р. по 11.04.2017 р. 28.11.2018 року ОСОБА_1 поступив до 7 відділення МОПЛ №1, доставлений бригадою ШМД за викликом поліції з відділення "Приватбанку" у зв`язку з неадекватною поведінкою. На підставі рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 30.11.2018 р. ОСОБА_1 був госпіталізований до Миколаївської обласної психіатричної лікарні №1 на строк, що не перевищує трьох місяців. За час лікування в стаціонарі психічний стан пацієнта поліпшився: зникла маніакальна поведінка, паралогічні висловлювання в бесіді активно не висловлює, хоча зберігає їх у своїх переживаннях, формально ставиться до продовження лікування в амбулаторному режимі, хоча й висловлює сумніви щодо його доречності. ОСОБА_1 оглянутий комісією лікарів, яка прийшла до рішення, що ОСОБА_1 потребує амбулаторного психіатричного лікування в диспансерно-поліклінічному відділенні Миколаївської обласної психіатричної лікарні №1 в примусовому порядку.

Представник закладу з надання психіатричної допомоги, що подав заяву - дільничний лікар-психіатр Касимова Т.С. в судовому засіданні заяву підтримала та просила її задовольнити, надала суду пояснення, аналогічні змісту заяви.

Прокурор Колос Є.О. в судовому засіданні доводи заяви підтримав, просив її задовольнити, не заперечував проти надання ОСОБА_1 амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку в диспансерно-поліклінічному відділенні Миколаївської обласної психіатричної лікарні №1.

Законний представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просила вирішити питання про надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку її чоловіку відповідно до закону, на розсуд суду.

ОСОБА_1 в судовому засіданні повідомив, що дійсно лікувався в стаціонарі психіатричної лікарні, яку зараз відвідує добровільно з метою отримання амбулаторного лікування, але вважає себе здоровим, проте незалежно від рішення суду згоден самостійно проходити лікування в психіатричній лікарні.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши надані докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 341 ЦПК України справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку розглядається за присутності особи, стосовно якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обов`язковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника закладу з надання психіатричної допомоги, що подав заяву, та законного представника особи, стосовно якої розглядаються питання, пов`язані з наданням психіатричної допомоги.

Відповідно до статті 3 Конституції України людина її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Частина друга статті 28 Конституції України визначає, що жодна людина без її вільної згоди не може бути піддана медичним, науковим чи іншим дослідам.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу доки наявність такого розладу не буде встановлена на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про психіатричну допомогу», психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально-правовими обмеженнями.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу» амбулаторна психіатрична допомога може надаватися без усвідомленої письмової згоди особи або без письмової згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоров`ю у зв`язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника надається лікарем-психіатром в примусовому порядку за рішенням суду.

Питання про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку вирішується судом за місцем проживання особи. Письмова заява про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку направляється до суду лікарем-психіатром. До письмової заяви, в якій повинні бути викладені підстави для надання особі амбулаторної психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди та без письмової згоди її законного представника, передбачені частиною другою цієї статті, додається висновок лікаря-психіатра, який містить обгрунтування про необхідність надання особі такої допомоги (ч. 3 ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу»).

Відповідно до частини першої, другої статті 340 ЦПК України у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом.

До заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 342 ЦПК України залежно від встановлених обставин суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні, яке підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 хворіє психічно з 2012 року. ОСОБА_1 був госпіталізований у примусовому порядку до МОПЛ №1 за рішенням суду, на лікуванні знаходився з 06.01.2017 р. по 11.04.2017 р. 28.11.2018 року ОСОБА_1 поступив до 7 відділення МОПЛ №1, доставлений бригадою ШМД за викликом поліції з відділення "Приватбанку" у зв`язку з неадекватною поведінкою. На підставі рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 30.11.2018 р. ОСОБА_1 був госпіталізований до Миколаївської обласної психіатричної лікарні №1 на строк, що не перевищує трьох місяців. За час лікування в стаціонарі психічний стан пацієнта поліпшився: зникла маніакальна поведінка, паралогічні висловлювання в бесіді активно не висловлює, хоча зберігає їх у своїх переживаннях, формально ставиться до продовження лікування в амбулаторному режимі, хоча й висловлює сумніви щодо його доречності. ОСОБА_1 оглянутий комісією лікарів, яка прийшла до рішення, що ОСОБА_1 потребує амбулаторного психіатричного лікування в диспансерно-поліклінічному відділенні Миколаївської обласної психіатричної лікарні №1 в примусовому порядку (висновок ЛКК 7 відділення Миколаївської обласної психіатричної лікарні №1 Миколаївської обласної ради від 25.02.2019 р.).

Отже, за наявності обґрунтованого висновку комісії лікарів-психіатрів 7 відділення Миколаївської обласної психіатричної лікарні №1 Миколаївської обласної ради від 25.02.2019 року про необхідність надання ОСОБА_1 амбулаторного психіатричного лікування, суд вважає, що є підстави для надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку без її згоди, оскільки ОСОБА_1 страждає органічним афективним розладом, маніакально поточний епізод, формально ставиться до продовження лікування в амбулаторному режимі, внаслідок чого психічний стан хворого може погіршитись, що може завдати шкоди здоров`ю ОСОБА_1 , а за такого, заява Миколаївської обласної психіатричної лікарні №1 підлягає задоволенню.

На підставі п. 9 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 293, 294, 339-342, 430 ЦПК України, Законом України «Про психіатричну допомогу», суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву Миколаївської обласної психіатричної лікарні №1 задовольнити.

Надавати ОСОБА_1 амбулаторну психіатричну допомогу в диспансерно-поліклінічному відділенні Миколаївської обласної психіатричної лікарні №1 в примусовому порядку.

Допустити негайне виконання судового рішення.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя Т.А.Карташева

Присяжні В.Д.Варварова

І.Г.Гнатюк