Справа № 461/7682/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Мисько Х.М.
Провадження № 22-ц/811/420/18 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

секретаря Юзефович Ю.І.

з участю представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемберг-Агро» на рішення Галицького районного суду м. Львова від 25 січня 2017 року в складі суддів Мисько Х.М. в справі за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Жидачівському районі Львівської області, правонаступником якого є Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області до Головного управління Держпраці у Львівській області, з участю третьої особи ОСОБА_4, про скасування Акту проведення розслідування нещасного випадку та зобов'язання до вчинення дій,-

встановила:

В листопаді 2016 року позивач Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Жидачівському районі Львівської області звернувся в суд із позовом до Головного управління Держпраці у Львівській області, з участю третьої особи ОСОБА_4, про скасування Акту проведення розслідування нещасного випадку та зобов'язання до вчинення дій, просивскасувати Акт проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 27 вересня 2013 року у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Лемберг-Агро» з ОСОБА_6 петровичем, за формою Н-5 від 12 квітня 2016 року, Акт № 1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, з ОСОБА_6 за формою Н-1 від 12 квітня 2016 року, що затверджені начальником головного управління Держпраці у Львівській області та зобов'язати Головне управління Держпраці у Львівській області провести повторне розслідування нещасного випадку, що стався 27 вересня 2013 року з ОСОБА_6

Вимоги обґрунтовував тим, що 27 вересня 2013 року директор свинокомплексу ТзОВ «Лемберг-Агро» дала доручення твариннику ОСОБА_6 зробити вольєр для собак. Для виконання цієї роботи ОСОБА_6 покликав на допомогу тваринника ОСОБА_7, вони разом несли великий дерев'яний щит, ОСОБА_7 позаду, а ОСОБА_6 спереду, раптом ОСОБА_6 впав, до нього підбігли ОСОБА_7 та охоронець ОСОБА_8, які стали надавати долікарську допомогу, а після прибуття швидкої медичної допомоги лікарі констатували смерть ОСОБА_6 За результати розслідування нещасного випадку з ОСОБА_6 комісією складено 12 квітня 2016 року Акт проведення спеціального розслідування нещасного випадку за формою Н-5 та акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом за формою Н-1. Вважає, що розслідування нещасного випадку з ОСОБА_6 комісія провела необ'єктивно, не з'ясувала усі обставини справи, не одержала відповідні документи та висновок компетентних органів, які проводили досудове розслідування, внаслідок чого порушено вимоги Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затверджених постановою КМУ від 30 листопада 2011 року № 1232.

Зокрема, член комісії, страховий експерт з охорони праці відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Жидачівському районі Львівської області ОСОБА_9 не згідний з актом за формою Н-5 і Н-1 і виклав письмово окрему думку, яку додав до актів.

Крім цього, вказані акти не підписали завідуюча фермою ТзОВ «Лемберг-Агро» ОСОБА_10, уповноважений найманими працівниками особа з питань охорони праці ТзОВ «Лемберг-Агро» ОСОБА_11

Оскаржуваним рішенням Галицького районного суду м. Львова від 25 січня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржило ТзОВ «Лемберг-Агро», не погоджується з мотивувальною частиною рішення та підставою зазначеною судом для відмови в задоволенні позовних вимог.

Зокрема, покликається на те, що факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до ЗУ «Про охорону праці».

Згідно зазначених нормативних актів, роботодавець повинен організувати розслідування нещасного випадку, для чого зобов'язаний своїм наказом утворити комісію з розслідування нещасного випадку, у випадках смерті на виробництві такий наказ видається територіальним органом Держгірхімпромнагляду.

Рішення спеціальної комісії може бути оскаржено у судовому порядку у разі незгоди роботодавця, потерпілого або члена його сім»ї чи особи, яка представляє його інтереси, зі змістом затвердженого акта форми Н-5, форми Н-1 (або форми НПВ).

Перелік осіб, яким надано право на таке оскарження, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Фонд та його органи не належать до переліку осіб, яким надано право оспорювати зміст актів, оскільки складання акта та підтвердження фактичних обставин нещасного випадку на виробництві не зачіпає і не порушує прав та інтересів Фонду.

Звертає увагу на правову позицію, висловлену у постанові ВСУ від 31.05.2017 року у справі № 6-1767цс16, відтак вважає, що суд мав відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав відсутності у позивача права на оскарження відповідних актів, а не з інших підстав.

На думку апелянта, суд допустив порушення норм процесуального права, оскільки не залучив ТзОВ «Лемберг-Агро» як третю особу без самостійних вимог.

Не погоджується з висновком суду щодо наявності зі сторони директора товариства та самого товариства порушень ЗУ «Про охорону праці», які пов'язані з нещасним випадком на виробництві.

Просить змінити рішення Галицького районного суду м. Львова від 25 січня 2017 року шляхом зміни його мотивувальної частини на висновок про те, що позивач не має права оскаржувати акти комісії.

Згідно із ч. 1 ст. 351 ЦПК України (в редакції закону від 03.10.2017 року) судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до Указу Президента України №452/2017 від 29.12.2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» Апеляційний суд Львівської області ліквідовано та створено новий - Львівський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Львівську область, з місцезнаходженням у місті Львові.

04 жовтня 2018 року у газеті «Голос України» опубліковано повідомлення голови Львівського апеляційного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Представник позивача ОСОБА_12 та представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні апеляційну скаргу заперечили, просять рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник апелянта ТзОВ Лемберг-Агро» будучи повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки (т. 2 а.с.14) в судове засідання не прибув, не повідомив суд про причину неявки.

На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, а тому вважає за можливе, у відповідності до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглядати справу за відсутності осіб, що не з»явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача та представника відповідача на заперечення доводів скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення ваховуючи таке.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 6 цієї ж статті визначено, що в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог місцевий суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів необхідності скасування оспорюваних актів та проведення повторного розслідування нещасного випадку з ОСОБА_6, при цьому суд вказав, що описка у прізвищі члена комісії ОСОБА_11 не змінює та не спростовує суть акту.

Разом з цим, суд звернув увагу на те, що відсутність підписів членів комісії ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на акті форми Н-5, є порушенням вимог п. 47 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затверджених постановою КМУ від 30 листопада 2011 року № 1232, однак таке не впливає на висновки спеціальної комісії і не може бути підставою для скасування актів.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення Галицького районного суду м. Львова від 25 січня 2017 року вже було предметом апеляційного оскарження та залишене в силі ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 25 квітня 2017 року.

В касаційному порядку судові рішення не оскаржувались.

Згідно із ч.ч. 1, 4 ст. 370 ЦПК України якщо апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, суд розглядає відповідну скаргу за правилами цієї глави. Суд апеляційної інстанції розглядає скаргу, вказану в частині першій цієї статті, в межах доводів, які не розглядалися під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.

Зважаючи на те, що апелянт ТзОВ «Лемберг-Агро» не погоджується з оскаржуваним рішення виключно з підстав мотивів суду, які стали підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, колегія суддів за правилами статтей 367, 370 ЦПК України оскаржуване рішення з інших підстав не перевіряє.

Перевіряючи законність оскаржуваного рішення колегія суддів виходить з такого.

Законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього (стаття 4 КЗпП України).

Згідно із частиною 2 статті 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Відповідно до ст.ст. 2-1, 5-1 КЗпП України держава забезпечує рівність трудових прав усіх громадян незалежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної приналежності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, роду і характеру занять, місця проживання та інших обставин, крім цього, держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України правовий захист від необгрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган (ч. 2 ст. 153 КЗпП України).

Судом першої інстанції встановлено, що 27 вересня 2016 року близько 08.00 год. ОСОБА_6 прийшов на роботу в ТзОВ «Лемберг-Агро». Згідно наданих усних та письмових пояснень працівників товариства, будь-яких тілесних ушкоджень (синців, набряків) на обличчі ОСОБА_6 не було і він був допущений до виконання своїх функціональних обов'язків. Близько 10.00 год. директор ТзОВ «Лемберг-Агро» ОСОБА_13 дала доручення ОСОБА_6 зробити вольєр для двох щенят. Згідно з поясненням тваринника ОСОБА_7, ОСОБА_6 разом із ним несли великий дерев'яний щит до КПП. Спереду щит ніс ОСОБА_6, а ОСОБА_11 в цей час йшов позаду ОСОБА_7 Йдучи позаду них, ОСОБА_11 почув, що ОСОБА_7 закричав, що ОСОБА_6 впав. Однак, ОСОБА_11 не надав цьому значення, тому що думав, що ОСОБА_6 спіткнувся, так як на траві було багато бруківки, яку напередодні ставили від КПП до адміністративного будинку. До ОСОБА_6 підбіг ОСОБА_7 та охоронець ОСОБА_14, які стали надавати ОСОБА_6 долікарську допомогу, принесли води, викликали швидку медичну допомогу та повідомили керівництво товариства. По прибутті на місце події лікарі констатували смерть ОСОБА_6

12 квітня 2016 року складений акт спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 27 вересня 2013 року о 10 годин 20 хвилин у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Лемберг-Агро», згідно якого даний нещасний випадок вважається пов'язаним з виробництвом і на нього складається акт форми Н-5 (а.с. 5-11).

Цього ж дня складено акт № 1 форми Н-1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом відносно ОСОБА_6 (а.с. 12-17).

12 квітня 2016 року уповноважена особа найманими працівниками ТзОВ «Лемберг-Агро» ОСОБА_11 та завідувач ферми член комісії ОСОБА_10 підписали окрему думку, в якій вказали, що враховуючи розбіжності в показах свідків щодо обставин смерті потерпілого та висновку судово-медичної експертизи, вважають недоцільним пов'язувати даний нещасний випадок з виробництвом (а.с. 18).

Цього ж дня, 12 квітня 2016 року страховий експерт з ОП Відділення ВД ФСНВ в Жидачівському районі член комісії ОСОБА_9 підписав окрему думку, за якою останній зазначив, що мав місце злочин, тому в даний час складання актів за формою Н-5 та Н-1 на вищевказаний випадок, як такий, що пов'язаний з виробництвом, є передчасним (а.с. 19).

Постановою від 01 жовтня 2013 року старшого слідчого відділу Жидачівського РВ ГУ МВСУ у Львівській області ОСОБА_15 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000941 від 27 вересня 2013 року, закрито у зв'язку з відсутністю складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 120 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до ст.171 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен проводити розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Статтею 22 Закону України «Про охорону праці» встановлено обов'язок роботодавця організовувати розслідування нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об'єднаннями профспілок.

Нещасні випадки розслідуються відповідно до Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затверджених постановою КМУ від 30 листопада 2011 року № 1232 (далі - Порядок).

Нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров'ю або настала смерть.

Перелік обставин, за яких настає страховий випадок, визначається Кабінетом Міністрів України за поданням спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади.

Порядком розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві визначено процедуру проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах.

Пов'язаними з виробництвом нещасними випадками визнаються такі, що сталися з працівниками під час виконання трудових обов'язків, у тому числі у відрядженні, а також ті, що сталися у період перебування на робочому місці, на території підприємства або в іншому місці, пов'язаному з виконанням роботи, починаючи з моменту прибуття працівника на підприємство до його відбуття.

Згідно із п.п. 1 п. 36 Порядку, спеціальному розслідуванню підлягають випадки зі смертельними наслідками.

Відповідно до пункту 38 Порядку спеціальне розслідування нещасного випадку проводиться комісією із спеціального розслідування нещасного випадку (далі - спеціальна комісія), утвореною територіальним органом Держгірпромнагляду за місцезнаходженням підприємства або за місцем настання нещасного випадку.

Обов»язки спеціальної комісії визначені пунктом 42, до яких зокрема відноситься з'ясування обставин і причин настання нещасного випадку, визначення пов'язаний чи не пов'язаний нещасний випадок з виробництвом, установлення осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці.

Враховуючи наведені обставини та вимоги закону, судами першої та апеляційної інстанцій констатовано, що даний нещасний випадок є таким, що пов'язаний з виробництвом.

Пунктом 47 Порядку передбачено, що за результатами спеціального розслідування складаються акти за формою Н-5 і Н-1 (у разі, коли нещасний випадок визнано таким, що пов'язаний з виробництвом), картка за формою П-5 (у разі виявлення гострого професійного захворювання (отруєння) стосовно кожного потерпілого, а також оформляються інші матеріали спеціального розслідування, зазначені у пунктах 50 і 51 цього Порядку. Акти за формою Н-5 і Н-1 підписуються головою і всіма членами спеціальної комісії протягом п'яти днів після оформлення матеріалів спеціального розслідування. У разі незгоди із змістом акта (актів) член спеціальної комісії підписує його (їх) з відміткою про наявність окремої думки, яку викладає письмово. Окрема думка додається до акта за формою Н-5 і є його невід'ємною частиною.

Приписами пункту 54 Порядку передбачено, що у разі надходження від роботодавця, робочого органу Фонду, представника профспілки, потерпілого або члена його сім'ї чи уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси, скарги або їх незгоди з висновками спеціальної комісії щодо обставин і причин настання нещасного випадку керівник Держгірпромнагляду або його територіального органу з метою забезпечення об'єктивності проведення спеціального розслідування має право призначити повторне (додаткове) спеціальне розслідування нещасного випадку спеціальною комісією в іншому складі, за результатами її роботи скасувати акти за формою Н-5 і Н-1, притягти до відповідальності посадових осіб підприємства та органів Держгірпромнагляду, які порушили вимоги цього Порядку.

Таким чином, керівник Держгірпромнагляду або його територіального органу має право, а не обов'язок, призначати повторні (додаткові) спеціальні розслідування нещасного випадку.

Поряд з цим, 01 жовтня 2013 року головою комісії ОСОБА_16 було направлено запит до Львівського бюро судово-медичної експертизи. На запит голови комісії Львівське бюро судово-медичної експертизи надало висновки від 20 листопада 2013 року №1860 та від 03 грудня 2013 року №1945, в яких однозначно вказано, що смерть ОСОБА_6 наступила внаслідок черепно-мозкової травми, ознак гострих чи хронічних захворювань при судово-медичній експертизі, які б могли знаходились у причинно-наслідковому зв'язку з смертю потерпілого не виявлено, що свідчить про те, що при проведенні спеціального розслідування комісія вжила всіх можливих заходів з метою встановлення причин смерті потерпілого.

Разом з цим, наведені норми Порядку дають підстави для висновку про те, що зокрема, робочий орган Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань є суб'єктом незгоди з висновками спеціальної комісії щодо обставин і причин настання нещасного випадку, які оформляються у формі Актів.

Робочими органами виконавчої дирекції Фонду є її управління в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, відділення в районах і містах обласного значення. Робочі органи виконавчої дирекції Фонду є юридичними особами, мають самостійні кошториси, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням (ст. 18 ЗУ «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування»).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Разом з тим, у постанові від 31 травня 2017 року по справі № 6-1767цс16 Верховний Суд України виклав правову позицію, що пунктом 59 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві передбачено, що рішення спеціальної комісії може бути оскаржено у судовому порядку у разі незгоди роботодавця, потерпілого або члена його сім»ї чи особи, яка представляє його інтереси, зі змістом затвердженого акта форми Н-5, форми Н-1 (або форми НПВ).

Перелік осіб, яким надано право на таке оскарження, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Фонд та його робочі органи не належать до переліку осіб, яким надано право оспорювати зміст вказаних актів, оскільки складання акта та підтвердження фактичних обставин нещасного випадку на виробництві не зачіпає і не порушує прав та інтересів Фонду.

З наведеної підстави Верховний Суд України скасував судові рішення першої, апеляційної та касаційної інстанції та постановив нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

На переконання колегії суддів, враховуючи наведені норми матеріального та процесуального закону, суд першої інстанції дослідивши усі обставини справи правильно відмовив у задоволенні позову за недоведеністю, з чим погодився і апеляційний суд в ухвалі від 25 квітня 2017 року, при цьому, суд першої інстанції вправі був застосувати як окрему підставу для відмови у позові відсутність у Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України права на звернення з позовом.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 368, 372, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемберг-Агро» - залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 25 січня 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 29 січня 2019 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк