Номер провадження: 22-ц/813/2754/19
Номер справи місцевого суду: 2-6788/09
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л.В.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2019 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.

за участю секретаря: Томашевської К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , діючої в інтересах ОСОБА_2 , у цивільній справі за скаргою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: старший державний виконавець Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Жорновий Павло Вікторович, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» Шевченко Олександр Володимирович, про неправомірність дій та скасування постанови про стягнення виконавчого збору на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси, постановлену під головуванням судді Домусчі Л.В. 08 жовтня 2018 року в м. Одесі,

встановила:

У вересні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси зі скаргою про неправомірність дій та скасування постанови державного виконавця Першого Приморського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області Жорнового Павла Вікторовича про стягнення виконавчого збору (а.с. 1-8).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08 жовтня 2018 року відмовлено у відкритті провадження у справі (а.с. 33).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 08 жовтня 2018 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду (а.с. 37-43).

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд помилково дійшов висновку щодо відмови у відкритті провадження у справі, оскільки постанова про стягнення виконавчого збору винесена в рамках виконавчого провадження за виконавчим листом, виданим на підставі рішення суду, а тому скарга щодо скасування вказаної постанови має розглядатися судом, який видав виконавчий лист, тобто в порядку цивільного судочинства.

Відзив на апеляційну скаргу матеріали справи не містять.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відмовляючи у відкритті провадження суд першої інстанції виходив з того, що законодавством прямо передбачено порядок оскарження постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору в порядку адміністративного судочинства, а тому скарга ОСОБА_2 не може розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

За змістом ч.2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачений спеціальний порядок оскарження дій державного виконавця, а саме: рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

З матеріалів справи вбачається, що в Приморському відділі ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області на виконанні перебуває виконавчий лист №2-6788/09, виданий 03 липня 2012 року, за яким з боржника ОСОБА_2 стягуються грошові кошти, що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження №52000506 від 23 серпня 2016 року (а.с. 14).

15 червня 2018 року в рамках вказаного виконавчого провадження №52000506 державний виконавець виніс постанову про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_2 (а.с.12).

З матеріалів справи вбачається, що у вересні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою про скасування постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору від 15 червня 2018 року в порядку цивільного судочинства (а.с.1-8).

Відповідно до ч.1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Положеннями ч.1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» встановлений загальний порядок оскарження дій державного виконавця, а саме: рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Оскільки виконавчий лист був виданий Приморським районним судом м. Одеси, то на підставі вищевказаної норми права скаржник в загальному порядку звернувся зі скаргою на постанову державного виконавця про стягнення виконавчого збору до Приморського районного суду м. Одеси.

Однак, положеннями ч.2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачений спеціальний порядок оскарження дій державного виконавця, а саме: рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця саме щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору. Законодавством встановлений спеціальний порядок оскарження таких дій державного виконавця, а саме: передбачено звернення особи зі скаргою на постанову про стягнення виконавчого збору лише в порядку адміністративного судочинства.

Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №826/5195/17 з приводу даного питання була висловлена аналогічна правова позиція. За змістом постанови віднесення судового спору до тієї чи іншої юрисдикції залежить від сукупності умов, за яких справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства. Такою умовою, зокрема, може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в порядку якого розглядається визначена категорія справ.

Отже, в ч.2 ст. 74 «Про виконавче провадження» міститься пряма вказівка, що саме в порядку адміністративного судочинства має розглядатися скарга ОСОБА_2 на дії державного виконавця щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору.

За змістом ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що скарга ОСОБА_2 не може бути розглянута в порядку цивільного судочинства, відмовив з цих підстав у відкритті провадження у справі, а тому доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу з вищенаведених підстав.

Інших посилань стосовно незаконності та необґрунтованості ухвали суду першої інстанції в апеляційній скарзі не наведено.

За таких обставин, відповідно до ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , діючої в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 08 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 16 травня 2019 року

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе