Справа № 310/2149/19
РІШЕННЯ

Іменем України

04 липня 2019 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

в складі: головуючого - судді Крамаренка А.І.,

при секретарі Олійник Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Шахтарськантрацит» про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила стягнути на її користь з ДП «Шахтарськантрацит» середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, починаючи з 04 лютого2017 року по 17 березня 2019 року в розмірі 180271 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона працювала на шахті «Іловайська» ДП «Шахтарськантрацит» з 02.02.2012 року по 30.10.2014 року. На день звільнення у відповідача перед нею була заборгованість по заробітній платі у розмірі 13831,34 грн., яку було стягнуто судовим наказом №310/94/16-ц, виданим Бердянським міськрайонним судом Запорізької області 15.01.2016 року. Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 21.01.2016 року у цивільній справі № 310/93/16-ц були задоволені її позовні вимоги про стягнення з ДП «Шахтарськантрацит» на її користь середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні за період з 30.10.2014 року по 04.01.2016 року у розмірі 92365,00 грн., а рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14.03.2017 року за період з 04.01.2016 року по 04.02.2017 року у розмірі 86313,50 грн.

Проте до теперішнього часу роботодавець не провів остаточного розрахунку при звільненні, чим порушує її конституційні та законні трудові права.

Роганова Т ОСОБА_2 подала заяву про розгляд справи у її відсутність, просила позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Про час і місце розгляду справи повідомлений шляхом розміщення виклику на сайті Бердянського міськрайонного суду.

Суд ухвалив розглянути справу за відсутності представника відповідача в заочному порядку у відповідності до ст. ст. 280 -282 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 працювала на посаді головного бухгалтера на шахті «Іловайська», яка є структурним підрозділом, без статусу юридичної особи, ДП «Шахтарськантрацит» з 02.02.2012 року по 30.10.2014 року. Була звільнена з роботи згідно наказу №27/к-а від 30.10.2014 року за власним бажанням в зв`язку з виходом на пенсію, що підтверджується записами в її трудовій книжці. На день звільнення у відповідача перед позивачем була заборгованість по заробітній платі у розмірі 13831,34 грн.

Сума заборгованості по заробітній платі була стягнута з відповідача на користь позивача судовим наказом №310/94/16-ц, виданим Бердянським міськрайонним судом Запорізької області 15.01.2016 року.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 21.01.2016 року у цивільній справі № 310/93/16-ц було стягнуто з ДП «Шахтарськантрацит» на користь позивача середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за період з 30.10.2014 року по 04.01.2016 року у розмірі 92365,00 грн.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14.03.2017 року у цивільній справі № 310/979/17 було стягнуто з ДП «Шахтарськантрацит» на користь позивача середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за період з 04.012016 року по 04.02.2017 року у розмірі 86313,50 грн.

Зазначені вище обставини підтверджуються наведеними рішеннями Бердянського міськрайонного суду Запорізької області і відповідно до ч.4 ст 82 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівнику належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу.

У відповідності до ч.1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним трудовим договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Частиною 1 ст. 117 КЗпП України встановлено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, визначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належить йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку.

В судовому засіданні встановлено, що на час розгляду справи відповідачем повністю не зроблений розрахунок, що передбачений ст. 116 УЗпП України при звільненні позивача.

Розмір середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні підтверджується розрахунком позивача і за період з 04.02.2017 року по 17.03.2019 року складає 180271 грн.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що відповідач не виконав покладений на нього законом обов`язок щодо виплати позивачу належних йому сум при звільненні у строки, визначені ст. 116 КЗпП України, а отже позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 180271 грн. є обґрунтованими, основаними на законі та такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір в розмірі 1802,71 гр. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. ст. 10-13, 76-80, 259, 263-268, 280 - 284 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Шахтарськантрацит» ( 86211, Донецька обл., м. Шахтарськ, вул. Крупської, 20, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 04 лютого 2017 року по 17 березня 2019 року у розмірі 180271 грн.

Стягнути з Державного підприємства «Шахтарськантрацит» (86211, Донецька обл., м. Шахтарськ, вул. Крупської, 20, ) на користь держави судовий збір в сумі 1802,71 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя А. І. Крамаренко