Головуючий суддя
в суді І інстанції Козіна С.М.
Єдиний унікальний № 374/415/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2019 року Ржищівський міський суд Київської області у складі:

головуючої судді - Козіної С.М.,

за участі:

секретаря - Маламан Я.О.,

позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у підготовчому засіданні в м. Ржищів цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року позивач звернулась до Ржищівського міського суду Київської області із вказаний вище позовом, мотивуючи позовні вимоги наступним.

17 травня 1981 року позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 Вони мають двох повнолітніх дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 На даний час позивачем подано до суду позовну заяву про розірвання шлюбу. В період шлюбу подружжям було придбано нерухоме майно: двокімнатну квартиру, автомобіль Daewoo Lublin вантажний, 1998 року випуску, автомобіль Volkswagen Passat, 1989 року випуску, та автомобіль ГАЗ 4301 самоскид, 1994 року випуску. Квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_4 у рівних долях. Зважаючи на те, що на момент придбання вказаних об'єктів нерухомого та рухомого майна сторони перебували у шлюбі, тому ці об'єкти є спільним сумісним майном та підлягають поділу. Відповідно до висновків суб'єкта оціночної діяльності - ТОВ "БТІ+ОЦІНКА" про вартість майна від 08 листопада 2018 року ринкова вартість спірної квартири становить 390 355 грн. Ринкова вартість автомобіля Daewoo Lublin вантажний, 1998 року випуску, - 75 100 гривень, автомобіля Volkswagen Passat, 1989 року випуску, - 73 286 гривень, автомобіля ГАЗ 4301 самоскид, 1994 року випуску, - 237 800 гривень. Дані про ринкову вартість зазначених автомобілів взято позивачем з інтернет ресурсу, як єдиного доступного способу визначити приблизну ринкову вартість даного майна, оскільки прямого доступу до спірних автомобілів, які на даний час знаходяться за новим місцем проживання відповідача, вона не має.

Розрахунок вартості спільного майна подружжя, що підлягає поділу: вартість належної відповідачеві 1/4 частки квартири, - 390 355 грн (загальна вартість квартири : 4= 97 589 грн; вартість 1/2 частки належної позивачу спірних транспортних засобів, - 75 100 грн (вартість автомобіля Daewoo Lublin вантажний1998 року випуску) + 73 286 грн (вартість автомобіля Volkswagen Passat, 1989 року випуску) + 237 800 грн (вартість автомобіля ГАЗ 4301 самоскид, 1994 року випуску) : 2 = 193 093 грн.

Проводячи розподіл спільного майна, позивач вважає, що обов'язковому врахуванню підлягають наступні факти. На даний час у спірній квартирі постійно проживає позивач із сином, іноді приїздить їхня дочка. Відповідач близько двох років у квартирі не проживає, залишив сім'ю, жодних контактів з позивачем та дітьми не підтримує і проживає у цивільному шлюбі із іншою жінкою у іншому населеному пункті. Відповідно до висновку КП "БАТ та ТІ будівель і споруд" від 21 листопада 2018 року № 6/18 встановлено, що розподіл спірної квартири технічно неможливий і частка відповідача в даній квартирі є незначною. Відповідач забезпечений іншим житлом, - має власний будинок по АДРЕСА_2. Всі автомобілі перебувають у користуванні відповідача, у нього знаходяться і документи. Позивач пропонує провести поділ спільного майна, передавши належну відповідачеві 1/4 частку спірної квартири їй, а всі три автомобілі залишити у власності відповідача, незважаючи на ту обставину, що вартість частки відповідача у грошовому еквіваленті у разі проведення такого розподілу вдвічі більшою.

У підготовчому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Відповідач у підготовчому засіданні позовні вимог визнав у повному обсязі, про що надав письмову заяву.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За змістом ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно роз'яснень, викладених у п. 24 постанови Пленуму Верхового Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову та прийняття його судом без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Враховуючи, що визнання відповідачем позову вимогам закону не суперечить, права, свободи чи інтереси інших осіб не порушує, суд приймає визнання ОСОБА_3 позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи, та ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Факт сплати позивачем судового збору в сумі 975 грн 89 коп. підтверджується квитанцією від 19 грудня 2018 року (а.с. 1).

Отже, 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при подані позову, що складає 487 грн 95 коп. підлягають поверненню позивачу з державного бюджету, а решта 50 відсотків судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 60, 61, 69, 70, 71, 105, 110, 112 СК України, ст. 372 ЦК України, ст. 2, 4, 12, 81, 82, 141, 223, 265, 273, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,- задовольнити у повному обсязі.

Визнати об'єктами спільної сумісної власності подружжя квартиру АДРЕСА_1, автомобіль Daewoo Lublin вантажний, 1998 року випуску, автомобіль Volkswagen Passat, 1989 року випуску, та автомобіль ГАЗ 4301 самоскид, 1994 року випуску.

В порядку поділу спільного майна подружжя припинити за відповідачем право власності на належну йому 1/4 частку квартири АДРЕСА_1, вартістю 97 589 гривень, та визнати за ОСОБА_2, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 право власності на зазначену вище частку квартири.

Визнати за ОСОБА_3, (ідентифікаційний номер НОМЕР_2, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1), право власності на автомобіль Daewoo Lublin вантажний, 1998 року випуску, вартістю 75 100 гривень, автомобіль Volkswagen Passat, 1989 року випуску, вартістю 73 286 гривень, та автомобіль ГАЗ 4301 самоскид, 1994 року випуску, вартістю 237 800 гривень, всього - на три автомобілі загальною вартістю 386 186 гривень.

Повернути ОСОБА_2, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1), з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що складає 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 95 копійок, сплаченого згідно квитанції № 30 від 19 грудня 2018 року на р/р 0013, (банк отримувача: 899998 Казначейство України, отримувач: УК у м. Ржищів, код отримувача 37851186, призначення платежу: 101;;22030101; судовий збір за позовом ОСОБА_2.).

Виконання рішення в частині повернення судового збору покласти на Управління Державної казначейської служби України у м. Ржищів Київської області, , що розташоване за адресою: Київська область, м. Ржищів, вул. Соборна, 48.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1), на користь ОСОБА_2, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1), кошти на відшкодування 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, що складає 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 95 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідно до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 15.12.2017) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, тобто до Київського апеляційного суду через Ржищівський міський суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 25 лютого 2019 року.

Суддя