Справа № 581/107/19
Провадження № 2/581/102/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
16 травня 2019 року сел. Липова Долина
Липоводолинський районний суд Сумської області в складі: головуючого - судді Бутенка Д.В., за участю секретаря судового засідання Самілик Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в заочному порядку в залі суду в сел. Липова Долина в режимі відеоконференції цивільну справу спрощеного позовного провадження за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в:
Сутність заявлених вимог до суду
Позиція представника позивача, відповідача по даній справі
Представник позивача Калита С.Г. поданий позов підтримав, надаючи згоду на заочний розгляд даної справи, додатково суду пояснив проте, що відповідачка почала користуватися банківськими грошовими коштами в межах установленого ліміту з 09 лютого 2018 року, з цього часу розпочали нараховуватися проценти за користування грошовими коштами згідно з Тарифами по картці «Універсальна 55 днів пільгового періоду» проте вчасно та в повному обсязі кредитні кошти банку не повернула, а тому з 01 липня 2018 року розпочато нарахування пені згідно з Тарифами по кредитній картці.
Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, у судове засідання повторно не з`явився, відзиву на позов суду не подавав.
Процесуальні дії суду у даній справі
Ухвалою судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 15 лютого 2019 року залишено без руху позовну заяву по даній справі з метою уточнення сутності вимог та істотних обставин справи. Ухвалою Липоводолинського районного суду Сумської області від 10 квітня 2019 року у даній справі відкрито провадження, призначено судовий розгляд на 25 квітня 2019 року о 15 год. 00 хв. 25 квітня 2019 року протокольною ухвалою розгляд справи відкладено на 16 травня 2019 року у зв`язку з неявкою відповідача. 16 травня 2019 року за згодою позивача суд перейшов до заочного розгляду справи.
Установлені судом обставини даної справи
11 лютого 2015 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 у спосіб підписання заяви позичальника, уклали кредитний договір зі встановленим кредитним лімітом в розмірі 8000 грн. на строк, що відповідає строку дії картки. Згідно з анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку відповідач ознайомився з умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді та погодився з ними та взяв на себе зобов`язання виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг а також регулярно самостійно знайомитися з їх змінами на сайті ПриватБанку. Відповідач також підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами складає між ним та банком договір, про що свідчить його підпис в заяві (а.с.7, 9-23).
У наданих банком Умовах та Правилах надання банківських послуг викладені умови кредитування, зокрема, базова ставка по відсоткам за користування кредитом, пеня, штраф.
Відповідно до нової редакції статуту Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» останнє є правонаступником за всіма правами і обов`язками Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк».
З наданої інформації АТ КБ «ПриватБанк» убачається, що відповідно до договору відповідачу оформлено кредитну карту «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». Відповідно до тарифів «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», пільговий період до 55 днів (пільгова ставка діє за умови погашення до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості), базова відсоткова ставка в місяць за тратами здійсненими з 01 вересня 2014 року 2,9%, за тратами здійсненими з 01 вересня 2015 року 3,6%, обов`язковий щомісячний платіж з 01 квітня 2014 року 5% (але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості). Крім того, Тарифами передбачена сплата пені за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів у розмірі 0,24 % від суми загальної заборгованості за кожний день прострочення кредиту + 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн., пеня = 0,24% від суми загальної заборгованості + 100 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше.
Згідно з довідкою АТ КБ «ПриватБанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти вбачається, що ОСОБА_1 за стартовим картковим рахунком № НОМЕР_1 від 11 лютого 2015 року встановлено кредитний ліміт у розмірі 0 грн. 00 коп., 09 лютого 2018 року збільшено кредитний ліміт до 8000 грн. 00 коп., 19 липня 2018 року знижено кредитний ліміт до 0 грн. 00 коп.(а.с. 49).
Згідно з довідкою АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що ОСОБА_1 за кредитним договором були видані наступні картки: № НОМЕР_2 з терміном дії до липня 2021 року; НОМЕР_3 з терміном дії до травня 2021 року; № НОМЕР_4 з терміном дії до грудня 2020 року; № НОМЕР_5 з терміном дії до липня 2020 року; № НОМЕР_6 з терміном дії до березня 2019 року; № НОМЕР_1 з терміном дії до серпня 2018 року (а.с. 48).
З наданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідач багаторазово протягом дії договірних відносин користувався кредитними коштами, частково погашаючи заборгованість, останнє часткове погашення датоване 08 березня 2018 року у розмірі 100 грн. 00 коп. (а.с.6, 41-47).
Норми права, які підлягають застосуванню у даній справі
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Статтею 599 ЦК України передбачено, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно зі ст. 1049, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти у строк та на умовах, встановлених договором.
За змістом ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
Частинами першою-третьою ст. 633 ЦК України передбачено, що договори, які укладаються банком з фізичними особами, є публічними.
Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Виходячи з вимог частини першої ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Висновки суду по суті заявленої вимоги
За встановлених обставин справи, суд уважає, що внаслідок порушення вимог вищеперелічених статей ЦК України та умов договору, у ОСОБА_1 виникла заборгованість по кредитному договору, яку на підставі ст. 1048, 1049, 1050 ЦК України має право відповідач в повному обсязі стягнути з боржника на його користь за кредитним договором, борг по тілу кредиту, нараховані відсотки, штраф (фіксована частина) та процентна складова.
11 лютого 2015 року між ПАТ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,9 % на місяць (34,80% на рік) на суму залишку заборгованості за кредитом, з 01 квітня 2015 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,6 % на місяць (43,20% на рік) на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 8).
Відповідачу позивачем відкрито картковий рахунок № НОМЕР_1 з оформленням кредитної картки, наданням можливості користування кредитними грошовими коштами.
Згідно з заявою від 11 лютого 2015 року ОСОБА_1 погодилася з тим, що Пам`ятка клієнта, Умови та Правила надання банківських послуг, а також Тарифи становлять між нею та ПАТ КБ «ПриватБанк» договір про надання банківських послуг та зобов`язалася виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитися з їх змінами на сайті ПриватБанку (а.с. 7)
Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості заборгованість відповідача за відсотками за погодженою відсотковою ставкою станом на 16 січня 2019 року становить 2444 грн. 95 коп. Саме такий розмір відсотків повинен бути стягнутий з відповідача в межах строку дії кредитної картки, оскільки це повністю узгоджується із висновком Великої Палати Верховного Суду, сформульованого у постанові суду від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12).
Разом з цим, суд не вбачає законних підстав для задоволення позову в частині стягнення пені, оскільки відповідно до ст. 549 ЦК України пеня та штраф є одним видом цивільно-правової відповідальності та їх одночасне застосування за порушення строків виконання грошового зобов`язання по кредитному договору є порушенням вимог статті 61 Конституції України про заборону подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення.
Такий правовий висновок сформульовано Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15.
Отже, законодавством не передбачено подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Із урахуванням викладених обставин справи, практично застосовуючи принцип верховенства права, балансу інтересів сторін, з урахуванням загального розміру заборгованості за кредитом та відсотками, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з боржника неустойки у вигляді штрафу. У задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені, з огляду на вищевикладене, слід відмовити.
Таким чином, з наведених підстав вимоги АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення неустойки у виді пені в сумі 7361 грн. 07 коп. задоволенню не підлягають, а неустойка у виді штрафу підлягає стягненню з відповідача у розмірі, визначеному умовами договору: 500 грн. + 5 % від суми перерахованої заборгованості по кредиту та процентам (п. 2.1.1.7.6 при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. 00 коп. + 5% від суми позову) у перерахованому розмірі 522 грн. 20 коп.
На думку суду, ухвалене у даній справі судове рішення не порушує право позивача на мирне володіння ним майном у виді пені та частині штрафу, яке гарантоване ч.1,2 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки «законний інтерес» на їх отримання не є чітко обґрунтованим в межах національного законодавства та судової практики його застосування (аналогічний висновок сформульований у п.41 рішення Європейського суду з прав людини (далі-ЄСПЛ) від 28 вересня 2004 року у справі «Копецький проти Словаччини» та у п. 103 рішення ЄСПЛ від 27 травня 2010 року у справі «Сагхінадзе та інші проти Грузії»), а «законне сподівання» на їх набуття позивачем в межах даної справи не відбувалося в межах та за підстав, визначених виключно у національному законодавстві, або на підставі юридичного акту певного органу стосовно майнового інтересу (такий висновок сформульований у п. 51 рішення ЄСПЛ від 23 жовтня 1991 року у справі «Пайн Велі ОСОБА_2 Лтд. та інші проти Ірландії»). Указані грошові кошти також не є прибутками, що випливають з власності, зокрема, із грошових коштів, наданих у межах кредитного договору (про це зазначено у п. 48 рішення ЄСПЛ від 19 грудня 1989 року у справі «Мелахер та інші проти Австрії»), оскільки пеня та штраф за нормами національного законодавства є різновидами цивільно-правової відповідальності, передбаченої ЦК України та положеннями укладеного між сторонами кредитного договору, застосування яких пов`язується із настанням чи ненастанням певних умов (порушенням норм кредитного договору, наявності певних строків, протягом яких триває невиконання чи неналежне виконання договірних зобов`язань стороною тощо).
Розподіл судових витрат
Оскільки позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» підлягають задоволенню частково, а саме: на 60 %, тому на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України сплачені АТ КБ «Приватбанк» судові витрати у сумі 1152 грн. 60 коп. судового збору (60 % від 1921 грн. 00 коп.), виходячи з принципу пропорційності до задоволених позовних вимог, слід компенсувати позивачу за рахунок ОСОБА_1
На підставі викладеного, керуючись ст. 2,4,12,13,81,89,141,263-265,282 ЦПК України, суд,
у х в а л и в:
Задовольнити частково позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 1152 грн. 60 коп. повернення судового збору.
У задоволенні позовних вимог про стягнення пені та частини штрафу у процентній складовій відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Липоводолинського районного суду Сумської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Липоводолинського районного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивачем рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Липоводолинський районний суд Сумської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (місце знаходження: вул. Грушевського, буд. 1Д м. Київ, ).

Відповідач: ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_7 , виданий Липоводолинським РВ УДМС України в Сумській області 17 квітня 2014 року, РНОКПП НОМЕР_8 ).

Повне рішення суду складено 16 травня 2019 року.

Суддя Д. В. Бутенко