Справа № 454/1107/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2019 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Веремчук О. А. ,

за участю секретаря Баран О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сокалі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з участю третьої особи приватного нотаріуса Сироїд Галини Іванівни про визнання договору купівлі-продажу недійсним, ,

в с т а н о в и в:

Позивач, ОСОБА_1 звернулася в суд з даним позовом до відповідачки ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, покликаючись на те, що

26.04.2007року був укладений та посвідчений приватним нотаріусом Сироїд Г.І. договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належав ОСОБА_3 . Вказаний договір купівлі-продажу підписала з сторони продавця позивач на підставі оформленого доручення від імені ОСОБА_3 .. Зазначає, що в подальшому ОСОБА_3 у судовому порядку визнавала недійсним вище зазначений договір купівлі-продажу житлового будинку, земельної ділянки та оформлене на ім`я позивачки доручення. Вказує, що судові спори по цих правочинах тягнулись довгий час, тому їй не було відомо до не давнього часу про результати розгляду цих цивільних справ. ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , померла. Після її смерті, коли прибирали у її житловому будинку, серед документів, позивач побачила остаточне рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.02.2018року, яким залишено в силі рішення колегії суддів Апеляційного суду Львівської області від 25.04.2016року та визнано недійсною довіреність від імені ОСОБА_3 посвідченої секретарем виконкому Острівської сільської ради, Сокальського району Михайлюк Г.А. від 19.04.2007року, за якою ОСОБА_3 уповноважила ОСОБА_1 на представництво при продажі вказаного житлового будинку з надвірними будівлями і земельну ділянку ОСОБА_2 .. Зазначає, що рішення судів апеляційної і касаційної інстанції набрали законної сили. Даних рішень позивач не отримувала та не знала про їх існування до недавнього часу до поки не занайшла копії серед речей ОСОБА_3 , а їй було відомо лише про рішення першої інстанції де Сокальський районний суд відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 , про визнання довіреності недійсною. Відтак, ОСОБА_3 , ще за свого життя оспорювала вчинений правочин, а саме видану довіреність на продаж зазначеного житлового будинку та земельної ділянки так як не бажала, щоб її власність перейшла до володіння відповідачки. Більше того, позивачці стало відомо, що задовго до своєї смерті ОСОБА_3 написала та нотаріально оформила заповіт від свого імені на спадкоємця і бажала, щоб усе її майно перейшло в порядку спадкування до визначеного нею спадкоємця. З врахуванням вище зазначеного, а також зважаючи на те, що ОСОБА_3 за життя не бажала передавати своє майно відповідачці, у судовому порядку визнала недійсною оформлену на ім`я позивачки довіреність, згідно якої й було укладено договір купівлі-продажу, що в свою чергу у відповідності до чинного законодавства тягне за собою повернення пов`язаних наслідків у попередній стан, таким чином слід визнати цей правочин, а саме договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки недійсним. Просить суд поновити термін позовної давності для визнання недійсним договір купівлі-продажу №686 від 26.04.2007р., визнати недійсним договір купівлі-продажу №686 від 26.04.2007р. про продаж земельної ділянки площею 0,5579га та житлового будинку АДРЕСА_1 , посвідчений 26.04.2007року приватним нотаріусом Сироїд Г.І., скасувати державну реєстрацію права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 - реєстраційний номер 18494002 від 04.07.2007року та земельну ділянку, Державний акт серії НОМЕР_1 від 23.01.2008року оформлені на підставі посвідченого 26.04.2007року приватним нотаріусом Сироїд Г.І. договору купівлі-продажу житловго будинку та земельної ділянки. Судові витрати просить залишити за позивачем.

Предстаавник позивача ОСОБА_1 адвокат Василишин П.С. в судове засідання не прибув, надав суду заяву у якій просив розгляд справи проводити у його та позивачки відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Матвійчук Г.М. в судове засідання не прибула, надала суду заяву у якій зазначила, що ухвалення рішення в справі покладає на розсуд суду, справу просить розглядати у її та відповідачки відсутності.

Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази в справі, суд приходить до наступного висновку.

Згідно копії довіреності від 19.04.2007р., що посвідчена секретарем виконкому Острівської сільської ради Михалюк Г.А., встановлено, що такою ОСОБА_3 уповноважила ОСОБА_1 , бути її представником при продажі житлового будинку з надвірними будівлями і земельної ділянки площею 0,5579га. в АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 громадянці ОСОБА_2 , за ціною та на умовах на свій розсуд та підписати договір купівлі-продажу.

Із копії договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, посвідченого 26.04.2007р. приватним нотаріусом Сироїд Г.І. та зареєстрованого у реєстрі за №686, встановлено, що такий укладено із однієї сторони Пустельник М.В., яка діяла від імепні ОСОБА_3 на підставі довіреності посвідченої виконкомом Острівської сільської ради 19.04.2007р. за №46, з другої ОСОБА_2 .. предметом договору є те, що ОСОБА_3 в особі її представника передала, а ОСОБА_2 прийняла у власність житловий будинок з надвірними будівлями та земельною ділянкою площею 0,5579га., в межах згідно з планом, що знаходяться в АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії Свідоцтва про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 04.07.2007р. та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 23.01.2008р., встановлено, що ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 26.04.2007р. належить житловий будинок та земельна ділянка площею 0,25га. в АДРЕСА_1 .

Відповідно до рішення Апеляційного суду Львівської області від 25.04.2016р., встановлено, що таким апеляціну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 задоволено. Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 21.12.2015 року яким відмовлено у задоволенні вимог щодо визнання недійсною довіреності від 19.04.2007р., скасовано. Ухвалено у справі нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено. Визнати недійсною довіреність від імені ОСОБА_3 посвідченої секретарем виконкому Острівської селищної ради Сокальського району Львівської області Михалюк Галиною Андріївною від 19.04.2007 року, за якою ОСОБА_3 уповноважила ОСОБА_1 на представництво при продажі житлового будинку з надвірними будівлями і земельну ділянку площею 0,5579га. в селі Борятин Сокальського району Львівської області громадянці ОСОБА_2 ..

Згідно постанови Верховного суду України від 21.02.2018р., касаційну скаргу ОСОБА_2 , подану її представником ОСОБА_5 залишено без задоволення. Рішення апеляційного суду Львівської області від 25.04.2016р. залишено без змін.

Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно п.5 постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009р. за №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідно до статей 215 та 216 ЦК України, вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як

однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Відповідно ч.3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно ч.1 ст. 216 ЦК України, у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відтак, в ході розгляду спарви встановлено, що правочин (довіреність) від 19.04.2007р. на підставі якої здійснювала повноваження позивач ОСОБА_1 під час укладення спірного договору від 26.04.2007р. визнана судом недійсною, рішення в справі набрало законної сили, відтак вимога позивача щодо визнання недійсним договору купівлі-прордажу та скасування державної реєстрації права власності на житловий будинок та земельну ділянку, що були предметом договору підлягає до задоволення в повному обсязі.

Разом з тим, що стосується поновлення позивачу терміну позовної давності для визнання спірного договору недійсним, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Отже, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 дізналася про остаточне рішення, а саме постанову Верховного суду України від 21.02.2018р. щодо розгляду справи про визнання недійсною довіреності в лютому 2019р., тобто після смерті ОСОБА_3 , до суду ж за захистом своїх прав позивач звернулась 23.04.2019р., тобто в межах строку передбаченого ЦК України.

Відтак, позов подано в межах строку позовної давності та поновленню він не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу №686 від 26.04.2007р. про продаж земельної ділянки площею 0,5579га та житлового будинку АДРЕСА_1 , посвідчений 26.04.2007року приватним нотаріусом Сироїд Г.І.

Скасувати державну реєстрацію права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 - реєстраційний номер 18494002 від 04.07.2007року та земельну ділянку, Державний акт серії НОМЕР_1 від 23.01.2008року оформлені на підставі посвідченого 26.04.2007року приватним нотаріусом Сироїд Г.І. договору купівлі-продажу житловго будинку та земельної ділянки.

Рішення може бути оскаржене учасниками розгляду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Сокальський районний суд Львівської області.

Головуючий: О. А. Веремчук