Справа № 126/1108/17
Провадження № 2/126/16/2019
"07" травня 2019 р. м. Бершадь
Бершадський районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді Гуцола В.І.
із секретарем Притуляк І.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному провадженні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні майном шляхом зобов'язання вчинити дії,
Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 за участю третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні майном шляхом зобов'язання вчинити дії з тих підстав, що як стверджує він є власником будинку № 1 та земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1. В суміжному домогосподарстві проживає ОСОБА_2 Згідно інформації сільського голови станом на 15.04.1991 року дане домогосподарство має статус колгоспного двору, в якому зареєстровані: ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_2, відомості про приватних власників відсутні. В 2015 році ОСОБА_2 самовільно без дозвільних документів (будівельного паспорта), без погодження з ним, як власником суміжного домоволодіння і земельних ділянок збудувала господарську споруду, яку іменує як навіс для господарських потреб. Господарська споруда побудована на фундаменті, одна зі стін побудована з пінобетонних блоків, облаштована вікном. Дана стін висотою до трьох метрів, проходить по межі. Нахил покрівлі та водовідведення направлені в бік його господарства. В результаті зведення даної господарської споруди були порушені його права. Ні за нормативними документами, ні за здоровий глуздом не може вважатись парканом стіна будівлі з єдиною покрівлею, вікном, висотою біля 3 м. Стіна будови не може рахуватись парканом. Якщо це господарська споруда, то вона повинна будуватись на віддалі не менше 1 м від огорожі. Відповідачка не погодила свого будівництва з ним, тобто з власником домоволодіння. Здійснюючи будівництво відповідачка не подбала про те, яким чином і куди буде спрямована вода, яка стікає з даху. Він неодноразово пропонував відповідачці добровільно усунути цю проблему, але нею не було здійснено в цьому напрямку ніяких дій. Єдиною можливістю відновити його порушене конституційне право на вільне користування своєю власністю є покладення на відповідача обов'язку усунути перешкоди в користуванні майном шляхом приведення створеної нею самовільної забудови, господарської споруди до відповідного стану. Просить зобов'язати ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні належними йому на праві приватної власності житловим будинком та земельними ділянками по АДРЕСА_1 шляхом роз'єднання огорожі і прибудованої споруди (навісу) з розривом не менше 1 м, обладнання засобами водовідведення з споруди по території її господарства і зменшення висоти огорожі до 0,75 м.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутність, позов підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, причин неявки суд не повідомила.
Третя особа на стороні відповідача ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, причин неявки суд не повідомила.
Відповідно до ст. 280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги, що відповідачка ОСОБА_2 належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не зявилась в судове засідання без поважних причин, без повідомлення причин, не подала відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів, постановивши заочне рішення.
Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником будинку № 1 та земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд і ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1.
Право власності позивача ОСОБА_1 на вищезазначені об'єкти нерухомості підтверджується: свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок № 1155 від 04.11.1998 року, виданим на підставі рішення виконкому Війтівської сільської ради народних депутатів № 22 від 28.10.1998 року, витягом з Державного реєстру речових прав № 83180880 на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га, витягом з Державного реєстру речових прав № 83170595 на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,0347 га.
В сусідньому від позивача ОСОБА_1 домогосподарстві проживає відповідачка ОСОБА_2
Згідно довідки Війтівської сільської ради Бершадського району № 142 від 12.04.2017 року, згідно даних погосподарського обліку Війтівської сільської ради головою домогосподарства по АДРЕСА_2 записано ОСОБА_4, відомості про приватних власників відсутні. Станом на 15.04.1991 року це домогосподарство мало статус колгоспного двору, в якому були зареєстровані: ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2
Відповідно до відповіді завідувача сектору містобудування та архітектури Бершадської райдержадміністрації Гумена О.М. від 30.05.2016 року, за результатами звернення ОСОБА_1 встановлено, що ОСОБА_2 самовільно без дозвільних документів (будівельного паспорта) збудувала навіс для господарських потреб. Навіс, що складається з металевих стійок, покриття із азбестоцементних хвильових листів по дерев'яних кроквах та обришітці, однією стороною сполучений з парканом з газобетонних блоків. Згідно ДБН 360-92** "Планування і забудова міських і сільських поселень" п.3.25* третій абзац для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечення влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на території суміжних ділянок.
Частиною 9 статті 29 Закону України «Про планування і забудову територій» встановлено, що здійснення будівельних робіт на об'єктах містобудування без дозволу на виконання будівельних робіт або його перереєстрації, а також здійснення не зазначених у дозволі будівельних робіт вважається самовільним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно з законодавством.
Висота огорожі повинна відповідати вимогам СН-441-72*, але не перевищувати 2,0 м від рівня поверхні землі (не враховуючи висоту огорожі, що служить підпірною стіною). Нижня, цокольна частина огорожі може бути глухою, висота якої не повинна перевищувати 0,75 м. Верхня частина огорожі повинна бути прозорою. Коефіцієнт прозорості (відношення прозорих частин огорожі до суцільних частин огорожі) повинен бути більшим за 50 (п'ятдесят) відсотків.
Особа, яка має намір влаштувати огорожу, повинна отримати дозвіл (розпорядження голови районної адміністрації) на проведення таких робіт.
Суд зазначає, що судом за клопотанням відповідача ОСОБА_2 в справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу для вирішення питань:
1. Чи дотримані будівельні норми, правила при зведенні навісу на межі між господарствами поАДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 ?
2. Якщо будівля (споруда) зведена з порушенням будівельних норм, то яким чином можливо усунути ці порушення ?
Відповідно до повідомлення судового експерта Бінєвского М.В. № 08 від 02.01.2018 року, не можливо надати висновок судівельно-технічної експертизи у зв'язку з неоплатою ОСОБА_2 експертних послуг.
Згідно ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для зясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.
З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що здійснена відповідачкою ОСОБА_2 самовільно без дозвільних документів побудова навісу для господарських потреб, який однією стороною сполучений з парканом з газобетонних блоків є самочинним будівництвом, яке порушує права позивача.
За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання - ч. 1 ст. 15 ЦК України, що кореспондується з правом звернення до суду, викладеним у ст. 16 ЦК України. Виконання будівельних робіт без відповідного документу, який дає право виконувати такі роботи, вважається самочинним будівництвом і тягне відповідальністю згідно із законом.
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно п.п. 5, 22, 23, 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30.03.2012 року №6, відповідно до вимог статті 376 ЦК України право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об'єкта нерухомості мають як органи державної влади так і органи місцевого самоврядування.
У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК).
Знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.
Знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проекту), можливе лише за умови, що неможлива перебудова нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами і санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовилася від такої перебудови.
Згідно ст.91 ЗК України обов'язками власників земельної ділянки, окрім інших, є: не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; дотримуватися правил добросусідства.
За змістом ч.1 ст.103 ЗК України добросусідство передбачає, що власники та землекористувачі земельних ділянок мають обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їхнього цільового призначення, за яких власникам і землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей, і які не перешкоджають їм використовувати земельні ділянки за цільовим призначенням (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).
Статтею 104 ЗК України передбачено право власника земельної ділянки вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров'я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше.
З огляду на викладене та враховуючи, що відповідачкою не дотримано принципу добросусідства, вона здійснила самочинне будівництво з істотним порушенням будівельних норм і правил та санітарних норм, тому відновити порушене право позивача слід усуненням перешкод в користуванні нерухомим майном шляхом зобов'язання відповідача роз'єднання огорожі і прибудованої споруди (навісу) з розривом не менше 1 м, обладнання засобом водовідведення зі споруди по території її господарства і зменшенням нижньої глухою частини огорожі до 0,75 м.
Крім цього, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 грн.
На підставі ч. 9 ст. 29 Закону України «Про планування і забудову територій», п.п. 5, 22, 23, 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30.03.2012 року №6, ст.ст. 15 ч.1, 16, 391 ЦК України, ст.ст. 91, 103 ч.1, 104 ЗК України, керуючись ст.ст. 12-13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні майном шляхом зобов'язання вчинити дії задовольнити повністю.
Зобов'язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні належними ОСОБА_1 на праві приватної власності житловим будинком по АДРЕСА_1 та земельними ділянками для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства шляхом роз'єднання огорожі і прибудованої споруди (навісу) з розривом не менше 1 м, обладнання засобами водовідведення зі споруди по території господарства і зменшенням нижньої глухою частини огорожі до 0,75 м.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640 гривень судових витрат по оплаті судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів здня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду через Бершадський районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В. І. Гуцол