КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Кулікова С.В.
№ 22-ц/824/8785/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 372/3553/17

12 червня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кулікової С.В.

суддів - Ігнатченко Н.В.

- Олійника В.І.

при секретарі - Осінчук Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдом-Сервіс» адвоката Орлова Володимира Валерійовича на рішення Обухівського районного суду Київської області від 03 квітня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Тиханського О.Б., у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдом-Сервіс» до ОСОБА_1 про розірвання договору про надання послуг,-

в с т а н о в и в:

20 листопада 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Трейдом-Сервіс» звернулося до Обухівського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про розірвання договору про надання послуг.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 01 липня 2007 року між ТОВ «Трейдом-Сервіс» і ОСОБА_1 був укладений договір про надання послуг № ТС-022/13М із забезпечення умов отримання споживачем електричної енергії, забезпечення умов отримання холодного водопостачання і водовідведення та інших загальних послуг із належного утримання житлового будинку АДРЕСА_1 . Відповідно до п. 1.1 договору, виконавець надає споживачу послуги, зазначені в Додатку 1 до даного договору, а споживач своєчасно вносить плату за надані послуги в розмірі та згідно порядку, встановленому цим Договором. Проте, відповідач, порушуючи умови договору, починаючи з листопада 2014 року по травень 2016 року включно не в повному обсязі сплачував плату за загальні послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість перед товариством за 19 місяців у розмірі 44 549,05 грн. Крім того, починаючи з червня 2016 року по теперішній час відповідач частково отримує загальні послуги, однак не сплачує їх вартість.

Вказував на те, що порушення відповідачем взятого на себе зобов`язання за договором встановлено рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 28.02.2017 року, відповідно до якого з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість за договором у розмірі 44 549,05 грн., пеню у розмірі 10 998,00 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 7 002,54 грн. та 3% річних у розмірі 1 673,04 грн., разом - 64 222,33 грн. Зазначене рішення суду в частині задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості та штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання за договором залишено без змін рішенням Апеляційного суду м. Києва від 13.06.2017 року.

Посилаючись на те, що не виконання відповідачем з листопада 2014 року по теперішній час зобов`язань щодо внесення плати за надані послуги в розмірі та у строки, передбачені договором, є істотним порушенням договору, внаслідок якого позивачу завдано реальних збитків у розмірі не отриманої плати за надані послуги, на яку позивач розраховував при укладенні договору з відповідачем, та враховуючи відсутність згоди відповідача на розірвання договору, позивач просив розірвати договір про надання послуг № ТС-022/13М від 01 липня 2007 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Трейдом-Сервіс» та ОСОБА_1 ; стягнути з ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 600,00 грн.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 03 квітня 2019 року у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдом-Сервіс» до ОСОБА_1 про розірвання договору про надання послуг відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдом-Сервіс» подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Обухівського районного суду Київської області від 03 квітня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи. Зазначав, що відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції не дослідив та не надав правової оцінки доказам, що надані позивачем на підтвердження своїх вимог та обґрунтування. Так, у позові ТОВ «Трейдом-Сервіс» зазначав, що відповідач систематично не виконує зобов`язання за договором від 01 липня 2007 року, що призвело до виникнення заборгованості за отримані послуги в період з листопада 2014 по травень 2016 року - 44 549,05 грн., що свідчить про істотність порушення, в розумінні ст. 651 ЦК України. На підтвердження своїх доводів були надані докази, зокрема рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 28.02.2017 року, в якому судом було встановлено факт не виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, наявність заборгованості за договором, примусове її стягнення. Той факт, що саме заборгованість є доволі значною і порушення умов договору тривало приблизно 19 місяців, позивачем було зазначено, як істотне порушення.

Вказував на те, що висновок суду першої інстанції, що погашення заборгованості відповідачем є підставою для відмови у задоволенні позову, не ґрунтуються на нормах матеріального права.

10 червня 2019 року до суду апеляційної інстанції надійшов відзив ОСОБА_1 на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу ТОВ «Трейдом-Сервіс» залишити без задоволення, рішення Обухівського районного суду Київської області від 03 квітня 2019 року залишити без змін, посилаючись на те, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи, а рішення суду ухвалене у відповідності до норм матеріального та процесуального права, на підставі повного та об`єктивного досліджених судом доказів та встановлених обставин справи.

В судовому засіданні представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдом-Сервіс» - Орлов В.В. підтримав доводи апеляційної скарги та просив задовольнити її.

Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді Кулікової С.В., пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.07.2007 року між ТОВ «Трейдом-Сервіс» та ОСОБА_1 було укладено договір № ТС-022/13М про надання послуг, відповідно до п. 1.1 якого, виконавець надає споживачу послуги, зазначені в Додатку 1 до даного Договору, а споживач своєчасно вносить плату за надані послуги в розмірі та згідно порядку, встановленого цим договором. Детальний перелік послуг та порядок їх надання оформлюється окремими додатками до цього договору.

Пунктом 2.1. договору визначено, що розмір щомісячної плати, на момент укладення цього договору, становить суму, зазначену в Додатку 1 до даного договору.

Відповідно до п. 5.4. даного договору, договір може бути розірваний достроково при переході права власності на квартиру чи будинок до іншої особи.

28 квітня 2016 року ТОВ «Трейдом-Сервіс» на ім'я ОСОБА_1 було направлено пропозицію про розірвання договору у зв`язку з несплатою у встановлений термін коштів за отримані послуги.

30 червня 2016 року позивачем на ім'я відповідача направлено вимогу про сплату заборгованості за надані послуги в розмірі 44 549,05 грн.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 28 лютого 2017 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Трейдом-Сервіс» заборгованість за надані послуги за договором від 01 липня 2007 року у розмірі 64 222,33 грн. В задоволенні зустрічного позову про відшкодування матеріальних збитків відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 13.06.2017 рішення Голосіївського районного суду м. Києва в частині задоволення зустрічного позову скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким стягнуто з ТОВ «Трейдом-Сервіс» на користь ОСОБА_1 штраф за припинення надання послуг у розмірі 28 200,00 грн.

Постановою Верховного Суду від 03.10.2018 рішення Апеляційного суду міста Києва залишено без змін.

06.07.2017 року між ТОВ «Трейдом-Сервіс» та ОСОБА_1 укладено договір про зарахування зустрічних однорідних вимог відповідно до рішень Голосіївського районного суду м. Києва від 28.02.2017 та рішення Апеляційного суду м. Києва від 13.06.2017 року, відповідно до умов якого, залишок заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Трейдом-Сервіс» склав 36 950,47 грн.

11.08.2017 року державним виконавцем Голосіївського РВДВС місто Київ Головного територіального управління юстиція м. Києва винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 54486076, боржник ОСОБА_1 , стягувач ТОВ «Трейдом-Сервіс» про стягнення заборгованості по договору від 01.07.2007 у розмірі 44 549,05 грн.

Відповідно до квитанцій від 13.09.2017 ОСОБА_1 сплатив на користь РВДВС ГТУЮ у м. Києві кошти за заборгованість згідно угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог від 06.07.2017 та виконавчого провадження № 544866076 на загальну суму 36 950,47 грн.

01.03.2019 державним виконавцем Голосіївського РВДВС міста Києва винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 544866076 в зв`язку зі сплатою боргу в повному обсязі.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що на час розгляду справи не було надано доказів істотного порушення відповідачем умов договору, оскільки заборгованість сплачена до подачі позову, відповідач заперечує проти його розірвання, договір не передбачає можливості розірвати договір з умов вказаних в позовній заяві, а тому відсутні правові підстави для розірвання договору про надання послуг в судовому порядку.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції ґрунтується на матеріалах справи, досліджених судом доказах та вимогах матеріального та процесуального закону, з огляду на наступне.

Обгрунтовуючи позов про розірвання договору про надання послуг, позивач ТОВ «Трейдом-Сервіс» зазначав, що відповідачем істотно порушуються умови договору, а саме споживач у встановлений договором термін не здійснює оплату наданих йому послуг, що є підставою для розірвання договору, виходячи з положень ст. 651 ЦК України.

На підтвердження істотного порушення відповідачем умов договору, позивач ТОВ «Трейдом-Сервіс» посилався на те, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 28.02.2017 року стягнуто з відповідача заборгованість за надані останньому послуги у розмірі 44 549,05 грн. Крім того, зазначав, що виконання рішення суду здійснювалося в примусовому порядку через Голосіївський РВДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна із сторін (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, якаспоживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно із ст. 907 ЦК України, договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України, визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Згідно із ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

З матеріалів справи вбачається, що 01 липня 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Трейдом-Сервіс» та ОСОБА_1 було укладено договір № ТС-022/13М про надання послуг.

Відповідно до п. 1.1 договору виконавець надає споживачу послуги, зазначені в Додатку 1 до даного Договору, а споживач своєчасно вносить плату за надані послуги в розмірі та згідно порядку, встановленого цим Договором. Детальний перелік послуг та порядок їх надання оформлюється окремими додатками до цього договору. Послуги надаються через мережі водопостачання та каналізації власником яких є ТОВ «Трейдом».

Згідно п. п. 2.1. - 2.7. договору про надання послуг розмір щомісячної плати, на момент укладення цього договору, становить суму, зазначену в Додатку 1 до цього договору. Оплата здійснюється в національній валюті України. Розмір оплати підлягає перерахунку у випадку зміни курсу долара США, відносно курсу на дату укладення договору, більше ніж на 10%, і здійснюється в сумі, еквівалентній сумі в доларах США, визначеній за офіційним курсом, встановленим НБУ на день здійснення розрахунків. Оплата за надання послуг, зазначена в п.2.1., 2.3 та за необхідності 2.4 Додатка 1 до договору, розраховується за фактично спожиті і встановлені згідно приладів обліку, обсяги отриманих води, електроенергії, стоків. При зміні вартості та розміру оплати органами виконавчої влади, Виконавець шляхом зазначення в рахунку на оплату, не пізніше ніж за календарний місяць до дати введення нової вартості, повідомляє споживача про такі зміни. Розрахунковий період оплати - один місяць. Термін внесення платежів не пізніше 30 числа місяця наступного за місяцем, в якому надавалися послуги. Рахунок та оплату послуг сплачується протягом 10 днів з моменту отримання рахунку споживачем або його уповноваженим представником. Оплата за виконані роботи та послуги сплачується споживачами в безготівкову порядку шляхом перерахування на поточний рахунок виконавця, зазначений в даному договорі. Днем оплати вважається день отримання коштів виконавцем на його поточний рахунок.

Таким чином сторони визначили вартість і порядок розрахунків за надані послуги у договорі.

Відповідно до п. 3.4.1 договору споживач зобов`язаний у встановлений договором термін оплачувати надані послуги.

Відповідно до п. 5.3 договору, договір може бути розірваний достроково при переході права власності на квартиру чи будинок до іншої особи. Договір з новим власником укладається на таких же умовах, як і в цьому договорі.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_1 умов договору про надання послуг, утворилася заборгованість за надані позивачем послуги у розмірі 44 549,05 грн., яку рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 28.02.2017 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Трейдом-Сервіс». Крім того, вказаним рішенням з відповідача на користь позивача стягнуто пеню у розмірі 10 998,00 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 7 002,24 грн., та 3% річних у розмірі 1 763,04 грн.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 13.06.2017 рішення Голосіївського районного суду м. Києва в частині задоволення зустрічного позову скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким стягнуто з ТОВ «Трейдом-Сервіс» на користь ОСОБА_1 штраф за припинення надання послуг у розмірі 28 200,00 грн.

Постановою Верховного Суду від 03.10.2018 рішення Апеляційного суду міста Києва залишено без змін.

06.07.2017 року між ТОВ «Трейдом-Сервіс» та ОСОБА_1 укладено договір про зарахування зустрічних однорідних вимог відповідно до рішень Голосіївського районного суду м. Києва від 28.02.2017 та рішення Апеляційного суду м. Києва від 13.06.2017 року, відповідно до умов якого, залишок заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Трейдом-Сервіс» склав 36 950,47 грн.

11.08.2017 року державним виконавцем Голосіївського РВДВС місто Київ Головного територіального управління юстиція м. Києва винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 54486076, боржник ОСОБА_1 , стягувач ТОВ «Трейдом-Сервіс» про стягнення заборгованості по договору від 01.07.2007 у розмірі 44 549,05 грн.

Відповідно до дублікату квитанцій від 12.09.2017 та від 13.09.2017 ОСОБА_1 сплатив на користь Голосіївського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві кошти за заборгованість згідно угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог від 06.07.2017 та виконавчого провадження № 544866076 на загальну суму 36 950,47 грн.

01.03.2019 державним виконавцем Голосіївського РВДВС міста Києва винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 544866076 в зв`язку зі сплатою боргу в повному обсязі.

Враховуючи встановлені судом обставини, надані сторонами докази, та норми матеріального права, що регулюють правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем, колегія суддів вважає, що наявність рішення про стягнення заборгованості та його виконання в примусовому порядку не може свідчити про істотне порушення умов договору, внаслідок якого ТОВ «Трейдом-Сервіс» значною мірою позбавилося того, на що воно розраховувало при укладенні договору, оскільки наявність заборгованості за несплату наданих послуг свідчить про неналежне виконання зобов`язань відповідачем, а не про істотне порушення ним умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказів на підтвердження того, що відповідачем істотно порушено умови договору, у зв`язку з чим позивач значною мірою позбавився того, на що він розраховував при укладенні договору про надання послуг матеріали справи не містять, тому такі доводи є необґрунтованими.

Оскільки, матеріали справи не містять доказів істотного порушення відповідачем умов договору, заборгованість стягнуто рішенням суду була сплачено відповідачем, договір про надання послуг не містить умови щодо можливості його розірвання у разі несвоєчасної сплати споживачем коштів за надані послуги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для розірвання договору №ТС-022/13М про надання послуг від 01 липня 2007 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не дослідив та не надав правової оцінки доказам, що були надані позивачем на підтвердження своїх вимог та обґрунтування, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки суд повно та об`єктивно встановив дійсні обставини справи, дослідив надані сторонами докази, дав їм вірну правову оцінку та ухвалив рішення з дотриманням норм процесуального права та вірно застосував норми матеріального права.

Доводи апеляційної скарги про те, що висновок суду першої інстанції стосовно погашення заборгованості відповідачем є підставою для відмови у задоволенні позову не ґрунтуються на нормах матеріального права, колегія суддів відхиляє, оскільки вони не спростовують висновків суду першої інстанції про відсутність підстав для розірвання договору про надання послуг, тому що позивачем не було надано суду доказів на підтвердження істотного порушення відповідачем договору, а наявність заборгованості свідчить про неналежне його виконання.

Крім того, колегія суддів наголошує, що істотним вважається таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору, тобто йдеться про таке порушення договору однією із сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. При цьому сторона, яка ставить питання про розірвання договору, має довести наявність істотного порушення договору та наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Обухівського районного суду Київської області від 03 квітня 2019 року ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдом-Сервіс» адвоката Орлова Володимира Валерійовича.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдом-Сервіс» адвоката Орлова Володимира Валерійовича залишити без задоволення.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 03 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 13 червня 2019 року.

Головуючий: Судді: