Справа № 604/133/19
Провадження № 2/604/138/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області

в складі :

Головуючого судді Сташківа Н.Б.

за участю

секретаря судового засідання Гамана В.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Підволочиськ в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 гривень на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що шлюб з відповідачем зареєстрований 14 червня 2015 року. Спільним подружнім життям проживали до 05 лютого 2017 року. Діти залишились з нею та повністю перебувають на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги не надає, домовленості про його участь в утриманні дітей між ними не досягнуто, у зв`язку з чим змушена звернутися до суду.

Ухвалою суду від 20 лютого 2019 року по даній справі відкрито спрощене провадження з повідомленням сторін.

В судове засідання позивач не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги зменшила, просить стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн на кожну дитину щомісячно. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач відзив на позов на надав, в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про день слухання справи в суді, причини його неявки суду не відомі, а тому у відповідності до ст.281 ЦПК України, слід ухвалити заочне рішення по справі.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення за правилами спрощеного позовного провадження, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 247,179 ЦПК України, виходячи з наступного:

Як убачається з свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 14 червня 2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 14 червня 2015 року в Гнилицькій сільській раді Підволочиського району Тернопільської області. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_6 .

Під час перебування у шлюбі сторін у них народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_2 від 01 грудня 2015 року, НОМЕР_2 № НОМЕР_3 від 13 лютого 2017 року.

У відповідності до акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 13 лютого 2019 року № 172 ОСОБА_1 проживає разом із дітьми ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в АДРЕСА_1 , в житловому будинку, належному бабусі ОСОБА_7 Діти частково забезпечені одягом, взуттям, постільними речами у зв`язку з відсутністю коштів. Загальний дохід сім`ї складається з соціальної допомоги на дітей, з особистого селянського господарства. Батько з сім`єю не проживає, матеріальної допомоги дітям не надає, участі у вихованні не приймає.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 Сімейного Кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною другою ст. 181 СК України передбачено, що за домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого та рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Так, визначаючи розмір аліментів, суд виходить із вимог ст.ст. 181-184 СК України, згідно яких, розмір аліментів може визначатися у твердій грошовій сумі, котра не може бути меншою ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» у 2019 році встановлений прожитковий мінімум для дітей віком від 1 до 6 років з 01 січня 2019 пo 30 червня - 1626 грн. Крім того, суд виходить також із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який вона б мала тоді, коли утримувалася обома батьками.

Судом не встановлено, що відповідач за своїм станом здоров`я чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обов`язків з утримання неповнолітніх дітей, оскільки є працездатною особою і спроможний платити кошти на утримання дочки.

Враховуючи, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити, стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 гривень на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття, що відповідатиме вимогам закону, інтересам дитини і не порушуватиме права кожної із сторін.

Крім того, в силу ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути 768,40 гривень судового збору.

Керуючись ст. ст. 13, 141, 247, 263-265, 273, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 180-183, 191 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , адреса проживання АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , адреса реєстрації с. АДРЕСА_2 Підволочиського району Тернопільської області, про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_4 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 гривень на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави 768,40 гривень судового збору.

Рішення суду в частині стягнення із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліментів на неповнолітніх дітей в межах суми платежу за 1 місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Головуючий суддя