Справа №409/1992/19
Пров.№2-о/409/503/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2019 року смт.Білокуракине

Білокуракинський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді: О.Ю.Максименко

за участю секретаря судових засідань: Т.С.Гойдіної

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Білокуракине Луганської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, -

В с т а н о в и в :

Заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2 , її матері.

В обґрунтування своїх вимог заявниця вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьку, померла її мати, ОСОБА_2 . Після її смерті було отримано свідоцтво про смерть та довідку про причину смерті. Останнім місцем проживання померлої, місцем настання смерті та місцем її поховання є м. Донецьк, Україна, але там проводиться антитерористична операція, тому органи влади, у тому рахунку органи РАЦС, у цьому районі не працюють, у зв`язку з чим вона не може отримати свідоцтво про смерть. Звернувшись до Луганського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Луганській області щодо реєстрації смерті, їй було відмовлено у зв`язку з видачею медичних документів закладами, які розташовані на території, непідконтрольній українській владі, що викликає сумнів у їх легітимності. У зв`язку з чим заявниця просить суд встановити факт смерті ОСОБА_2 .

В судове засідання заявниця не з`явилася, в заяві просила розглянути справу без її участі, наполягала на задоволенні заяви.

Представник заявника - адвокат Макогон А.О. в судове засідання не з`явилася, в заяві просила розглянути справу без її участі, наполягала на задоволенні заяви.

Заінтересована особа Луганський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Причина смерті: крововилив в речовину головного мозку при гіпертонічній хворобі. Довідка про причину смерті № 1684 видана державним закладом ««Республіканське бюро судово-медичної експертизи «відділ суд-мед. експертизи трупів»» (а.с.47).

Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 24.04.2019 року видано Калінінським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції ДНР, де місцем смерті зазначено м. Донецьк (а.с.48).

Заявниця по справі, ОСОБА_1 , є дочкою померлої ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.45) та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 (а.с.46).

Луганським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Луганській області представнику заявниці ОСОБА_3 було відмовлено у державній реєстрації смерті, оскільки медичні документи, оформлені медичними закладами, які розташовані на території непідконтрольній українській владі, вказують на те, що відсутнє підпорядкування медичного закладу у відповідності до відомчої підпорядкованості, що ставить під сумнів легітимність оформлення лікарського свідоцтва про смерть закладами охорони здоров`я, органами, установами, організаціями, місцем розташування яких є населені пункти, на територіях яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження відповідно до Додатку 1 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014р. № 1085 (у редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.05.2015 р. № 428-р.) (а.с.14).

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення фактів, які підлягають реєстрації в органах реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Згідно до п. 6, п. 9 «Про затвердження правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні» від 18.10.2000 року № 52/5, реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення в судовому порядку факту смерті, звернення для реєстрації смерті особи, оголошеною судом померлою.

Державна реєстрація факту смерті, встановленого в судовому порядку, проводиться за заявою осіб, що були позивачами при розгляді судом справи, а також спадкоємців померлого при поданні рішення суду. Складений актовий запис про смерть включається до книги державної реєстрації смерті за поточний рік, якщо з часу настання смерті не минуло одного року, або до книги поновлених записів цивільного стану за поточний рік, якщо минуло більше року.

Наказом Міністерства юстиції України № 953/5 від 17.06.2014 року „Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції (з внесеними змінами від 05.11.2014р.) з 21.11.2014р. тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території Луганської області та Донецької області. Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території.

Є загальновідомим, що місто Донецьк відповідно до законодавства України є тимчасово окупованою територією.

Приймаючи до уваги свідоцтво про смерть, що видане установою, яка знаходиться на тимчасово окупованій території України із відбитком печатки так званої «Луганської народної республіки», суд враховує практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, зокрема «Лоізіду проти Туреччини», «Кіпр проти Туреччини», а також Молдови та Росії (зокрема, «Мозер проти Республіки Молдова та Росії»), де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Таким чином, приймаючи до уваги ті докази, які були надані заявником, в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ст. 317 та п. 8 ст. 430 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 77-81, 263-265, 268, 315-317, 354-355, 430 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт того, що громадянка України ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Полтавка Молотовського району Приморського краю, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьку, Україна, місце реєстрації померлої: АДРЕСА_1 від крововиливу в речовину головного мозку при гіпертонічній хворобі.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Луганського апеляційного суду через Білокуракинський районний суд Луганської області на підставі п.15.5 ч.1 Розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий Артемівським РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області 20.09.2000 р., зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Представник заявника ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_3 , свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 000193 від 17.08.2018 року.

Заінтересована особа - Луганський МВ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Луганській області, , місцезнаходження: вул. Федоренко буд. 10, м. Сєверодонецьк Луганської області.

Суддя Білокуракинського

районного суду Луганської області О.Ю. Максименко