Провадження №2/359/579/2019
Справа №359/6338/18
РІШЕННЯ

Іменем України

18 лютого 2019 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 березня 2008 року з нього на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ј частини від його заробітку щомісячно та до досягнення дитиною повноліття. 12 вересня 2015 року ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_4 Від цього шлюбу у них народилась дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. На даний час ОСОБА_4 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Крім цього, на утриманні позивача знаходиться також непрацездатна матір ОСОБА_6 та вітчим ОСОБА_7, який має хворобливий стан здоровя та потребує додаткових матеріальних витрат на лікування. Таким чином на утриманні ОСОБА_1 перебуває його дружина ОСОБА_4, дочка ОСОБА_5, у звязку з тим, що соціальна допомога по догляду за дитиною не забезпечує їм належних умов для проживання, а також матір ОСОБА_6 та вітчим ОСОБА_7, так як розмір їхніх пенсії не дозволяють належно харчуватись, оплачувати комунальні послуги та лікуватись. Крім цього, ОСОБА_2 разом з своєю родиною проживає в квартирі №22, що розташована в м. Бориспіль по вул. Френкеля, 2, яка на праві приватної власності належить позивачу та його матері. Звернення позивача щодо передачі Ѕ частини квартири в рахунок подальшої сплати аліментів ОСОБА_2 ігнорує. Під час розгляду справи про стягнення аліментів у 2008 році позивач, як платник аліментів, проживав сам, його матір була працездатною, вітчим також працював та не був тяжко хворим. Тому вказані обставини були відсутніми під час ухвалення рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 березня 2008 року. За вказаних обставин ОСОБА_1 просить зменшити розмір аліментів, які стягують з нього на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначивши аліменти у розмірі 1/5 частини від його заробітку (доходу), починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дочкою повноліття.

Представник позивача ОСОБА_8 у судовому засіданні підтримав предявлений позов та наполягав на його задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 надала відзив на позовну заяву, яким просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень проти позову вказала на те, що ОСОБА_1 вже звертався до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на утримання дочки. Проте, рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 вересня 2008 року у задоволенні позову було відмовлено. Дійсно, 01 жовтня 2017 року у позивача народилась дочка ОСОБА_9 На переконання відповідача укладення позивачем нового шлюбу та народження дитини не підтверджують того, що сплата аліментів ставить його та його сімю у скрутне матеріальне становище, а також те, що його матеріальний стан змінився наскільки, що він неспроможний сплачувати аліменти у визначеному рішенням суду розмірі. Крім цього, у разі зменшення розміру аліментів на утримання дочки це може вплинути на можливість надати дитині повноцінний рівень фізичного, інтелектуального та культурного розвитку, що є неприпустимим. ОСОБА_1 у вихованні дочки прямої участі не приймає, не цікавиться її освітою та рівнем інтелектуального розвитку, не розвиває її культурно та не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Тоді як дитина виявляє інтерес до навчання, культурних заходів і фізичного розвитку, зокрема відвідує додаткові заняття з англійської мови, математики та заняття з художньої гімнастики. Також дитина відноситься до групи дітей з діагнозом ЧХД (часто хворіюча дитина) з хронічними захворюваннями: атопічний дерматит, хронічний аденотонзиліт, сколіотична постава та перебуває на «Д» обліку, що потребує додаткових витрат на спеціальне дієтичне збалансоване харчування, лікування, консультації лікарів та діагностичні дослідження. Тому позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та не відповідають дійсності.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що предявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 березня 2008 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ј частини його заробітку щомісячно до повноліття дитини, починаючи з 16 січня 2008 року, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку (а.с.8).

12 вересня 2015 року ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_4 Від цього шлюбу вони мають малолітню дочку ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2. Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про шлюб (а.с.11) та копією свідоцтва про народження (а.с.12).

У відповідності до вимог ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Таким чином судом встановлено, що з часу ухвалення рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на корить ОСОБА_2 на утримання спільної дочки, у позивача змінився сімейний стан. Вказане полягає в тому, що на даний час на утриманні позивача перебуває дружина ОСОБА_4, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, та малолітня дочка ОСОБА_9

Разом з цим судом критично оцінюються твердження позивача стосовно того, що на його утриманні знаходиться також непрацездатна матір ОСОБА_6 та вітчим ОСОБА_7, який має хворобливий стан здоровя та потребує додаткових витрат на лікування.

Встановлено, що ОСОБА_6 є пенсіонером та отримує пенсію за віком (а.с.19). В свою чергу, ОСОБА_7 є вітчимом позивача, згідно копії свідоцтва про одруження між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 (а.с.20). У 2017 році ОСОБА_7 був встановлений діагноз церебральний атеросклероз, стан після перенесення ОНМК в басейнах обох СМА, правої мозочкової артерії. З копій виписних епікрізів з медичної карти стаціонарного хворого вбачається, що в період з 16 по 30 січня 2017 року, 20 травня по 10 червня 2017 року, 23 червня по 07 липня 2017 року та з 10 січня по 23 січня 2018 року ОСОБА_7 перебував на стаціонарному лікуванні в Бориспільській ЦРЛ (а.с.22-25).

За правилами ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Всупереч цьому, матеріали цивільної справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження тієї обставини, що матір та вітчим позивача не мають власних доходів та перебувають на його утриманні, а також, що саме позивач надає матеріальну допомогу на утримання матері та вітчима, зокрема на придбання продуктів харчування, оплату комунальних послуг, придбання ліків.

З довідок про доходи №90 від 16 вересня 2018 року та №88 від 07 лютого 2019 року встановлено, що ОСОБА_1 працює на посаді диспетчера УПР РСП «Київцентраеро» Украероруху. Загальна сума його доходу за період з липня 2017 року по січень 2018 року становила 174346 гривень 91 копійки, за період липень грудень 2018 року 228032 гривень 48 копійок (а.с.14,104).

Проаналізувавши розмір заробітної плати ОСОБА_1, зокрема у грудні 2018 року 55481 гривень 57 копійок, листопаді 2018 року 50019 гривні 45 копійок та у жовтні 2018 року 58463 гривень 31 копійок, а також суму податків та зборів, які підлягають вирахуванню з його заробітної плати, та стягнення аліментів на утримання дочки у розмірі ј частки від його заробітку щомісячно, грошові кошти, що залишаються на забезпечення власної життєдіяльності відповідача становлять суму відповідно у грудні 2018 року 33581 гривень 79 копійок, листопаді 2018 року 30199 гривень 24 копійок, жовтні 2018 року 35297 гривень 22 копійки. Тоді як виплата аліментів у зазначені місяці становила, відповідно 11080 гривень 88 копійок, 10066 гривень 42 копійок та 11765 гривень 74 копійок.

Вказаний розмір аліментів становить величину, що більш ніж в пять разів перевищує розмір прожиткового мінімуму на утримання дитини віком від 6 до 18 років, визначений ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», що становить з 01 січня 2019 року 2027 гривень.

Таким чином, грошові кошти, які залишаються у розпорядженні відповідача, є достатніми для забезпечення власних умов проживання та життєдіяльності своєї сімї. Проте, є непропорційними по відношенню до розміру аліментів на утримання дитини.

У відповідності до ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

За змістом ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року, батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Суд погоджується з доводами відповідача стосовно того, що зменшення розміру аліментів не повинно впливати на можливість надання дитині повноцінного рівня фізичного, інтелектуального та культурного розвитку.

Разом з цим, на переконання суду зменшення розміру аліментів з ј частки заробітку (доходу) позивача до 1/5 частки його доходу не призведе до погіршення умов матеріального забезпечення ОСОБА_3

Аналізуючи доводи відповідача стосовно потреби дитини в додаткових витратах, повязаних з відвідуванням додаткових занять з англійської мови, математики та занять з художньої гімнастики. Зокрема, згідно копій квитанцій приєднаних до матеріалів цивільної справи (а.с.59-66) вбачається, що ОСОБА_2 витрачає щомісячно 500 гривень на курси англійської мови для дочки.

Крім цього, згідно відомостей з медичної карти амбулаторної хворої (а.с.49-57) вбачається, що ОСОБА_3 відноситься до групи дітей з діагнозом ЧХД (часто хворіюча дитина) з хронічними захворюваннями: атопічний дерматит, хронічний аденотонзиліт, сколіотична постава та перебуває на «Д» обліку, що також потребує додаткових витрат на спеціальне дієтичне збалансоване харчування, лікування, додаткові консультації лікарів та діагностичні дослідження, спеціальні гігієнічні засоби для догляду за шкірою, спеціальне ортопедичне взуття, ортопедичні устілки, заняття ЛФК, профілактику даних захворювань.

Проте, судом критично оцінюються вказані доводи відповідача в якості підстави щодо недопустимості зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дочки.

Оскільки, позивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження тієї обставини, що розмір аліментів, які ОСОБА_1 сплачує на утримання їхньої спільної дитини, є недостатнім для забезпечення дочки належним лікуванням, а також для забезпечення необхідного рівня фізичного та духовного розвитку дитини.

Крім цього, суд звертає увагу на ту обставину, що у разі необхідності ОСОБА_2 не позбавлена можливості предявити до ОСОБА_1 позов про стягнення додаткових витрат, повязаних з лікуванням дочки або розвитком її здібностей.

В обґрунтування відсутності підстав для задоволення позову, ОСОБА_2 також зазначила, що вона та позивач перебувають в однакових соціальних умовах, зокрема на її утриманні перебуває малолітній син ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.44), та її непрацездатна матір ОСОБА_11 (а.с.45).

Проте, з огляду на положення ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів врахуванню підлягають, серед іншого, обставини наявності інших дітей, непрацездатних батьків у платника аліментів, а не одержувача. З огляду на це, судом дані доводи відповідача до уваги не приймаються.

При цьому, суд враховує, що згідно положенням ч.2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З огляду на це, враховуючи принцип справедливості та розумності, суд вважає співмірним стягнення аліментів на утриманням неповнолітньої ОСОБА_3 у розмірі 1/5 частини доходу (заробітку) позивача, але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п.23 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №5 від 15 травня 2006 року, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

У звязку з цим, розмір аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, який визначений даним судовим рішенням, підлягає стягненню з ОСОБА_1, починаючи з дня набранням рішенням законної сили.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З квитанції, що міститься в матеріалах цивільної справи (а.с.1), вбачається, що при предявленні позову до суду ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 704 гривень 80 копійок. Предявлений ним позов задоволений. Разом з цим, ОСОБА_1 просив суд у разі задоволення його позову не стягувати з ОСОБА_2 судові витрати на його користь. Тому судом не здійснюється розподіл судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», ч.8 ст.7, ст.180, ч.2 ст.182, ч.1 ст.192 СК України, ч.1 та ч.6 ст.81, ч.1 ст.141, п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зменшити розмір аліментів на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, які стягуються на підставі рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 березня 2008 року.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_6, фактично проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_7, РНОКПП: НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/5 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили додня досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 22 лютого 2019 року.

Суддя: В.В. Журавcький