Справа №621/1838/19
Пр. №2-н/621/104/19
УХВАЛА

Іменем України

10 липня 2019 року м. Зміїв

Суддя Зміївського районного суду Харківської області Шахова В.В., розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію,

в с т а н о в и в:

08.07.2019 Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут» в особі представника Пилипенко О.М. звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 6471 грн 66 коп.

Відповідно до частини 1 статті 167 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня отримання судом у порядку, передбаченому частинами п`ятою, шостою статті 165 цього Кодексу, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

До заяви додано копії наступних документів: довідки абонента по особовому рахунку: НОМЕР_1 від 04.07.2019; виписки по особовому рахунку боржника; статуту ПрАТ «Харківенергозбут»; витягу з ЄДРПОУ ПрАТ «Харківенергозбут»; Договору про постачання електричної енергії; комерційної пропозиції для побутових споживачів.

Вивчивши заяву, дослідивши додані до неї документи, приходжу до наступного висновку.

За положенням статті 5 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого не майнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Серед способів захисту, передбачених статтею 16 Цивільного кодексу України, не зазначено такого способу захисту, як установлення правовідносин.

Разом з тим, виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист у суді порушених або невизнаних прав, меж здійснення особою цивільних прав і виконання цивільних обов`язків (статті 3, 6, 12 - 15, 20 Цивільного кодексу України, статті 3 - 5 Цивільного процесуального кодексу України) можна дійти висновку про те, що в разі невизнання споживачем права виробника, (виконавця) послуг на укладення договору про надання житлово-комунальних послуг, який відповідає вимогам типового договору, таке право підлягає захисту судом на підставі пункту 1 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України, шляхом визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативним актом обов`язкової дії.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 163 Цивільного процесуального кодексу України, до заяви про видачу судового наказу додаються копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Відповідно до частини 1, 2 статті 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частини 4 статті 203 Цивільного кодексу України, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до частини 1 статті 12 України "Про житлово-комунальні послуги", надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Відповідно до частини 2 статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", виконавець послуги з постачання та розподілу електричної енергії зобов`язаний постачати споживачеві електричну енергію відповідно до умов укладеного договору про постачання з дотриманням встановлених показників якості послуг.

Відповідно до частини 2 статті 56 Закону України «Про ринок електричної енергії», договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником.

Як вбачається із копії договору та комерційної пропозиції № 10, підпис боржника ОСОБА_1 в них відсутній. Підтвердження направлення, та отримання боржником вказаних документів матеріали заяви не містять.

Відповідно до частини 1, 2 статті 207 Цивільного кодексу України,

правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 165 Цивільного процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Статтею 163 Цивільного процесуального кодексу України визначено форму і зміст заяви про видачу судового наказу.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 163 Цивільного процесуального кодексу України, до заяви про видачу судового наказу додаються: 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Таким чином, суд не може прийняти до уваги наданий заявником договір як належний доказ, що підтверджує право грошової вимоги до боржника.

Відповідно до частини 1 статті 166 Цивільного процесуального кодексу України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

У відповідності до частини 2 статті 164 Цивільного процесуального кодексу України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі викладено, керуючись статтями 160 166, 186 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

п о с т а н о в и в:

У видачі судового наказу за заявою Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з вказаних підстав не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала про відмову у видачі судового наказу може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області.

Повний текст ухвали складено та підписано 10 липня 2019 року.

Суддя Зміївського районного суду

Харківської області В.В. Шахова