Справа № 127/4819/17
Провадження № 2/127/2582/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2019 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:головуючого судді Антонюка В. В.,

за участі: секретаря - Гончарука І. О.,

представника позивача- Куйдана О. І.,

представника відповідачів -ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

06 березня 2017 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулось до суду із позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості та просило суд стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором № 0 від 25 грудня 2007 року у розмірі 265 358 грн. 72 коп. з ОСОБА_2 солідарно з ОСОБА_3, з ОСОБА_4 в солідарному порядку з ОСОБА_2, з ОСОБА_5 в солідарному порядку з ОСОБА_2 та стягнути на користь ПАТ «УкрСиббанк» з відповідачів сумум сплаченого судового збору у розмірі 3 980 грн. 38 коп., а саме в рівних частках з кожного по 995 грн. 09 коп.

Вимоги позовної заяви мотивовані тим, що між позивачем та ОСОБА_2 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 від 25 грудня 2007 року (в системі обліку банку договір № 0, надалі - Кредитний договір) з додатковими угодами № 1 від 30 жовтня 2008 року, № 1 від 10 лютого 2009 року, № 2 від 21 січня 2010 року, № 2 від 28 грудня 2010 року, № 3 від 28 лютого 2011 року, № 4 від 31 січня 2014 року, № 5 від 31 січня 2014 року.

Відповідно до умов Кредитного договору, позивач надав позичальнику кредит (грошові кошти) в сумі 50 000,00 дол. США шляхом видачі кредитних коштів через касу банку, а позичальник зобовязався повернути наданий кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку № 1 до договору, але в будь-якому випадку не пізніше 24 грудня 2037 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту (п. 1.1, 1.2 кредитного договору).

За користування кредитними коштами позичальник зобов'язався сплачувати проценти у розмірі та порядку, встановленому п. 1.3 кредитного договору, п. 1.4 додаткової угоди № 2 від 21 січня 2010 року, п. 6 додаткової угоди № 2 від 28 грудня 2010 року, п. 1 додаткової угоди № 3 від 28 лютого 2011 року. Проценти нараховуються на суму кредиту, що надана банком позичальнику, і ще не повернута останнім у власність банку (п. 1.3. кредитного договору).

Згідно з п. 4.1. кредитного договору у випадку порушення термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань (термінів повернення кредиту та/або процентів) Відповідач 1 сплачує Позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості, розрахованої за кожен день прострочення платежу, включаючи день погашення заборгованості.

Додатковими угодами № 1 від 30 жовтня 2008 року, № 1 від 10 лютого 2009 року внесені зміни до кредитного договору щодо додатку № 1. Додатковою угодою № 2 від 21 січня 2010 року змінено схему погашення кредиту на ануїтетний платіж та розмір процентної ставки ( п. 1.1., п. 1.4. додаткової угоди № 2).

Додатковою угодою № 2 від 28 грудня 2010 року було змінено валюту кредитування та видано позичальнику новий транш у розмірі 373 809 грн. 23 коп. для погашення заборгованості за траншем в іноземній валюті. Позичальник зобовязався повернути транш в національній валюті шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі, передбаченому п. 4.2 додаткової угоди № 2 від 28 грудня 2010 року, та сплачувати проценти за ставкою, вказаною у п. 6 додаткової угоди № 2 від 28 грудня 2010 року.

Додатковою угодою № 3 від 28 лютого 2011 року змінено розмір процентної ставки та розмір ануїтетного платежу.

В забезпечення виконання кредитних зобовязань позичальника по вказаному кредитному договору були прийняті:

-порука ОСОБА_3 згідно договору поруки № 241798 від 21 січня 2010 року з додатковими угодами № 1 від 28 грудня 2010 року, № 2 від 28 лютого 2011 року;

-порука ОСОБА_4 згідно договору поруки № 169821 від 25 грудня 2007 року з додатковими угодами № 1 від 28 грудня 2010 року, № 2 від 28 лютого 2011 року;

-порука ОСОБА_5 згідно договору поруки № 169799 від 25 грудня 2007 року з додатковими угодами № 1 від 28 грудня 2010 року, № 2 від 28 лютого 2011 року.

Всупереч умов Кредитного договору ОСОБА_2 не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та по процентам протягом тривалого часу, чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобовязання.

Станом на 28 лютого 2017 року заборгованість за кредитним договором № 0 від 15 грудня 2007 року (в системі обліку банку договір № 0) становить: 265 358 грн. 72 коп., з яких:

-137 904,23 грн. - заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 2 055,52 дол. США за строк з 28 березня 2014 року по 28 лютого 2017 року;

-78 964,37 грн. - заборгованість за процентами, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 75 900,79 дол. США за строк з 28 лютого 2014 року по 27 лютого 2017 року;

-29 655,68 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 28 лютого 2016 року по 28 лютого 2017 року;

-18 834,44 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 28 лютого 2016 року по 28 лютого 2017 року.

З огляду на зазначене вище, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

У судовому засідання представник позивача ПАТ «УкрСиббанк» ОСОБА_6 вимоги позовної заяви підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити з підстав зазначених у позові.

Представник відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про часткове задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25 грудня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» (банк) та ОСОБА_2 (позичальник) було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, з додатковими угодами № 1 від 30 жовтня 2008 року, № 1 від 10 лютого 2009 року, № 2 від 21 січня 2010 року, № 2 від 28 грудня 2010 року, № 3 від 28 лютого 2011 року, № 4 від 31 січня 2014 року, № 5 від 31 січня 2014 року (Т. 1 а.с. 4-106).

Відповідно до умов кредитного договору, банк зобовязується надати позичальнику кредитні кошти в іноземній валюті, долар США, в сумі 50 000,00 доларів США, що дорівнює еквіваленту 252 500,00 грн. за курсом НБУ на день укладення договору, а позичальник зобовязується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у даному договорі. Позичальник зобовязаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку № 1 до Договору, але в будь-якому випадку не пізніше 24 грудня 2037 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов цього договору та/або згідно умов відповідної угоди сторін. За користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 9,500% річних.

Згідно з п. 1.4. додаткової угоди № 2 від 21 січня 2010 року, сторони домовились, що з 21 січня 2010 року за використання кредитних коштів за договором встановлюється процентна ставка:

-з 21 січня 2010 року по 24 січня 2011 року у розмірі 6,5 % річних в доларах США, якщо після підписання цієї додаткової угоди не буде встановлена інша процентна ставка згідно умов договору;

-з 25 січня 2011 року до закінчення строку дії договору у розмірі 9,5 % річних в доларах США, якщо після підписання цієї додаткової угоди не буде встановлена інша процентна ставка згідно умов договору.

Позичальник з дати підписання додаткової угоди № 2 від 21 січня 2010 року зобовязується повертати кредит та сплачувати плату за кредит шляхом щомісячної сплати ануїтетних платежів в день сплати ануїтетного платежу (п. 1.1. додаткової угоди № 2 від 21 січня 2010 року).

Відповідно до п. 6 додаткової угоди № 2 від 28 грудня 2010 року, сторони домовились, що за використання кредитних коштів за договором з 28 грудня 2010 року встановлюється процентна ставка в розмірі 6,5 % річних, а з 28 січня 2011 року встановлюється процентна ставка в розмірі 9,5 % річних, з 28 грудня 2015 року встановлюється процентна ставка в розмірі 11,5 % річних за траншами, отриманими в доларах США та українській гривні, якщо після підписання цієї додаткової угоди не буде встановлена інша процентна ставка згідно умов договору.

Згідно з п. 1 додаткової угоди № 3 від 28 лютого 2011 року, сторони домовились, що за використання кредитних коштів за договором встановлюється процентна ставка:

-з 28 лютого 2011 року по 27 лютого 2012 року у розмірі 6,5 % річних в національній валюті, якщо після підписання цієї додаткової угоди не буде встановлена інша процентна ставка згідно умов договору;

-з 28 лютого 2012 року по 27 грудня 2015 року у розмірі 9,5 % річних в національній валюті, якщо після підписання цієї додаткової угоди не буде встановлена інша процентна ставка згідно умов договору;

-з 28 грудня 2015 року до закінчення строку дії договору у розмірі 11,5 % річних в національній валюті, якщо після підписання цієї додаткової угоди не буде встановлена інша процентна ставка згідно умов договору.

Проценти нараховуються на суму кредиту, що надана банком позичальнику, і ще не повернута останнім у власність банку (п. 1.3. кредитного договору).

Згідно з п. 4.1. кредитного договору у випадку порушення термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань (термінів повернення кредиту та/або процентів) Відповідач 1 сплачує Позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості, розрахованої за кожен день прострочення платежу, включаючи день погашення заборгованості.

Додатковою угодою № 2 від 28 грудня 2010 року змінено валюту кредитування та видано позичальнику новий транш у розмірі 373 809 грн. 23 коп. для погашення заборгованості за траншем в іноземній валюті. Сторони домовилися, що для ідентифікації кредитного договору можуть застосовуватися як номер договору, зазначений при його укладенні, а саме № 0, так і реєстраційний номер договору в системі обліку банку, а саме №1, а також №0, №0. Позичальник зобовязався повернути транш в національній валюті шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі, передбаченому п. 4.2 додаткової угоди № 2 від 28 грудня 2010 року, та сплачувати проценти за ставкою, вказаною у п. 6 додаткової угоди № 2 від 28 грудня 2010 року.

У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Так, позивач виконав свої зобовязання за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 25 грудня 2007 року та додаткових угод до нього у повному обсязі, надавши відповідачу ОСОБА_2 кредит у розмірі зазначеному у договорі (Т. 1 а.с. 120-121).

Згідно з ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязань (неналежне виконання).

Однак, суд встановив, що відповідач ОСОБА_2 не виконав належним чином взяті на себе за договором зобовязання, що призвело до утворення в нього перед банком заборгованості.

З довідки-розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що станом на 28 лютого 2017 року заборгованість відповідача ОСОБА_2, що виникла у зв'язку з невиконанням умов кредитного договору № 0 від 25 грудня 2007 року становить 265 358 грн. 72 коп., з яких:

- 137 904,23 грн. - заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 2 055,52 дол. США за строк з 28 березня 2014 року по 28 лютого 2017 року;

- 78 964,37 грн. - заборгованість за процентами, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 75 900,79 дол. США за строк з 28 лютого 2014 року по 27 лютого 2017 року;

- 29 655,68 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 28 лютого 2016 року по 28 лютого 2017 року;

- 18 834,44 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 28 лютого 2016 року по 28 лютого 2017 року (Т. 1 а.с. 122-130).

У звязку з неналежним виконанням ОСОБА_2 умов кредитного договору № 0 від 25 грудня 2007 року банком на адресу відповідача було направлено вимогу від 21 лютого 2014 року про необхідність погашення простроченої заборгованості. Однак, зазначена вимога виконана не була (Т. 1 а.с. 203).

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 509, 526 ЦК України, одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Згідно з ч. 1ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобовязань відповідача ОСОБА_2 за кредитним договором № 0 від 25 грудня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» (банк) та ОСОБА_4 (поручитель) було укладено договір поруки № 169821 від 25 грудня 2007 року, відповідно до умов якого поручитель зобовязується перед кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_2 (боржник) усіх його зобовязань перед кредитором, що виникли з кредитного договору № 0 від 25 грудня 2007 року, укладеного між кредитором та боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Відповідальність поручителя і боржника є солідарною. Цей договір діє до повного припинення всіх зобовязань боржника за основним договором (Т. 1 а.с. 112-113).

Також, між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 було укладено додаткові угоди, а саме:

-додаткова угода № 1 від 28 грудня 2010 року до договору поруки № 169821 від 25 грудня 2007 року (Т. 1 а.с. 114);

-додаткова угода № 2 від 28 лютого 2011 року до договору поруки № 169821 від 25 грудня 2007 року (Т. 1 а.с. 115).

З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобовязань відповідача ОСОБА_2 за кредитним договором № 0 від 25 грудня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» (банк) та ОСОБА_5 (поручитель) було укладено договір поруки № 169799 від 25 грудня 2007 року, відповідно до умов якого поручитель зобовязується перед кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_2 (боржник) усіх його зобовязань перед кредитором, що виникли з кредитного договору № 0 від 25 грудня 2007 року, укладеного між кредитором та боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Відповідальність поручителя і боржника є солідарною. Цей договір діє до повного припинення всіх зобовязань боржника за основним договором (Т. 1 а.с. 116-117).

Також, між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 було укладено додаткові угоди, а саме:

-додаткова угода № 1 від 28 грудня 2010 року до договору поруки № 169821 від 25 грудня 2007 року (Т. 1 а.с. 118);

-додаткова угода № 2 від 28 лютого 2011 року до договору поруки № 169799 від 25 грудня 2007 року (Т. 1 а.с. 119).

З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобовязань відповідача ОСОБА_2 за кредитним договором № 0 від 25 грудня 2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» (кредитор) та ОСОБА_3 (поручитель) було укладено договір поруки № 241798 від 21 січня 2010 року, відповідно до умов якого поручитель зобовязується перед кредитором відповідати за виконання ОСОБА_2 (боржник) усіх його зобовязань перед кредитором, що виникли з договорів поруки № 1 від 21 січня 2010 року, укладеного між кредитором та боржником, існуючих в теперішній час, і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Відповідальність поручителя і боржника є солідарною. Цей договір діє до повного припинення всіх зобовязань боржника за основним договором або до погашення поручителем зобовязань боржника в рахунок виконання зобовязань за основним договором в сумі та в межах якої поручитель відповідає перед кредитором, тобто до першої із перерахованих подій, яка настане раніше (Т. 1 а.с. 107-109).

Також, між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 було укладено додаткові угоди, а саме:

-додаткова угода № 1 від 28 грудня 2010 року до договору поруки № 241798 від 21 січня 2010 року (Т. 1 а.с. 110);

-додаткова угода № 2 від 28 лютого 2011 року до договору поруки № 245676 від 28 грудня 2010 року (Т. 1 а.с. 111).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03 липня 2017 року, призначено по справі судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (Т. 2 а.с. 17).

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої та технічної експертизи № 6754/6755/17-21 від 29 листопада 2017 року встановлено, що:

-підпис від імені поручителя на додатковій угоді № 1 від 28 грудня 2010 року до договору поруки № 169821 від 25 грудня 2007 року виконаний не ОСОБА_4, не ОСОБА_3, а іншою особою;

-підпис від імені поручителя на додатковій угоді № 1 від 28 грудня 2010 року до договору поруки № 169821 від 25 грудня 2007 року виконаний ОСОБА_5;

-підпис від імені поручителя на додатковій угоді № 2 від 28 лютого 2011 року до договору поруки № 169821 від 25 грудня 2007 року виконаний ОСОБА_4;

-підпис від імені поручителя на додатковій угоді № 2 від 28 лютого 2011 року до договору поруки № 169799 від 25 грудня 2007 року виконаний ОСОБА_5;

-підпис від імені поручителя на додатковій угоді № 2 від 28 лютого 2011 року до договору поруки № 245676 від 28 грудня 2010 року виконаний ОСОБА_3 (Т. 2 а.с. 56-61).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15 січня 2018 року, призначено по справі додаткову судово-почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (Т. 2 а.с. 72).

Згідно з висновком судового експерта за результатами проведення додаткової судово-почеркознавчої та технічної експертизи № 990/991/18-21 від 20 квітня 2018 року було встановлено, що:

-підпис від імені поручителя на додатковій угоді № 1 від 28 грудня 2010 року до договору поруки № 241798 від 21 січня 2010 року виконаний ОСОБА_3;

-підпис від імені поручителя на додатковій угоді № 1 від 28 грудня 2010 року до договору поруки № 169821 від 25 грудня 2007 року виконаний ОСОБА_5 (Т. 2 а.с. 92-96).

Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Згідно із частиною четвертою статті 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Як вбачається із правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 11 листопада 2015 року у справі № 6-2056цс15, порука це строкове зобовязання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, сплив цього строку припиняє субєктивне право кредитора. Це означає, що строк поруки відноситься до преклюзивних. Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.

Досліджуючи матеріали справи, судом було встановлено, що договорами поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами зазначених вище договорів встановлено, що вони діють до повного виконання позичальником або поручителями своїх обовязків, передбачених основним зобовязанням.

У звязку з порушенням боржником виконання зобовязання за кредитним договором банк відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України та умов кредитного договору використав право достроково вимагати стягнення з позичальника та поручителя заборгованості за кредитним договором, надіславши повідомлення про дострокове повернення суми кредиту й повязаних із ним платежів, змінивши таким чином строк виконання основного зобовязання.

В разі, якщо кредитор змінює на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строк виконання основного зобовязання, то передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячний строк обчислюється від цієї дати.

У шестимісячний строк банк у будь-якій формі вимог до поручителів не предявив, отже позов до поручителів подано з пропуском встановленого шестимісячного строку.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № НОМЕР_1 від 25 грудня 2007 року (в системі обліку банку договір № НОМЕР_2) у розмірі 265 358 грн. 72 коп.

Судовий збір, понесений позивачем у розмірі 3 980 грн. 38 коп., в силу ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 76, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України; ст.ст. 509, 525, 526, 530, 549, 553, 559, 610, 629, 1050, 1054 ЦК України, суд,

в и р і ш и в :

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № НОМЕР_1 від 25 грудня 2007 року (в системі обліку банку договір № НОМЕР_2) у розмірі 265 358 (двісті шістдесят пять тисяч триста пятдесят вісім) гривень 72 копійки.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судові витрати, що становлять суму сплаченого судового збору в розмірі 3 980 (три тисячі девятсот вісімдесят) гривень 38 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Позивач: Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк», 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 2/12, ідентифікаційний код в ЄДР: 09807750, МФО 351005.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_3, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_4, адреса місця реєстрації: м. Вінниця, вул. 50-річчя ПеремогиАДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_5, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_6.

Відповідач: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, ІПН НОМЕР_6, зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_6.

Суддя: