Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/739/19

Провадження № 2/126/587/2019

"04" липня 2019 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Хмель Р. В.

секретар Дончик О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участі третіх осіб без самостійних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , звернулася в суд з позовом, в якому просить визнати за нею, як за спадкоємцем за законом право власності на 3/7 частини житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 .

Позов обгрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки ОСОБА_5 , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно.

Позивачка, як спадкоємець першої черги за законом на майно померлого, спадщину прийняла у встановлений шестимісячний строк. Маючи намір належним чином оформити спадкове майно, звернулася з відповідною заявою до нотаріальної контори, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Вищезазначені обставини унеможливлюють подальше нотаріальне оформлення спадщини за законом та видачу свідоцтва про право на спадщину, що стало підставою звернення ОСОБА_1 з позовом до суду.

Дана позовна заява надійшла до суду 01.04.2019 року, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, була передана для розгляду судді Хмель Р.В.

Ухвалою суду від 16.04.2019 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання на 23.05.2019 року. Ухвалою суду від 23.05.2019 року залучено до участі в справі в якості третьої особи ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , підготовче засідання відкладено на 04.07.2019 року на 09:00 год.

Позивачка, ОСОБА_1 , надала через канцелярію суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, справу просила слухати у її відсутність.

Відповідач, ОСОБА_2 , надав через канцелярію суду заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, справу просив слухати у його відсутність.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_7 , надала через канцелярію суду заяву, про визнання позову та розгляд справи без її участі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 , надав через канцелярію суду заяву, про визнання позову та розгляд справи без його участі.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. В силу ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Дослідивши матеріали справи та усі забрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 , у віці 62 роки, помер ОСОБА_5 , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Війтівської сільської ради 09.07.2018 року.

Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме: 3/7 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , разом з відповідною часткою господарських будівель та споруд.

З наявної в матеріалах справи довідки № 175 від 22.03.2019 року, виданої виконавчим комітетом Війтівської сільської ради Бершадського району Вінницької області вбачається, що спадкоємцями на майно померлого ОСОБА_5 є його дружина ОСОБА_1 , 1957 р.н., дочка ОСОБА_8 , 1978 р.н., син ОСОБА_4 , 1981 р.н. та син ОСОБА_2 , 1981 р.н..

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 , спадщину прийняла в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала разом з померлим ОСОБА_5 , що підтверджено наявною в матеріалах справи інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №54282854 від 29.11.2018 року. Маючи намір належним чином оформити спадкове майно, звернулась до нотаріальної контори з відповідною заявою, однак отримала постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії. Підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , стало те, що спадкоємець не надала нотаріусу правовстановлюючий документ на спадкове майно.

Згідно копії технічного паспорта та Інвентаризаційної справи №1339, виданої КП «Бершадське районне бюро технічної інвентаризації», житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , був зведений у 1965 році.

Згідно з вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року №11215, визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору, що має правове значення, було покладено саме на сільські ради.

При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів (далі - Вказівки), затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР (далі - Держкомстат СРСР) від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69.

Відповідно до статті 120 ЦК УРСР в редакції 1963 року колгоспний двір визначався, як сімейно-трудове об`єднання осіб, всі або частина яких були членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. При цьому за змістом частини другої статті 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться в пункті 6 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» положення статей 17, 18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року).

До правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

З огляду на викладене судом встановлено, що станом на 15 квітня 1991 року господарство, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , відносилося до категорії колгоспних дворів. Членами двору були: ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , а отже кожному з них належало по 1/7 частині майна колгоспного двору, розташованого за вищевказаною адресою.

ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 ) після смерті батьків ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 ) та ОСОБА_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 ) спадщину на належне їм майно прийняв належним чином, у встановленому законом строк, однак не оформив спадкових справ, що підтверджено наявними у матеріалах справи інформаціними довідками зі Спадкового реєстру та довідкою № 46 від 17.01.2019 року, виданою виконавчим комітетом Війтівської сільської ради.

Як роз`яснено у пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» в редакції, чинній на виникнення спірних правовідносин, правила статті 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 01 липня 1990 року. При припиненні двору з інших підстав (перетворення колгоспу у радгосп, виходу з колгоспу членів двору тощо), а також в разі смерті члена двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору (майна, що збереглося), відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом (частина перша статті 524 ЦК УРСР).

Згідно з частиною першою статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до частин першої, другої статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Водночас, в оформленні права на спадщину на спадкове майно та видачі відповідного свідоцтва позивачу, нотаріусом фактично було відмовлено у зв`язку з відсутністю документу, що посвідчує право власності спадкодавця на житловий будинок

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а спадкоємцем на належне йому майно за законом є дружина ОСОБА_1 , яка спадщину прийняла своєчасно, оскільки фактично вступила в управління спадковим майном, а тому позовні вимоги в частині визнання за нею права власності на спадкове майно після смерті чоловіка ОСОБА_5 , а саме на 3/7 частини житлового будинку та господарських споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , який належав останньому за життя, підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268, 272 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , жителя АДРЕСА_1 ) за участі третіх осіб без самостійних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , як за спадкоємцем за законом право власності на 3/7 частини житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , загальною площею 91,3 кв.м., житловою площею 54,9 кв.м., що позначається літерою "А" з відповідною часткою господарських будівель та споруд: веранда- літера "а", літня кухня - літера "Б", сарай - літера "В", гараж - літера "Г", літня кухня - літера "Д", погріб - літера "Дпід", сарай - літера "д", сарай - літера "д1", сарай - літера "д2", сарай - літера "д3", жомова яма - літера "Ж", сарай - літера "К", споруди 1-3, який в рівних частках належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_10 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Роз`яснити сторонам, що відповідно до п. 15.5 перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Р. В. Хмель