Справа №203/4/19
Провадження №2/0203/486/2019
13.05.2019 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Католікяна М.О.,
при секретарі Дзьомі Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування,
24 грудня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 15.06.2017 року на перехресті вул. Короленка та вул. Старокозацької в м. Дніпрі, сталося зіткнення автомобілів марки «Lexus» (реєстраційний номер - НОМЕР_1 ), який належить ОСОБА_2 , і марки «Mazda» (реєстраційний номер - НОМЕР_2 ) під керуванням відповідача. У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Lexus» було пошкоджено. Ризики пошкодження автомобіля марки «Lexus» були застраховані позивачем, і сума страхового відшкодування склала 310 000,00 грн., які позивач добровільно сплатив страхувальникові. У добровільному порядку відповідач не відшкодовує позивачеві понесені витрати, що стало причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача сплаченого страхового відшкодування, а також відшкодування судових витрат (а.с.а.с. 2 - 4, 23).
Представник позивача до суду не з`явився, звернувшись з клопотанням про розгляд справи за його відсутності (а.с. 3).
Відповідач до суду також не з`явився, був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК).
13 травня 2019 року у засіданні суд постановив ухвалу про розгляд справи у заочному порядку.
Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що 04.07.2016 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу, №120.0963327.201, за яким остання застрахувала ризики пошкодження належного їй автомобіля марки «Lexus» (реєстраційний номер - НОМЕР_1 ) (а.с.а.с. 5, 11).
15 червня 2017 року на перехресті вул. Короленка та вул. Старокозацької в м. Дніпрі, сталося зіткнення автомобілів марки «Lexus» (реєстраційний номер - НОМЕР_1 ) і марки «Mazda» (реєстраційний номер - НОМЕР_2 ) під керуванням відповідача. У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Lexus» було пошкоджено (а.с.а.с. 6, 7, 12, 13).
19 червня 2017 року ОСОБА_2 звернулася до позивача із заявою, якою повідомила про настання страхового випадку та учасників пригоди (а.с.а.с. 9, 10).
12 липня 2017 року постановою Кіровського районного суду
м. Дніпропетровська відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП). Постанову було ухвалено за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 15.06.2017 року (а.с. 8).
19 липня 2017 року позивач сплатив ОСОБА_2 страхове відшкодування в сумі 310 000,00 грн. (а.с.а.с. 14 - 18).
Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) підставою виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.
Згідно зі статтею 993 ЦК до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Аналогічні положення містить у собі стаття 27 Закону України від 07.03.1996 року №85/96-ВР «Про страхування».
Відтак, оскільки позивач виконав свої зобов`язання страховика у повному обсязі, до нього, у розумінні статті 993 ЦК, перейшло право вимоги відповідного відшкодування від особи, відповідальної за завдані збитки.
Ураховуючи викладене, суд вважає за необхідне заявлений у справі позов задовольнити.
У порядку статті 141 ЦПК з відповідача на користь позивача також підлягають відшкодуванню витрати останнього зі сплати судового збору в сумі 4 650,00 грн. (а.с. 1).
Керуючись статтями 5, 7, 10 - 13, 19, 23, 76 - 81, 89, 133, 141, 209, 210, 213, 223 , 228 , 229 , 258 , 259 , 263 - 265, 274, 275, 279 - 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» у порядку регресу сплачене страхове відшкодування в сумі 310 000,00 грн., компенсацію судових витрат у сумі 4 650,00 грн., разом - 314 650,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем, третьою особою в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини заочного рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне заочне рішення складено 16 травня 2019 року.
Суддя М.О. Католікян