Справа пр. №2/756/2155/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2019 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Андрейчука Т.В.,

за участю секретаря судового засідання - Лісовенка О.О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа - ОСОБА_3 ,

третя особа - ОСОБА_4 ,

розглянувши у загальному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження.

26 березня 2019 року Оболонський районний суд м. Києва постановив ухвалою здійснювати розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у загальному позовному провадженні.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 травня 2019 року судді Андрейчуку Т.В. передано на розгляд цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що з 25 березня 2000 року до 30 серпня 2007 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 .

За час шлюбу з ОСОБА_2 у ОСОБА_1 народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач стверджувала, що донька навчається у вищому навчальному закладі, мешкає з нею та перебуває на повному її утриманні, ОСОБА_2 матеріальної допомоги на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, не надає.

З цих підстав позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання її повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, ОСОБА_3 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до закінчення дитиною навчання; відповідно до положень ст. 185 СК України стягнути з відповідача на користь позивача витрати на навчання доньки у розмірі 50% від сплачених сум.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що він не в змозі сплачувати аліменти у розмірі, заявленому до стягнення, позаяк розмір його заробітної плати є невеликим, у нього на утриманні також перебуває малолітня донька ОСОБА_5 .

У судовому засіданні відповідач не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки, проте просив стягнути їх у розмірі меншому, ніж заявлений до стягнення ОСОБА_1 .

У судовому засіданні залучена судом до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_3 просила суд задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .

У судовому засіданні залучена судом до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_4 просила суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Заслухавши вступні слова учасників справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд дійшов такого висновку.

25 березня 2000 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Мінського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №317 (а. с. 11).

За час шлюбу з відповідачем у ОСОБА_1 народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 12).

30 серпня 2007 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано (а. с. 13).

За приписами ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

З матеріалів справи вбачається, що з 01 вересня 2017 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 навчалась у Вищому навчальному закладі "Київський міський медичний коледж" за спеціальністю "стоматологія" (а. с. 5-7, 72-73).

У період навчання ОСОБА_3 мешкала з матір`ю ОСОБА_1 та перебувала на її утриманні. Відповідач після досягнення донькою повноліття матеріальної допомоги на її утримання у добровільному порядку не надавав, хоча ОСОБА_3 її потребувала.

Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами справи не досягнуто.

Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Крім того, зі змісту даного пункту постанови Пленуму Верховного Суду України вбачається, що аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, стягуються на користь дитини незалежно від того, хто звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів.

Судом встановлено, що відповідач працює слюсарем-сантехніком Дочірнього підприємства "Експлуатаційна служба "Місто Квітів", отримує стабільний щомісячний заробіток, розмір його якого за період з квітня 2018 року по березень 2019 року становив 95201,67 грн, що підтверджується довідкою від 12 квітня 2019 року №3, виданою Дочірнім підприємством "Експлуатаційна служба "Місто Квітів" (а. с. 52).

Ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Зважаючи на те, що відповідач є здоровим, працездатним чоловіком, є працевлаштованим, суд вважає, що він взмозі був надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній доньці, яка навчалась у Вищому навчальному закладі "Київський міський медичний коледж". Враховуючи те, що на утриманні ОСОБА_2 перебуває малолітня донька ОСОБА_5 , розмір щомісячного доходу відповідача, а також можливість надання матір`ю ОСОБА_1 утримання доньці, суд приходить до висновку про необхідність позов ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання, задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_2 на користь його повнолітньої доньки ОСОБА_3 аліменти на її утримання у розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення ОСОБА_3 навчання, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Щодо вимог позивача про стягнення на підставі ст. 185 СК України витрат на навчання дитини суд зазначає таке.

Ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Положеннями ст. ст. 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька способів виконання цього обов`язку, зокрема: утримання неповнолітньої дитини, на що стягуються аліменти у частках від заробітку (доходу) або в твердій грошовій сумі (ст. ст. 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) (ст. 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, при цьому якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (ст. 193); обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні діти продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними 23 років, за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу (ст. 198 СК України).

Згідно з ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Отже, виходячи з аналізу ст. 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Разом з тим ст. 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. ст. 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Отже, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила ст. 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються ст. 199 цього Кодексу (такий висновок сформульований Верховним Судом України у постанові від 24 лютого 2016 року у справі №6-1296цс15).

Зважаючи на те, що судом ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, підстав для стягнення з відповідача додатково витрат на навчання доньки на підставі ст. 185 СК України немає.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача судовий збір у сумі 704,80 грн в дохід держави.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 180, 182, 183, 191, 199, 201 Сімейного кодексу України, та, керуючись ст. ст. 2-5, 10-13, 19, 81-82, 89, 200, 206, 258-259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) аліменти на її утримання у розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 26 жовтня 2018 року і до ІНФОРМАЦІЯ_2.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) в дохід держави судовий збір у сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Андрейчук

Повний текст рішення виготовлено 13 вересня 2019 року