Справа 556/775/18
Номер провадження 2/556/101/2019

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.01.2019 року. Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді - Котик Л.О.

при секретарі Соловей Г.С.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в смт. Володимирець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В заяві вказувала, що під час шлюбу у них народилося двоє неповнолітніх дітей: дочка - ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча він працездатний і може надавати таку допомогу. Всі витрати по утриманню дітей лежать на позивачці, однак остання не в змозі повноцінно утримувати дітей, оскільки на даний час не працює, а тому є постійна потреба в коштах для проживання, харчування, придбання одягу. Окрім того діти хворіють, для чого потрібні додаткові витрати. У звязку із наведеним просила стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей, у твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожитковуваного мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття.

18.06.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ст.ст. 19, 274 ЦПК України.

Відповідачем подано 12.07.2018 року відзив на позовну заяву, позовні вимоги не визнає, оскільки між ними існує спір, щодо встановлення кровного споріднення між ОСОБА_1 та їх дітьми. Просить у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити за безпідставністю.

16.07.2018 року позивачем подано відповідь на відзив, просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітньої дитини: дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі - в розмірі по 50 % прожитковуваного мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. Доводи відповідача, які стосуються сумнівів у його кровному спорідненню з дітьми, є безпідставними.

Від відповідача надійшла заява про проведення розгляду справи за правилами загального позовного провадження, оскільки є потреба у призначенні генетичної експертизи, поданні нових доказів. 25.07.2018 року ухвалою Володимирецького районного суду розгляд справи відкладено та ухвалено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

13.08.2018 року відповідач надав заперечення проти відповіді на відзив, де зазначив, що у зв»язку з тим, що він має небезпідставні підозри у позашлюбних відносинах позивачки та стосовно народження дітей, які не мають з ним кровного споріднення, для об»єктивного розгляду справи та прийняття по справі справедливого законного рішення, слід провести молекулярно-генетичну експертизу та просить у задоволені позову ОСОБА_1 відмовити за безпідставністю та необгрунтованістю.

На підставі ухвали Володимирецького районного суду Рівненської області від 20.09.2018 року по даній справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу та провадження у справі зупинено.

10 січня 2019 року до суду надійшов Висновок експерта від 29.12.2018 року №10-1/1906, у зв»язку з чим, підстави для зупинення провадження у справі, відпали.

14 січня 2019 року ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Представник позивачки надіслала суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують.

Відповідач позов визнав, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності та представника.

Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав:

З матеріалів справи вбачається, і це встановлено в судовому засіданні, що сторони мають двоє неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується свідоцтвами про народження останніх, серії І-ГЮ №264488, І-ГЮ №»90006.

Згідіно висновку експерта №10-1/1906 від 29.12.2018 р., ОСОБА_2 може бути біологічним батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Ймовірність даної події складає 99,99999792 %.

Згідно довідки від 15.05.2018 року №1360, виданої Мульчицькою сільською радою, до складу сім»ї ОСОБА_1 входить дочка - ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Діти потребують постійного лікування. ОСОБА_3 перенесла операцію з висічення правобічної пахової кили, що підтверджується Випискою із медичної картки станціонарного хворого №1591, копіями чеків.

Дочка ОСОБА_4 з народження перебуває на постійному лікуванні з діагнозом: менінгомієлорадикулоцеле поперекового відділу хребта. Загроза ліквореї. Вроджена гідроцефалія. В»ялий нижній парапарез. Ангіопатія сітківки, що підтверджується Випискою із медичної картки станціонарного хворого №12826.

Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ст.182 цього ж Кодексу, зі змінами від 3 липня 2018 року

№ 2475-VIII, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, враховуючи, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей, зобов»язаний їх утримувати до досягнення повноліття, не має інших утриманців, а також відсутні обставини, які б перешкоджали ОСОБА_2 виконувати свій обов»язок по утриманню дітей, позов підлягає до задоволення.

При визначенні розміру аліментів, суд згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3 від 15.05.2006 року», враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, і вважає, що ОСОБА_2 має можливість виплачувати аліменти, не має інших зобов'язань матеріального характеру.

Згідно з п.1ст.3 Конвенції "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Ст.27 цієї Конвенції дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" розмір прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2019 року: для дітей віком до шести років становить - 1626 гривень.

Згідно із ст.1 Закону України "Про прожитковий мінімум" прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

У статті 184 СК України зазначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Згідно зі ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в твердій грошовій сумі, на утримання дітей: дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину, починаючи з дня подачі заяви в суд і до досягнення дітьми повноліття. Вказаний розмір аліментів відповідає вимогам законодавства з врахуванням обов'язку та можливостей обох батьків щодо утримання дітей, та є таким, що не поставить в тяжке матеріальне становище сторони.

Крім того, відповідач позов визнав. А згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Поряд з тим, рішення слід допустити до негайного виконання по платежах за один місяць, згідно ст. 430 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 4,6,8,10-13, 17-18, 141, 206,259, 263-265, 274-275, 279, 430 ЦПК України, ст.ст. 182,184, 192 СК України, суд,-

в и р і ш и в :

ОСОБА_5 Олексіївни до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, жительки с. Мульчиці, вул. Залуки,41 Володимирецького району, Рівненської області, РНОКПП НОМЕР_2, аліменти на утримання дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, і до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 06.06.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави - 768 грн. 40 коп. судового збору, згідно Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Володимирецький районний суд Рівненської області.

Згідно п.15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

С У Д Д Я :

ОСОБА_6