Справа №266/2430/17
Провадження№ 2-ві/266/4/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2019 року м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі судді Шишиліна О.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ «СРЗ» про визнання наказу неправомірним, третя особа: Маріупольська первинна організація № 141-5 Всеукраїнської профспілки «Народна солидарність»,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачем ОСОБА_1 06.02.2019р. заявлено відвід головуючому по справі судді Д'яченко Д.О. з підстав п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України, тобто є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або обєктивності судді. В обґрунтування відводу вказав, що суддя порушив процесуальні права позивача, оскільки відкрив спрощене позовне провадження у справі ухвалою від 22.01.2019р. без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, у той час, як ухвалою суду від 05.07.2017р. по справі було відкрито провадження та справу було призначено до розгляду. За таких обставин на його думку суддя демонструє не бажання вникнути в суть справи оскільки для повного розгляду справи ще необхідно здобуття певних доказів. До заяви не надано буд-яких додатків на підтвердження доводів викладених у заяві про відвід.

Згідно ухвали головуючого судді Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_2 від 06.02.2019р. вбачається, що відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.01.2019 року, цивільну справу № 266/2430/17 було перерозподілено на суддю Д'яченко Д.О. Ухвалою суду від 22.01.2019 року дану цивільну справу прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Також за результатами розгляду заяви про відвід не знайдено підстав для його задоволення оскільки позивач незгоден лише з процесуальним рішенням, щодо руху справи у суді, що в розумінні ч.4 ст.36 ЦПК України не є підставою для відводу.

Відповідно до ч.8 ст.40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Як вбачається з п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Відповідно до ч.3 ст.39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом 10 днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно ст.6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Як зазначив ЄСПЛ в п.28-32 Рішення від 15.07.2010р. у справі "Газета "Україна-Центр" проти України" існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб'єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об'єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (див., серед іншого, рішення у справі "Фей проти Австрії", від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення "Ветштайн проти Швейцарії", заява N 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). Таким чином, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства", від 10 червня 1996 року, п. 38). У контексті суб'єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії", п. 43). У контексті об'єктивного критерію у цій справі окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії", п. 44; та рішення у справі "Ферантелі та Сантанжело проти Італії", від 7 серпня 1996 року, п. 58 Reports of Judgments and Decisions, 1996-III).

На оцінку субєктивного критерію про не безсторонність судді Д'яченко Д.О. внаслідок ухвалення процесуального рішення про відкриття провадженння не надано будь-яких доказів. За таких підстав особиста безсторонність судді Д'яченко Д.О. презюмується.

Суд не переконаний, що у цій заяві є достатньо ознак, щоб встановити, що суддя Д'яченко Д.О., який розглядає справу, проявляв особисту упередженість шляхом розгляду справи в спрощеному порядку, оскільки саме відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави відповідно до засад цивільного судочинства. Суд та учасники судового процесу зобов'язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до п.9 Перехідних положень ЦПК України (в редакції 2017р.) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно ч.2 ст.213 ЦПК України (в редакції 2017р.) справа розглядається одним і тим самим складом суду. У разі заміни одного із суддів під час судового розгляду справа розглядається спочатку, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як зазначено п.2 ч.4 ст.19 ЦПК України (в редакції 2017р.) справи, що виникають з трудових відносин розглядаються в спрощеному позовному провадженні.

Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

В ч.7, 8 ст.279 ЦПК України клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п'яти днів з дня отримання відзиву. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Порядок подання доказів встановлений ст.83, 84 ЦПК України.

Таким чином, суд перевіривши доводи заявника, приходе до висновку, що недовіра до судді Д'яченко Д.О. ґрунтується лише на незгоді позивача із процесуальними рішеннями головуючого судді у справі, що відповідно до ч.4 ст.36 ЦПК України не є підставою для відводу судді.

Отже побоювання заявника є об'єктивно не обґрунтованими. Крім того, суд зазначає, що позивач не позбавлений субєктивного права на перегляд рішення в апеляційному та касаційному порядку у випадку незгоди з ухваленим рішенням по суті справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. 40 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Д'яченко Д.О. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «СРЗ» про визнання наказу неправомірним, третя особа: Маріупольська первинна організація № 141-5 Всеукраїнської профспілки «Народна солидарність».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Шишилін О. Г.