Ухвала

12 липня 2019 року

м. Київ

справа № 536/1822/17

провадження № 61-12587ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Кузнєцова В. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на постанову Полтавського апеляційного суду від 12 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Схід+» про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії, відшкодування майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ :

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому після неодноразового уточнення позовних вимог просив визнати дії Обслуговуючого кооперативу «Схід+» в особі голови правління Крупченко О. М. з відключення електроенергії та виключення його з членів кооперативу неправомірними, зобов`язати Обслуговуючий кооператив «Схід+» за власний рахунок відновити електропостачання до садового будинку на земельній ділянці АДРЕСА_1 , що знаходиться у його власності, стягнути з Обслуговуючого кооперативу «Схід+» на його користь майнову шкоду у сумі 83 956,95 грн, моральну (немайнову) шкоду у розмірі 20 000,00 грн та витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 25 березня 2019 року позов задоволено частково. Визнано дії Обслуговуючого кооперативу «Схід+» в особі голови правління Крупченко О. М. з відключення електроенергії та виключення ОСОБА_1 з членів кооперативу неправомірними. Зобов`язано Обслуговуючий кооператив «Схід+» за власний рахунок відновити електропостачання до садового будинку на земельній ділянці АДРЕСА_1 , що знаходиться у власності ОСОБА_1 . Стягнуто з Обслуговуючого кооперативу «Схід+» на користь ОСОБА_1 54 525,73 грн майнової шкоди та 20 000,00 грн моральної шкоди.Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Часткове задоволення позовних вимог вмотивовано встановленим судом фактом незаконного відключення належної ОСОБА_1 земельної ділянки та будинку від електромережі і доведеним фактом протиправного виключення останнього з членів кооперативу, оскільки відповідачем при розгляді цього питання були порушені вимоги законодавства та статуту.

З огляду на незаконність дій кооперативу та часткову доведеність понесених позивачем витрат, які в розумінні пункту 1 частини другої статті 22 Цивільного кодексу України є збитками, суд стягнув з відповідача майнову та моральну шкоду.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 12 червня 2019 року рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 25 березня 2019 року змінено в частині стягнення з Обслуговуючого кооперативу «Схід+» на користь ОСОБА_1 майнової шкоди, зменшивши її з 54 525,73 грн до 13 826,48 грн, та в частині стягнутої з Обслуговуючого кооперативу «Схід+» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди, зменшивши її з 20 000,00 грн до 3 000,00 грн. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Змінюючи рішення суду першої інстанції апеляційний суд виходив з того, що в рахунок відшкодування збитків на користь позивача підлягають лише витрати, підтверджені фіскальними чеками.

Погоджуючись з наявністю достатніх правових підстав для відшкодування позивачеві завданої неправомірними діями відповідача моральної шкоди, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що 3 000,00 грн буде достатньою сатисфакцією, з урахуванням задоволених вимог про зобов`язання відповідача за власний рахунок відновити в будинку ОСОБА_1 електропостачання, а також буде відповідати принципу балансу інтересів сторін в цивільному судочинстві.

У липні 2019 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернувся до Верхового Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу неправильним застосуванням судом норм матеріального права і порушенням норм процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

У відповідності до частини четвертої статті 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною четвертою статті 274 ЦПК України передбачено, що в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що спрощене позовне провадження застосовується для розгляду малозначних справ, крім справ передбачених частиною четвертою статті 274 ЦПК України.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Предметом позову у даній справі є майнові вимоги про стягнення майнової та моральної шкоди, ціна яких не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому в цій частині справа є малозначною у силу закону, а також немайнові вимоги про визнання дій з відключення електроенергії і виключення ОСОБА_1 з членів кооперативу неправомірними та зобов`язання за власний рахунок відновити електропостачання до садового будинку, в частині яких суд визнає дану справу справою незначної складності та такою, що не належить до винятків із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства.

Касаційна скарга містить посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню,однак такі є необґрунтованими й не спростовують визначення цієї справи як малозначної.

Доводи касаційної скарги щодо виняткового значення цієї справи для заявника зводяться до його незгоди з оскаржуваним судовим рішенням та не свідчать про те, що є підстави для розгляду справи по суті в суді касаційної інстанції.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у даній справі слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статтею 19, статтею 260, частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на постанову Полтавського апеляційного суду від 12 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Схід+» про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії, відшкодування майнової та моральної шкоди.

Додані до скарги матеріали повернути заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. О. Кузнєцов