Справа № 699/315/19
Номер провадження № 2/699/361/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2019 року м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Свитки С.Л.,

за участю секретаря судового засідання Таран О.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Перебийніс С.В.,

представника відповідача адвоката Коваленка В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у залі судових засідань Корсунь-Шевченківського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Корсунь-Шевченківське лісове господарство» з участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 про визнання незаконними та скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності, припинення трудового договору (контракту), поновлення на роботі, оплату за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 пред`явив у суд даний позов і просив:

-визнати незаконним та скасувати наказ ДП "Корсунь - Шевченківське лісове господарство" № 38 від 11.02.2019 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності";

-визнати незаконним та скасувати наказ ДП "Корсунь - Шевченківське лісове господарство" № 19-к від 20.02.2019 року "Про припинення трудового договору (контракту)";

-поновити його на роботі водієм автотранспортних засобів ДП "Корсунь - Шевченківське лісове господарство".

В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що з 22 листопада 2018 року працював водієм автотранспортного засобу ремонтно-механічної майстерні державного підприємства «Корсунь-Шевченківське лісове господарство». Згідно наказу державного підприємства «Корсунь-Шевченківське лісове господарство» від 11.02.2019 року №38 за невиконання службових обов`язків, порушення п.2.3 Робочої інструкції водія автотранспортних засобів від 02.02.2017 року та порушення п.3.2, 5.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку, затверджених 06.03.2017 року №25 йому оголошено догану. Оголошення догани вважає безпідставним, оскільки він прийнятий на роботу водієм, а не слюсарем чи механіком. Пунктом 2.3 Робочої інструкції водія автотранспортних засобів передбачено, що водій забезпечує належний технічний стан автотранспортного засобу, проте автомобіль, яким був за ним закріплений потребував капітального ремонту. Щодо порушення правил внутрішнього трудового розпорядку, то в рапорті механік ОСОБА_3 зазначає про систематичне запізнення на роботу, проте докази ним не надані. Також в рапорті механіка зазначено, що 26.01.2019 та 27.01.2019 року при виїзді на лінію він відмовився письмово приймати та здавати автомобіль при користуванні, але ці дні були вихідними. Тому позивач стверджує, що документи, які стали підставою притягнення його до відповідальності, не відповідають дійсності.

Наказом № 19-к від 20.02.2019 року позивач звільнений з роботи в зв`язку із систематичним невиконанням працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення (п.3 ст. 40 КЗпП України). Наказ про звільнення виданий через 9 днів після оголошення догани. Але за даний період ним не було вчинено жодного порушення трудової дисципліни чи невиконання ним без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Тому звільнення позивач вважає незаконним і необгрунтованим в зв`язку з тим, що виконував всі покладені на нього обов`язки і звільнення за цією статтею передбачає систематичне невиконання покладених на працівника обов`язків.

Ухвалою суду від 26.03.2019 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, судове засідання призначено на 02.05.2019 року (а.с.30-31).

Відповідачем був поданий відзив на позов з проханням відмовити у його задоволенні (а.с.34-37).

25.04.2019 року представником позивача поштою направлено заяву про збільшення позовних вимог, в якій крім вказаних позовних вимог просить стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 21.02.2019 року по день поновлення на роботі, який станом на 25.04.2019 року становить 16296,75 грн та стягнути з відповідача на його користь судові витрати у справі (а.с.98-99). Вказана заява надійшла до суду та зареєстрована 02.05.2019 року, докази направлення заяви про збільшення позовних вимог учасникам справи надані (а.с.101).

Відповідачем подано заперечення проти заяви про збільшення позовних вимог, просить відмовити у її прийнятті (а.с.104-105).

Згідно п.2 ч.2, 3, 5 ст.49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі. У разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої та частинами третьою і четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у рішенні суду.

Оскільки позивачем не був пропущений строк подачі заяви про збільшення позовних вимог, докази про її направлення учасникам справи надані, а тому вказана заява була прийнята судом до розгляду.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 з`явився, позов підтримав, надав пояснення аналогічні його змісту. Додатково пояснив, що працював в державному підприємстві «Корсунь-Шевченківське лісове господарство» водієм автомобіля марки «УАЗ» та погодився відремонтувати автомобіль марки «ГАЗ». Згодом він відмовився підписати акт щодо списання запасних частин на 14000 грн та проведення подальшого ремонту автомобіля. Після цього його стали переслідувати на роботі, а згодом його звільнили по статті. Зазначив, що на прохання він обслуговував один транспортний засіб «ГАЗ», проведення ремонту якого не закінчив, тому що не було запасних частин.

У судове засідання представник позивача адвокат Перебийніс С.В. з`явилася, позов підтримала, надала пояснення аналогічні його змісту. Зазначила, що докази, які надані відповідачем, вказують на їхню фальсифікацію, оскільки в табелях робочого часу немає жодних відміток про прогули ОСОБА_4 . 26-27 січня 2019 року, коли позивач відмовився приймати машину були вихідними днями та взагалі відсутні будь-які ознаки систематичних порушень трудової дисципліни позивачем.

Представник відповідача державного підприємства «Корсунь-Шевченківське лісове господарство» адвокат Коваленко В.І. в судове засідання з`явився, позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні та пояснив, що ОСОБА_5 працював в державному підприємстві «Корсунь-Шевченківське лісове господарство» нетривалий час. При прийнятті він був проінформований про умови роботи, обсяг обов`язків під особистий підпис. Позивач став на шлях порушення дисципліни, усунувся від ремонту автомобіля Газель. Преміювання відбувалося в січні-лютому, тому що на той час не було оголошено догану. Після подачі позову до суду підприємство перевірило заповнення табелів та внесено корективи, а винна особа - Стародуб покарана.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час, місце розгляду справи був повідомлений вчасно, причини неявки не повідомив. Надав пояснення, в яких просить відмовити у задоволенні позову (а.с.66, 103, 122).

Свідок ОСОБА_6 , який працює головним механіком державного підприємства «Корсунь-Шевченківське лісове господарство», у суді показав, що за водієм ОСОБА_1 були закріплені транспортні засоби УАЗ і ОСОБА_7 . В обов`язки водія входило обслуговувати і керувати транспортними засобами УАЗом, а ГАЗель відремонтувати. ОСОБА_5 розібрав ОСОБА_7 , надав список запасних частин. Потім він відмовився від проведення ремонту, оскільки вважав, що ремонт повинен проводити слюсар, а він є водієм. Про вказані обставини він доповів керівництву підприємства. Водій був зобов`язаний обслуговувати і ремонтувати ОСОБА_7 у вільний від патрулювання час. Щодо актів про запізнення чи відсутність на робочому місці, то вказані факти фіксувалися щоразу і пропонувалося надати пояснення. Настюченко щоразу відмовлявся писати пояснення.

Вислухавши пояснення позивача, представників позивача, відповідача, показання свідка, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити в силу наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , з 22 листопада 2018 року працював водієм автотранспортного засобу ремонтно-механічної майстерні державного підприємства «Корсунь-Шевченківське лісове господарство», що підтверджується записами у трудовій книжці НОМЕР_1 (а.с.8-9).

Згідно наказу державного підприємства «Корсунь-Шевченківське лісове господарство» від 05.12.2018 року №327 автомобілі УАЗ-3909045, д.н.з. НОМЕР_2 та ГАЗ-33021, д.н.з. НОМЕР_3 закріплені за водієм РММ ОСОБА_1 (а.с.113).

Автомобіль УАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 після технічного контролю визнано технічно справним, що підтверджується копією протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу №00543-00166-18 від 27.04.2018 року, дата наступного проходження обов`язкового контролю не пізніше 27.04.2020 року (а.с.114).

Автомобіль ГАЗ-33021, д.н.з. НОМЕР_3 після технічного контролю визнано технічно справним, що підтверджується копією протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу №00543-00946-17 від 29.06.2017 року, дата наступного проходження обов`язкового контролю не пізніше 29.06.2019 року (а.с.115).

На а.с.38-40 міститься копія робочої інструкції водія автотранспортних засобів (категорія Е), погоджена головою профкому та затверджена директором державного підприємства «Корсунь-Шевченківське лісове господарство» 02.01.2017 року, пунктом 2.7 якої передбачено, що водій автотранспортних засобів забезпечує справність обладнання автотранспортного засобу відповідно до вимог стандартів, що стосується безпеки дорожнього руху і охорони навколишнього природного середовища.

Відповідно до пункту 2.10 Інструкції водій усуває технічні несправності, які виникають під час роботи автотранспортних засобів на лінії та не потребують розбирання головних механізмів.

З наведених вимог вище вказаної Інструкції вбачається, що водій автотранспортних засобів не тільки керує технічно справним автомобілем, а й зобов`язаний забезпечити:

-належний технічний стан автотранспортного засобу;

-справність обладнання автотранспортного засобу;

-усунення технічних несправностей, які виникають під час роботи автотранспортних засобів на лінії.

За змістом пункту 5.9 Інструкції водій автотранспортних засобів повинен знати несправності, що виникають під час технічного обслуговування автотранспортних засобів, способи їх виявлення і усунення.

Системний аналіз вищенаведених вимог Інструкції водія вказує на те, що водій автотранспортних засобів повинен підтримувати належний технічний стан автотранспортного засобу, в тому числі шляхом усунення технічних несправностей для забезпечення його безперебійної роботи під час робочого дня.

З доповідної записки від 30.01.2019 року головного механіка державного підприємства «Корсунь-Шевченківське лісове господарство» Шостака В. ОСОБА_8 . вбачається, що ОСОБА_1 відмовляється виконувати свої службові обов`язки, а саме проводити ремонт автомобіля УАЗ 390945, д.н.з. НОМЕР_2 , який обліковується за ним, мотивуючи тим, що він не слюсар, а тому повинен лише керувати автомобілем (а.с.43).

В рапорті механіка ремонтно-механічної майстерні державного підприємства «Корсунь-Шевченківське лісове господарство» Стародуба ОСОБА_9 від 28.01.2019 року зазначено, що ОСОБА_1 систематично запізнюється на роботу, залишає робоче місце без дозволу керівника, 26.01.2019 року та 27.01.2019 року при виїзді на лінію водій ОСОБА_1 відмовився письмово приймати та здавати автомобіль (а.с.42).

Згідно ч.1 ст.142 КЗпП України трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) на основі типових правил.

На а.с.76-87 міститься копія правил внутрішнього трудового розпорядку ДП «Корсунь-Шевченківське лісове господарство».

Зокрема, працівник зобов`язаний працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження роботодавця, додержувати трудової дисципліни, дбайливо ставитися до майна роботодавця (розділ 3). Уставновлено п`ятиденний робочий тиждень з вихідними днями в суботу та неділю, початок роботи 8:00 год, перерва з 12:00 до 12:45 год, закінчення робочого дня о 17 год (понеділок-четвер), закінчення робочого дня о 15:45 год (п`ятниця), напередодні святкових та неробочих днів тривалість роботи скорочується на одну годину. В пожежно-небезпечний період та у виняткових випадках роботодавець може організовувати чергування працівників після закінчення робочого дня та у неробочі дні, чергування проводиться за наказом (розпорядженням) роботодавця та згідно графіку чергування за погодженням з профспілковим комітетом. Роботодавець зобов`язаний організовувати облік робочого часу працівників шляхом ведення табеля виходу на роботу (журнал обліку) (розділ 5).

Згідно ч.1 ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Згідно ст.148, 149 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

ОСОБА_1 відмовився надати письмове пояснення з приводу невиконання службових обов`язків, запізнення та залишення робочого місця, про що складено акт від 11.02.2019 року №103/11 (а.с.20).

Тому згідно наказу державного підприємства «Корсунь-Шевченківське лісове господарство» від 11.02.2019 року №38 за невиконання службових обов`язків, порушення п.2.3 Робочої інструкції водія автотранспортних засобів від 02.02.2017 року та порушення п.3.2, 5.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку, затверджених 06.03.2017 року №25 водію ремонтно-механічної майстерні державного підприємства «Корсунь-Шевченківське лісове господарство» ОСОБА_1 оголошено догану. Підставою зазначено рапорт головного механіка Шостака В. ОСОБА_10 , рапорт механіка Стародуба С.М., акт №103/11 від 11.02.2019 року, ст.147, 149 КЗпП України (а.с.10). З даним наказом ОСОБА_1 ознайомлений та зазначено, що не згідний з ним, що підтверджується його підписом.

Стороною позивача звернуто увагу на те, що 26.01.2019 року та 27.01.2019 року, про що зазначено у рапорті механіка ремонтно-механічної майстерні державного підприємства «Корсунь-Шевченківське лісове господарство» Стародуба ОСОБА_9 від 28.01.2019 року, були вихідними днями і що табелі обліку використання робочого часу не містять відомостей про роботу у вказані вихідні дні та про відсутність ОСОБА_1 на робочому місці (а.с.88-91).

На спростування чого стороною відповідача надано копію наказу від 24.01.2019 року №17, в якому зазначено провести 26.01.2019 року рейд в лісовому масиві Виграївського лісництва по охороні мисливських угідь та недопущенню лісопорушень в лісовому масиві, закріпити за групою автомобіль для проведення рейдів УАЗ 390945, д.н.з. НОМЕР_2 та провести 27.01.2019 року рейд в лісовому масиві Корсунського лісництва по охороні мисливських угідь та недопущенню лісопорушень в лісовому масиві, закріпити за групою автомобіль для проведення рейдів УАЗ 390945, д.н.з. НОМЕР_2 (а.с.107).

Оскільки автомобіль УАЗ 390945, д.н.з. НОМЕР_2 закріплений за ОСОБА_1 , останній відмовився, тому водієм був ОСОБА_11 , що зазначено у подорожніх листах (а.с.108-109).

Також на підтвердження порушення трудової дисципліни ОСОБА_1 надані акти від 26.11.2018 року, 30.11.2018 року, 05.12.2018 року, 04.01.2019 року, 16.01.2019 року про запізнення на робоче місце в межах 15 хвилин, на пропозицію надати письмові пояснення відмовився (а.с.57-61).

Крім цього, згідно акту від 03.01.2019 року ОСОБА_1 був відсутній на робочому місці з 08:00 до 09:00 год 03.01.2019 року без поважних причин та згідно акту від 09.01.2019 року ОСОБА_1 був відсутній на робочому місці з 11:00 до 12:00 год 09.01.2019 року без поважних причин (а.с.62-63). Від підпису та пояснень у вказаних актах ОСОБА_1 відмовився.

Проте у табелі обліку використання робочого часу за січень 2019 року, зокрема 03.01.2019 та 09.01.2019 року мається відмітка, що ОСОБА_1 був повний робочий день на роботі і сторона позивача зазначає, що вказане суперечить складеним актам про відсутність позивача на робочому місці 03.01.2019 та 09.01.2019 року.

Разом з тим, згідно висновку від 03.04.2019 року, затвердженого директором ДП «Корсунь-Шевченківське лісове господарство» відсутність ОСОБА_1 на робочому місці 03.01.2019 та 09.01.2019 року помилково не була відображена у табелі обліку використання робочого часу за січень 2019 року та внесено зміни до табелю обліку використання робочого часу за січень 2019 року водію ОСОБА_1 в даті 03.01.2019 року замість 8 год виставити 7 год та в даті 09.01.2019 року замість 8 год виставити 7 год (а.с.110-112).

В подальшому, рапортом від 13.02.2019 року механік ремонтно-механічної майстерні ОСОБА_3 повідомив директора підприємства про відмову ОСОБА_1 виконувати його вказівку щодо постановки в бокс для подальшого ремонту автомобіля (а.с.41).

У доповідній записці від 13.02.2019 року головний механік ремонтно-механічної майстерні ОСОБА_6 повідомив, що ОСОБА_1 відмовився виконувати доручення свого безпосереднього керівника по ремонту автомобіля мотивуючи це тим, що не є слюсарем, а тільки водієм і виконувати дане завдання відмовляється (а.с.44).

На підставі наведених повідомлень директор ДП «Корсунь-Шевченківське лісове господарство» звернувся до голови профспілкового комітету ОСОБА_12 С ОСОБА_13 з поданням №142/09 від 14.02.2019 року, в якому просив розглянути питання на засіданні профспілкового комітету та надати згоду на звільнення ОСОБА_1 за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення (а.с.46).

19.02.2019 року від головного механіка ОСОБА_6 надійшла доповідна записка, в якій останній повідомив, що водій ОСОБА_1 не виконав вказівку щодо буксирування автомобіля ГАЗ до зварювального поста для проведення зварювальних робіт та не надав на його вимогу пояснень щодо невиконання роботи. До кінця робочого дня водій ОСОБА_1 не приступив до виконання роботи та не перевдягнувся у робочий одяг (а.с.45).

Згідно витягу з протоколу №11 від 20.02.2019 року засідання профспілкового комітету ДП «Корсунь-Шевченківське лісове господарство» прийнято рішення про погодження звільнення ОСОБА_1 за систематичне невиконання трудових обов`язків (а.с.48). ОСОБА_1 був повідомлений про проведення засідання профспілкового комітету та в судовому засіданні підтвердив, що був присутній на ньому (а.с.23).

Відповідно до наказу ДП «Корсунь-Шевченківське лісове господарство» №19-к від 20.02.2019 року ОСОБА_1 звільнено із займаної посади на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. Цього ж дня ОСОБА_1 ознайомлений із наказом від 20.02.2019 року, про що мається його підпис (а.с.11).

Відповідно до вимог ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно ст.139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Згідно п.3 ст.40 КЗпП України трудовий договір може бути розірвано в разі систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо раніше до нього застосовувались заходи дисциплінарного стягнення.

В п. п. 18, 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснено, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясовувати, з яких підстав проведено звільнення працівника. При цьому суди не вправі визнавати звільнення правильним виходячи з обставин, з якими власник або уповноважений ним орган не пов`язували звільнення. При розгляді таких спорів судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно виявилося порушення, яке стало приводом до звільнення; чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за п. 3 ст. 40 КЗпП України; чи додержано власником або уповноваженим ним органом передбачених ст.ст. 147-1, 148, 149 КЗпП України правил і порядку застосування дисциплінарних стягнень.

Відповідно до ст. 149 КЗпП України за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. До таких видів стягнень згідно з ч. 1 ст. 147 КЗпП України належать: догана та звільнення. Звільнення працівника за п. 3 ст. 40 КЗпП України - є видом дисциплінарного стягнення. У справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати, у чому конкретно проявилося порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за п. 3 ст. 40 КЗпП України. Зокрема, у справі про звільнення за п. 3 ст. 40 КЗпП України суд повинен з`ясувати, чи передував безпосередньо звільненню дисциплінарний проступок, за який не застосовувалися інші заходи дисциплінарного чи громадського стягнення, та чи можна вважати у зв`язку з вчиненням його систематичним невиконанням працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Враховуючи викладене, з`ясувавши у чому конкретно полягає порушення, яке стало приводом до звільнення позивача, перевіривши додержання відповідачем правил і порядку застосування дисциплінарного стягнення, ступінь тяжкості вчиненого проступку, обставини, за яких вчинено проступок, відповідачем не було допущено порушення трудових прав позивача, не було порушено процедуру притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та подальшого звільнення з роботи, щодо твердження відповідача, що автомобіль потребував капітального ремонту не підтверджується матеріалами справи, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для задоволення його позовних вимог. Звільнення було проведено на підставі, у межах повноважень та у спосіб визначений законом, оскільки встановлено, що позивач систематично не виконував без поважних причин обов`язки, покладені на нього.

За таких обставин, суд вважає вимоги позивача про визнання незаконними та скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та про припинення трудового договору, поновлення його на роботі є недоведеними та такими, що не підлягають до задоволення, оскільки відсутні порушення трудових прав позивача, а тому підстави для задоволення позовної вимоги щодо оплати за час вимушеного прогулу також відсутні.

Судові витрати зі сплати судового збору суд залишає за позивачем відповідно до п.1 ч.1 ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до державного підприємства «Корсунь-Шевченківське лісове господарство» з участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 про визнання незаконними та скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності, припинення трудового договору (контракту), поновлення на роботі, оплату за час вимушеного прогулу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути поданою до апеляційного суду Черкаської області через Корсунь-Шевченківський районний суд протягом 30 днів з дня складення повного рішення суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 12.07.2019 року.

Суддя Свитка С.Л.