Справа № 405/3348/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року м. Кропивницький

Суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Драний В.В., розглянувши матеріали заяви Комунального підприємства «Теплоенергетик» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги за спожиту теплову енергію,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник КП «Теплоенергетик» звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги за спожиту теплову енергію за період з 01.12.2014 року по 01.04.2019 року в розмірі 14938,88 грн. за адресою: АДРЕСА_1 , а також судового збору в сумі 192,10 грн.

Розглянувши в порядку наказного провадження матеріали заяви КП «Теплоенергетик» про видачу судового наказу, приходжу до висновку про відмову у видачі судового наказу, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Заявником КП «Теплоенергетик» заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані послуги за спожиту теплову енергію за період з 01.12.2014 року по 01.04.2019 року. Відповідно до наданого заявником розрахунку, оплат зазначених послуг боржником з 01.12.2014 року не здійснювалось, тобто переривання строку позовної давності відповідно до положень ч. 1 ст. 264 ЦК України, якою передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, не відбувалось.

Відповідно до умов ч. 3 ст. 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

На підставі викладеного та враховуючи, що трирічний строк позовної давності, на час звернення заявника до суду 06.05.2019 року із заявою минув, тому у видачі судового наказу заявнику КП «Теплоенергетик» слід відмовити на підставі п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України в зв`язку з тим, що з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги.

Крім того, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 ЦПК України.

У п. 1 ч. 3 ст. 163 ЦПК України зазначено, що до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

До матеріалів заяви додане платіжне доручення № 8279 від 03.05.2019 року на суму 192,10 грн., проте відповідно до службової записки секретаря суду від 14.05.2019 року судовий збір за вказаним платіжним дорученням сплачено на рахунок Кіровського районного суду м. Кіровограда. Тому платіжне доручення № 8279 від 03.05.2019 року не можна вважати належним документом, що підтверджує сплату судового збору на рахунок Ленінського районного суду м. Кіровограда, до якого звернувся заявник.

Разом з тим, з метою недопущення порушення права заявника на судовий захист, шляхом звернення до суду з вимогою про стягнення заборгованості за надані послуги за спожиту теплову енергію та судовий розгляд такої вимоги, заявнику слід роз`яснити, що відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для звернення до суду з тими самими вимогами у позовному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Враховуючи положення наведеної вище процесуальної норми сума сплаченого КП «Теплоенергетик» судового збору за подачу до суду заяви про видачу судового наказу поверненню стягувачу КП «Теплоенергетик» не підлягає, однак, вказана сума судового збору буде зарахована до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви, у разі її пред`явлення стягувачем до боржника у порядку позовного провадження.

Керуючись ст. ст. 160, 161, 164 -166, 258, 260, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Комунальному підприємству «Теплоенергетик» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги за спожиту теплову енергію за період з 01.12.2014 року по 01.04.2019 року в розмірі 14938,88 грн. за адресою: АДРЕСА_1 , а також судового збору в сумі 192,10 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду, або в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда В.В. Драний