Провадження № 2/537/176/2019
Справа № 537/5038/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.02.2019 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді Зоріної Д.О., при секретарі Мєняйлові О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (представник ОСОБА_2)до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по аліментам, неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та додаткових витрат, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_3 на її користь заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 42 723 грн. 86 коп., пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01 червня 2016 року по 19 серпня 2018 року в розмірі 12 998 грн. 03 коп., та 25 709 грн. 43 коп. понесених додаткових витрат, а всього 81 431 грн. 32 коп.
Свої вимоги позивач мотивувала тим, що з відповідачем ОСОБА_3 в період з 10 червня 2000 року по 26 вересня 2005 вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають дитину доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 01 січня 2001 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини з усіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття, та на підставі якого судом 01 лютого 2001 року було видано виконавчий лист №2-287. Також рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 21 листопада 2016 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість по аліментам в розмірі 83 124 грн. 33 коп., пеню за прострочення сплати аліментів в період з 01 серпня 2014 року по 31 травня 2016 року в розмірі 6 502 грн. 11 коп., та 4 176 грн. 25 коп. понесених додаткових витрат, та на виконання якого було видано виконавчий лист. Також, як вказує позивач, рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 28 листопада 2016 року позбавлено ОСОБА_3 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач продовжує невиконувати свій обовязок щодо сплати аліментів, в результаті чого в період з 01 червня 2016 року по 19 серпня 2018 року має заборгованість в розмірі 42 723 грн. 86 коп. Також позивачем нараховано неустойку (пеню) по несплаті аліментів, яка за її розрахунком становить 12 998 грн. 03 коп. Окрім того, дитина ОСОБА_4 навчалася у Коледжі Кременчуцького національного університету ім. М. Остроградського за спеціальністю правознавство на договірних умовах та на платній основі, у звязку із чим позивач вважає за необхідне стягнути з відповідача 50 % додаткових витрат, понесених у звязку із навчанням дитини. ОСОБА_1 вказує, що вона понесла додаткові витрати у звязку із реабілітацією дитини в сумі 40 512 грн. 07 коп., які підлягають стягненню з відповідача в розмірі 50 % від цієї суми. На підставі викладеного позивач і вимушена звернутись до суду із позовом про стягнення заборгованості по аліментам, неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та додаткових витрат.
Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судове засідання не зявились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, однак позивач надала до суду заяву, згідно якої просила суд розглянути справу без її, зазначивши, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся судом про дату, час та місце розгляду справи, не надав до суду пояснень про причини неявки.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 280 Цивільного процесуального Кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторони позивача та відповідача на підставі письмових матеріалів справи, оскільки останній належним чином повідомлявся про дату, час та місце слухання справи, він не повідомив суд про причини неявки, ним не подано відзив, позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Суд, враховуючи думку позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому 10 червня 2000 року шлюбі, який було розірвано 26 вересня 2005 року.
Від шлюбу сторони мають дитину доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Зазначені обставини вбачаються із рішення Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 21 листопада 2016 року по справі №537/4755/16-ц, яке набрало законної сили 10 січня 2017 року.
Згідно із частиною 4 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
На підставі рішення Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 01 лютого 2001 року судом було видано виконавчий лист №2-387/2001 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ј частини зі всіх видів заробітку щомісячно, та до досягнення дитиною повноліття.
У звязку із невиконанням ОСОБА_3 свого обовязку щодо сплати аліментів на утримання дитини рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 21 листопада 2016 року по справі №537/4755/16-ц, яке набрало законної сили 10 січня 2017 року, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 83 124 грн. 33 коп., пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 6 502 грн. 11 коп. за період з 01 серпня 2014 року по 31 травня 2016 року, та 4 176 грн. 25 коп. понесених додаткових витрат, а всього 93 802 грн. 69 коп.
На підставі вказаного вище судового рішення 12 січня 2017 року було видано позивачу виконавчий лист №537/4755/16-ц.
28 листопада 2016 року Крюківським районним судом міста Кременчука Полтавської області було ухвалено рішення по справі №537/5217/16-ц, яке набрало законної сили 16 січня 2017 року, та яким позбавлено батьківських прав ОСОБА_3 відносно його доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується розрахунком заборгованості по виконавчому листу №2-387 від 01 лютого 2001 року, відповідач продовжує невиконувати свого обовязку щодо сплати аліментів на утримання дитини, в результаті чого станом на 19 серпня 2018 року його борг складає 42 723 грн. 86 коп.
Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до частини 4 статті 194 Сімейного кодексу України, заборгованість по аліментах стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття.
Згідно із частиною 4 статті 195 Сімейного кодексу України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а у разі спору судом.
Відповідно до частини 1 статті 198 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.
Враховуючи положення вказаних норм чинного законодавства, а також встановлений в судовому засіданні факт наявності заборгованості відповідача по сплаті аліментів, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення з ОСОБА_3 боргу по сплаті аліментів в період з 01 червня 2016 року по 19 серпня 2018 року в розмірі 42 723 грн. 76 коп. законними та обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Частиною 1 статті 196 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
25 квітня 2018 року Верховним судом прийнято постанову по справі №572/1762/15-ц, згідно якої дійшов висновку, що пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватись на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки місяцем, у якому не проводилося стягнення.
Згідно змісту вказаного постанови Верховного суду, неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобовязання, та її завдання сприяти належному виконанню зобовязання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобовязання боржником. Після порушення боржником свого обовязку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові витрати втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обовязку сплатити аліменти.
У статті 196 Сімейного кодексу України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.
Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обовязку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.
Тобто, виходячи із вказаного вище, та приймаючи до уваги дані, що містяться у довідці-розрахунку за виконавчим листом №2-387 від 01 лютого 2001 року, суд приходить до висновку, що сума пені, яка підлягає стягненню з відповідача, складає 12 998 грн. 03 коп., виходячи з наступного розрахунку:
Червень 2016 року нараховано 1 212,00 грн. х 1% х 30 днів = 363 грн. 60 коп.;
Липень 2016 року нараховано 1 212,00 грн. х 1% х 31 день = 375,72 грн.;
Серпень 2016 року нараховано 1 212,00 х 1% х 31 день = 375,72 грн.;
Вересень 2016 року нараховано 1 212,00 х 1% х 30 днів = 363,60 грн.;
Жовтень 2016 року нараховано 1 212, 00 х 1% х 31 день = 375,72 грн.
Листопад 2016 року нараховано 1 212, 00 х 1% х 30 днів = 363, 60грн.;
Грудень 2016 року нараховано 1 212,00 х 1% х 31 день = 375 грн. 72 грн.;
Січень 2017 року нараховано 1 304, 50 грн. х 1% х 31 день = 404, 24 грн.;
Лютий 2017 року нараховано 1 304, 50 грн. х 1% х 28 днів = 365, 12 грн.;
Березень 2017 року нараховано 1 304, 50 грн. х 1% х 31 день = 404, 24 грн.;
Квітень 2017 року нараховано 1 304, 50 грн. х 1% х 30 днів = 391, 20 грн.;
Травень 2017 року нараховано 1 304, 50 грн. х 1% х 31 день = 404, 24 грн.;
Червень 2017 року нараховано 1 478, 00 грн. х 1% х 30 днів = 443, 40 грн.;
Липень 2017 року нараховано 1 478, 00 грн. х 1% х 31 день = 458, 18 грн.;
Серпень 2017 року нараховано 1 478, 00 грн. х 1% х 31 день = 458, 18 грн.;
Вересень 2017 року нараховано 1 889, 00 грн. х 1% х 30 днів = 566, 70 грн.;
Жовтень 2017 року нараховано 1 889, 00 грн. х 1% х 31 день = 585, 59 грн.;
Листопад 2017 року нараховано 1 889, 00 грн. х 1% х 30 днів = 566, 70 грн.;
Грудень 2017 року нараховано 1 889, 00 грн. х 1% х 31 день = 585, 59 грн.;
Жовтень 2017 року нараховано 1 889, 00 грн. х 1% х 31 день = 585, 59 грн.;
Січень 2018 року нараховано 2 057, 00 грн. х 1% х 31 день = 637, 67 грн.;
Лютий 2018 року нараховано 2 057, 00 грн. х 1% х 28 днів = 575, 96 грн.;
Березень 2018 року нараховано 2 057, 00 грн. х 1% х 31 день = 637, 67 грн.;
Квітень 2018 року нараховано 2 057, 00 грн. х 1% х 30 днів = 617, 10 грн.;
Травень 2018 року нараховано 2 057, 00 грн. х 1% х 31 день = 637, 67 грн.;
Червень 2018 року нараховано 2 057, 00 грн. х 1% х 30 днів = 617, 10 грн.;
Липень 2018 року нараховано 2 057, 00 грн. х 1% х 31 день = 637, 67 грн.;
Серпень 2018 року нараховано 1 323, 00 грн. х 1% х 19 днів = 410, 13 грн.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в період з 01 червня 2016 року по 19 серпня 2018 року, в розмірі 12 998 грн. 03 коп.
Щодо вимог в частині стягнення з відповідача додаткових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батьків незалежно від сплати ними аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору.
Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пункту 18 Постанови № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», слід звернути увагу судів на те, що до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати.
Як достовірно встановлено в судовому засіданні, дитина ОСОБА_4 навчається на денній формі навчання в Коледжі Кременчуцького національного університету ім. Михайла Остроградського за спеціальністю правознавство.
Відповідно до договору №215-МС-066 про підготовку фахівця у Коледжі Кременчуцького національного університету імені ОСОБА_6, укладеного між Кременчуцьким національним університетом імені ОСОБА_6, в особі ректора університету професора ОСОБА_7 та ОСОБА_4, в особі бабусі ОСОБА_8, плата за надання освітньої послуги становить: 2015/2016 р.р. - 5300 грн., 2016/2017 р.р. - 6105 грн., 2017/2018 р.р. - 6995 грн., 2018/2019 р.р. - 7620 грн.
Відповідно до фіскального чеку № 8142, чеку від 05 грудня 2017 року, чеку від 28 вересня 2016 року, на виконання умов вказаного договору №215-МС-066 позивачем було внесено плату за навчання доньки за 2016 2017 роки у розмірі 10 906 грн. 85 коп.
Також, згідно наданих позивачем квитанцій від 17 серпня 2018 року, 16 липня 2018 року, 12 жовтня 2018 року, 25 вересня 2018 року , платіжного доручення від 15 жовтня 2018 року, від 20 червня 2018 року, 20 лютого 2018 року, 20 червня 2018 року, 02 липня 2018 року, 04 серпня 2018 року, 07 вересня 2018 року, 15 жовтня 2018 року, 17 жовтня 2018 року, 15 жовтня 2018 року на загальну суму 40 512 грн. 07 коп., нею було понесено витрати на реабілітацію дитини ОСОБА_4
Відповідно до статті 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.
За викладених обставин, оскільки позивачем надано докази понесення нею фактичних витрат по сплаті коштів за навчання дочки ОСОБА_4 та понесення витрат на її реабілітацію, виходячи із принципу першочерговості інтересів дитини та рівності обов'язку батьків утримувати дитину, встановленого статтею 141 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача 50% фактично понесених позивачем додаткових витрат по сплаті вартості навчання ОСОБА_4 та її реабілітації, у звязку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню у розмірі 25 709 грн. 43 коп.
Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору при подачі позову до суду, та враховуючи положення статті 141 Цивільного процесуального Кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_3 судовий збір в дохід держави в розмірі 768 грн. 40 коп.
Керуючись статтями 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 133, 141, 263, 264, 265, 280, 281, 282 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 141, 180, 185, 194, 195, 196 Сімейного Кодексу України, суд -
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 борг по сплаті аліментів в період з 01 червня 2016 року по 19 серпня 2018 року в розмірі 42 723 грн. 86 коп., неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 12 998 грн. 03 коп., додаткові витрати на утримання дитини в розмірі 25 709 грн. 43 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. в дохід держави.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: Д.О. Зоріна