КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/824/2812/2019 Головуючий у 1-й інстанції Залеська А.О.
373/1702/18-ц Доповідач: Чобіток А.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 лютого 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В., Ящук Т.І.

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 12 листопада 2018 року в справі за позовом Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

у с т а н о в и в:

У травні 2018 рокупозивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, у якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 04 серпня 2011 року врозмірі 38500 грн.07 коп. та судові витрати по справі врозмірі 1762 грн.00 коп.. Зазначав, що відповідно до укладеного договору № б/н від 04.08.2011 року позивач надав відповідачу кредит у розмірі 15000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картоквий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/rules, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Також відповідач на час укладення кредитної угоди дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Відповідач не виконує належним чином умови укладеного договору, що спричинило виникнення заборгованості за кредитом станом на 06.06.2018 року в розмірі 38.500,07 грн., з яких: заборгованість по відсотках за користування кредитом 11889.62 грн.; заборгованість за пенею 39270.26грн., а також штраф (фіксована частина) -500.00 грн., штраф (відсоткова складова) - 1809.53грн., яку просить суд стягнути з відповідача, а також понесені судові витрати по оплаті судових витрат у сумі 1762.00 грн..

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 12 листопада 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача, який у червні 2018 року змінив назву з Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» на Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. Зазначає, що відповідно до укладеного договору N б/н від 04.08.2011 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 15000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Нормативне регулювання в Україні правовідносин із використанням спеціальних платіжних засобів - платіжних карт, регулюється, зокрема, наступними правовими актами : Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" , Законом України "Про банки і банківську діяльність", Законом України «Про електронний цифровий підпис», постановою НБУ № 705 «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів», іншими законами України та нормативно-правовими актами Національного банку України. Сучасний стан економіки та розвиток фінансової системи вимагає інших (не паперових) підтверджень видачі кредитних коштів. У постанові НБУ № 705, зокрема, вказано: «Документи за операціями з використанням електронних платіжних засобів мають статус первинного документа та можуть бути використані під час урегулювання спірних питань», «Виписка про рух коштів за рахунком може надаватися власникові рахунку в банку, надсилатися поштою, електронною поштою, у вигляді текстового повідомлення на мобільний телефон, через банкомат тощо». Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Копії Витягу з Умов та правил надання банківських послуг та Витягу з "Тарифами Банку" доданодо позовної заяви. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України.

У підтвердження своїх позовних вимог банком надано до суду копію анкети-заяви, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе заповнена особисто, також з копії анкети-заяви чітко вбачається, що відповідач висловив згоду про укладення договору та особистим підписом засвідчив, що " Я згоден з тим, що ця заява, разом із Пам'яткою клієнта. Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між мною та Банком Договір про надання банківських послуг. Я ознайомилась і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення в письмовому вигляді…».

Відповідачем було підписано Анкету-Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, а отже відповідач приєднався до запропонованої Банком пропозиції. Відповідач підтвердив, що в подальшому зобов'язується самостійно знайомитися зі всіма змінами Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів на сайті Банку www.privatbank.ua.

На відповідача покладено обов'язок доведення, що він не був ознайомлений з Умовами та правилами та Тарифами банку. Доказів, що відповідача не було ознайомлено з Умовами та правилами, Тарифами банку або ж було ознайомлено з іншими Умовами та правилами, відповідач не надав. Щодо Пам'ятки клієнта, то це брошура з умовами кредитування, яка видається клієнту разом з карткою, через це вона і не долучена до позовної заяви.

При цьому позивач послався на постанови Верховного Суду в справах №№441/569/17, 755/18246/15, 755/2720/16 , відповідно до яких відсутність підпису боржника на відповідних тарифах, умовах та правилах не свідчить про не укладеність договору, позаяк суть договору приєднання і полягає в тому, шо його умови визначаються однією стороною одноособово та викладаються у певних формулярах або інших стандартах, а інша сторона може лише приєднатися до таких умов. висловивши певним чином згоду на них.

У даному випадку, відповідач підписуючи анкету-заяву, користуючись кредитними коштами та здійснюючи погашення заборгованості висловила свою згоду з формою договору та його умовами.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначив, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави до скасування якого відсутні.

При розгляді даної справи судом першої інстанції встановлено, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на підтвердження позовних вимог надано копію Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 04.08.2011 року, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», витяг з Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку та два розрахунки заборгованості станом на 31.10.2015 року та станом на 06.06.2018 року.

Анкета-заява містить особисті дані відповідача ОСОБА_2, яка затверджена підписом клієнта про згоду на отримання кредиту. Вид кредитної картки, ліміт кредитування та інші умови в заяві не відображено.

При цьому, з наданого позивачем витягу Тарифів убачається, що вони визначені у виді пільгового періоду, базової процентної ставки в місяць, розміру обов'язкового щомісячного платежу, пені за несвоєчасне погашення кредиту, штрафних санкцій, що є різними по чотирьом видам карток «Універсальна».

Відповідно до пункту 2.1.1.5.5 Умов відповідач, як клієнт Банку, був зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісію на умовах, передбачених цим Договором.

Крім того, пунктом 2.1.1.5.6 Умов передбачено, що у разі невиконання зобов'язань за договором, клієнт зобов'язаний на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі прострочених кредитах і овердрафту), оплату винагороди банку.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф розмір якого встановлено тарифами договору.

Згідно з п.1.1.3.2.4 Банк має право змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків. При цьому Банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менше, ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці за картрахунком, згідно з п.1.1.3.1.9 цього Договору.

Згідно з п. 2.1.1.12.2 Умов в разі непогашення клієнтом боргових зобов'язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті.

Відповідно до наданих позивачем розрахунків заборгованості,станом на 31.10.2015 року існувала поточна заборгованість за кредитом б/н від 04.08.2011року в сумі 13522,84 грн. та за процентами - в сумі 423,75 грн..

Після цього витрат кредитних коштів згідноз розрахунком заборгованості станом на 06.06.2018 року не було, але відповідно до даних цього розрахунку відбувалось періодичне внесення клієнтом коштів на погашення заборгованості.

Всього з 01.11.2015рокупо 06.06.2018року на погашення заборгованості за сумарним значенням відповідної графи було внесено 28915,93 грн..

Аналіз двох розрахунків заборгованості свідчить про те, що за відсутності витрат кредитних коштів клієнтом, не дивлячись на внесення значної суми на погашення заборгованості, упідсумковому значенні розрахунку станом на 06.06.2018 року загальна заборгованість за наданим кредитом зросла та склала 36190,54 грн.. Крім цього позивачем визначені штрафні санкції в сумі 2309, 53 грн., а разом, позивачем визначена сума до стягнення: 38500,07 грн..

Крім того, з наданого представником позивача розрахунку заборгованості станом на 31.10.2015 року, убачається, що 01.09.2014 року Банком було збільшено розмір процентної ставки по поточній та простроченій заборгованості з 27,60 % до 32,40 %, а з 01.04.2015 року ставка зросла до 42,00%. Після 31.10.2015 року, відповідно до розрахунку заборгованості, діяли одночасно два розміри процентних ставок до заборгованості за кредитом.

Відповідно до Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» тарифні умови кредитування в частині розміру щомісячного обов'язкового платежу, базової ставки на залишок заборгованості та ставки за тратами змінювались Банком 01.09.2014 рокута 01.04.2015року.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк», суд першої інстанції виходив з того, що надану позивачем Анкету-заяву не можна сприймати за достовірний доказ, для підтвердження всіх обставин, якими позивач обґрунтовує позов, оскільки в ній не заповнені графи про те, яка банківська картка була оформлена, в якому розмірі встановлено кредитний ліміт, строк дії картки її номер тощо. Графа «пам`ятку клієнта, яка містить Тарифи і основні Умови обслуговування і кредитування отримав і ознайомився з її змістом під підпис» не відмічена позначкою відповідача.Розрахунки заборгованості за договором суд відхилив, визнавши їх неналежними та недостовірними доказами в розумінні ст. 77 та ст. 79 ЦПК України, тому що врозрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 31.10.2015 року відсутнє накопичувальне значення несплачених процентів на поточну заборгованість та на прострочену заборгованість, хоч в підсумковому записі відповідні суми вказані. Накопичувальне значення простроченої суми за кредитом також відсутнє, як в самому розрахунку, так і в підсумковому записі. За таких обставин запис «Разом: 16256,12 грн.», не відповідає арифметичному значенню суми всіх складових, під якими він розміщений. У розрахунку заборгованості станом на 06.06.2018 рокув останній графі «Заборгованість за наданим кредитом» значиться сума 35697,64 грн., а в підсумковому записі вказана суму заборгованості за наданим кредитом - 36190, 50 грн.. Накопичувальний розрахунок заборгованості по відсоткам та розрахунок пені, а також розрахунок штрафу не зроблено, що не дає можливості перевірити ці суми з тими, якими обґрунтовується позов. Крім цього, розрахунки заборгованості не містять даних про вид та номер платіжної картки, не підписаний особами, повноважними на здійснення фінансового обліку та звітності, не засвідчений позивачем в установленому законом порядку. За відсутності підтвердження у Анкеті-заяві відповідача від 04.08.2011 про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які б були затверджені компетентним органом Банку та підписані відповідачем, а також не засвідчення ним у Анкеті-заяві отримання певного виду кредитної картки з встановленням ліміту саме у 15000,00 грн. та не доведення позивачем цих обставин іншими доказами, суд не має можливості встановити, на які саме Тарифи та Умови кредитування погодився відповідач, подавши відповідну заяву. Вказане є підставою вважати, що сторони не погодили в письмовій формі всіх умов кредитного договору. Зміст позову та додатки до нього не доводять факту видачі відповідачу платіжної картки, вид якої був би зазначений у пам'ятці клієнта, довідці про умови кредитування і заяві. Позивач також не надав рішення про можливість встановлення для відповідача кредитного ліміту на кредитну картку, якшо таке рішення приймалось на виконання п. 2.1.1.2.3 Умов. Будь-яких доказів на підтвердження зарахування коштів на особовий картковий рахунок відповідача та передачі їх в користування позичальника позивачем не надано.Аргументи позивача про наявність у відповідача боргу перед Банком в загальному розмірі 38500,07 грн., який складається з відсотків, пені та штрафу, також не є переконливими.

Ухвалюючи рішення у даній справі суд першої інстанції послався на постанову Верховного Суду в справі № 444/9519/12 від 29 березня 2018 року.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги, обставини справи, суд апеляційної інстанції уважає таке рішення суду законним та обґрунтованим, відповідним встановленим обставинам справи та нормам матеріального та процесуального права, які регулюють правовідносини, що виникли між сторонами, висновків якого аргументи апеляційної скарги не спростовують з наступних підстав.

04.08.2011 року ОСОБА_2 звернувся до позивача з Анкетою-Заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, якою виявив бажання оформити на своє ім'я платіжну картку кредитку «Універсальна», підписом у якій підтвердив, що ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були йому надані для ознайомлення в письмовому вигляді та надав згоду на те, що вказана заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг.

При цьому світлокопія Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, підписана ОСОБА_2, що додана позивачем до позову є поганої якості, унаслідок чого встановити розмір бажаного кредитного ліміту за платіжною карткою кредитка «Універсальна»/GOLD не вбачається можливим.

Відповідно до п.п.2.1.1. Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які додані позивачем до позову, ці Умови використання кредитних карт ПАТ КБ ПриватБанку, Памятка Клієнта/Довідка об умовах кредитування, Тарифи на випуск та обслуговування кредитних карток (Тарифи), а так само Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, встановлюють правила випуску, обслуговування та використання кредитних карток Банку. Банк випускає Клієнту Картку на підставі Заяви, належним чином заповненого та підписаного Клієнтом. Випуск Карти та відкриття Рахунки Карти здійснюється в разі прийняття Банком позитивного рішення про можливість випуску Клієнту Картки.

Згідно з п.п. 2.1.1.2.1. вказаних Умов, для надання послуг Банк видає Клієнту Картку, її вид визначений у Пам'ятці Клієнта/Довідці про умови кредитування і Заяві, підписанням якого Клієнт та Банк укладають Договір про надання банківських послуг. Датою укладання Договору є дата отримання Карти, зазначена в Заяві. Договір укладається терміном на п'ять років. Якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодна із сторін письмово не відмовилася від договору, він продовжується на такий же термін.

Після отримання Банком від Клієнта необхідних документів, а також Заяви, Банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт ( п.п. 2.1.1.2.3.)

Після настання зазначеного на Картці останнього місяця терміну її дії Банком випускається Картка на новий термін, за що клієнтом вноситься плата згідно діючих тарифів ( п.п. 2.1.1.2.12. Умов).

У разі невиконання або неналежного виконання Позичальником зобов'язання зі сплати відсотків за користування Кредитом, в розмірі вказаному в Пам'ятці Клієнта/Довідці об умовах кредитування та Тарифах, Позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 100-% від розміру неналежно оплачених відсотків, встановлених у Пам'ятці Клієнта/Довідці об умовах кредитування та Тарифах ( п.п. 2.1.1.12.7.4. Умов).

З наведеного вбачається, що Договір про надання банківських послуг повинен складатись з: Заяви; Пам'ятки клієнта/Довідки об умовах кредитування;Умов та правил надання банківських послуг; Тарифів.

Згідно з ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Звернувшись з даним позовом до суду першої інстанції та посилаючись на обставини зазначені вище, до позову ПАТ КБ «ПриватБанк» додав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, підписану відповідачем 04.08.2011 року, Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку.

При цьому Пам'ятку клієнта/Довідку об умовах кредитування , яка відповідно до п.п. 2.1.1., 2.1.1.2.1. Умов є невід'ємною частиною Договору, позивачем не надано та не вказано чи є Пам'ятка клієнта/Довідка об умовах кредитування одним документом чи це є два різних документа .

Тобто, договір № б/н від 21.05.2010 року, який знаходиться в матеріалах справи та яким позивач обґрунтовує позовні вимоги до ОСОБА_2, не відповідає, визначеній Умовами і правилами надання банківських послуг формі, оскільки має лише три його складові - Заяву, Тарифи та Умови і правила надання банківських послуг, Пам'ятку клієнта з підписом відповідача/Довідку об умовах кредитування , яка відповідно до Умов є частиною Договору, позивачем не надано та не вказано чи є Пам'ятка клієнта/Довідка об умовах кредитування одним документом чи це є два різних документа .

При цьому, надані позивачем Умови не містять посилань на особу ОСОБА_2, а сам текст Умов доданий позивачем до позову не датований та не має посилань на номер розпорядчого акту, яким вони були затверджені правлінням, а тому встановити з якими саме Умовами було ознайомлено відповідача неможливо, враховуючи і ту обставину, що події мали місце у 2011 році.

Крім того неможливо встановити з якими саме Тарифами банку був ознайомлений відповідач при зверненні з заявою до позивача, зважаючи на те, що додані позивачем Тарифи банку, також не датовані та не мають посилань на номер розпорядчого акту, яким вони були затверджені правлінням. Незрозуміло, які Тарифи банку діяли на момент звернення відповідача до банку з Анкетою-Заявою, оскільки з тексту Тарифів доданих до позову вбачається, що вони стосуються часу 2013,2014, 2015 років.

Тарифів, які діяли на момент звернення відповідача до банку з Анкетою-Заявою, тобто у 2011 році, матеріали справи не містять.

При цьому як убачається із матеріалів справи, то позивачем додано розрахунки заборгованості за договором №б/н від 04.08.2011 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом - ОСОБА_2 станом на 31.10.2015 року, починаючи з дати - 22.01.2014 року та станом на 06.06.2018 року, починаючи з дати - 01.11.2015 року. Дані розрахунки не мають будь-яких реквізитів щодо ідентифікації особи, що їх склала (а.с.6,7).

Що відбувалось до 22.01.2014 року з 04.08.2011 року - дати підписання ОСОБА_2 Анкети-заяви про приєднання до Умов і правил банківських послуг, невідомо.

Крім того, відповідно до п.п. 2.1.1.2.1. Умов, датою укладання Договору є дата отримання Карти, зазначена в Заяві.

Додана позивачем до позову світлокопія Анкети-Заяви, підписана ОСОБА_2 не містить дати отримання останнім платіжної карти, як не містить і даних, що вона була видана відповідачу.

З розрахунку заборгованості за договором №б/н від 04.08.2011 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом - ОСОБА_2 станом на 31.10.2015 року, починаючи з дати - 22.01.2014 року, позивачем збільшено процентну ставку з 27,60 % до 32,40 % з 01.09.2014 року, а з 01.04.2015року ставка зросла до 42,00%. При цьому відповідно до вказаного розрахунку заборгованості, одночасно діяли два розміри процентних ставок до заборгованості за кредитом: одна визначена як % ставка (поточна заборгованість ), а друга % ставка (прострочена заборгованість).

З розрахунку станом на 06.06.2018 року вбачається, що позивачем вже нараховувалась щомісячно одна процентна ставка, але зі стабільним чергуванням зі ставки 2,7 % на ставку 3,5 % до 31.07.2017 року, а з 31.07.2017 року - 3,5 %.

Проте, як убачається із Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», доданих позивачем до позову, то базова % ставка в місяць (нараховується на залишок заборгованості) за тратами здійсненими з 01.09.2014 р. становить 2,9 %, а з 01.04.2015 р. - 3,6 %, обов'язковий щомісячний платіж - 7 % від заборгованості (але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості); з 01.04.2014 р. - 5 % від заборгованості (але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості).

Позивач у апеляційній скарзі, не зважаючи на те, що і суд першої інстанції звернув увагу на зазначене, не пояснив з чого він виходив у даному випадку, оскільки Анкета-Заява ОСОБА_2про його бажання оформити на своє ім'я платіжну картку кредитку «Універсальна» вказівки на відсотки за користування кредитом не містить, а з доданих до позову Тарифів убачається, що розрахунки суперечать наданим позивачем Тарифам.

Крім того, колегія суддів вважає, що позивачем не доведено прийняття ним позитивного рішення щодо задоволення Анкети-Заяви ОСОБА_2, що є обов'язковою умовою для видачі кредиту відповідно до п.п.2.1.1. Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які додані позивачем до позову.

Отже, договір № б/н від 04.08.2011 року, який знаходиться у матеріалах справи та яким позивач обґрунтовує позовні вимоги до ОСОБА_2, не відповідає, визначеній Умовами і правилами надання банківських послуг формі, оскільки має лише дві його складові - Анкету-Заяву та Умови і правила надання банківських послуг, які не датовані та не мають посилань на номер розпорядчого акту, яким вони були затверджені правлінням.

Пам'ятку клієнта та Тарифи, які діяли на момент підписання Анкети-Заяви, що відповідно до Умов є частиною Договору, позивачем не надано.

Доводи апеляційної скарги про те, що Пам'ятка клієнта, це брошура з умовами кредитування, яка видається клієнту разом з карткою, через це вона і не долучена до позовної заяви, на увагу не заслуговує, оскільки відповідно до Умов і правил надання банківських послуг Пам'ятка клієнта/Довідка об умовах кредитування є частиною договору, укладеного між банком та клієнтом, а отже екземпляр Пам'ятки клієнта повинен знаходитись і в позивача.

При цьому будь-яких доказів того, що ОСОБА_2 отримав Пам'ятку клієнта та картку, матеріали справи не містять.

Крім того, надані позивачем розрахунки заборгованості за договором №б/н від 04.08.2011 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом - ОСОБА_2 станом на 31.10.2015 року, починаючи з дати - 22.01.2014 року та станом на 06.06.2018 року, починаючи з дати - 01.11.2015 року між собою є суперечливими, оскільки з розрахунку станом на 31.10.2015 року, починаючи з дати - 22.01.2014 року вбачається, що заборгованість за кредитом становить 13522,84, за процентами - 423,75, в т.ч. несплачені проценти на поточну заборгованість 417,27, несплачені проценти на прострочену заборгованість 6,48, а разом 16256,12 грн..

З розрахунку станом на 06.06.2018 року, починаючи з дати 01.11.2015 року вбачається, що заборгованість за кредитом відсутня, проте нараховані відсотки в сумі 11889,62 грн., нарахована пеня 39270,26 грн., загальна заборгованість за наданим кредитом 36190,54 грн., заборгованість по судовим штрафам 2 309,53 грн., а разом - 38.500,07 грн., що не відповідає арифметичному значенню суми всіх складових, під якими він розміщений.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про законність та обґрунтованість рішення ухваленого по даній справі та відсутність підстав до його скасування.

Керуючись ст.ст.367, 374, 381-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 12 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на підставі ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий: А. О. Чобіток

Судді: О. В. Немировська

Т. І. Ящук