Головуючий суду 1 інстанції - Логвиненко Т.Г.
Доповідач -Суддя доповідач: Луганська В.М.
Справа № 2-982/11
Провадження № 22-ц/810/526/19
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2019 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Луганської В.М.

суддів: Авалян Н.М., Єрмакова Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Перишкіна Т.М.,

учасники справи:

боржник - ОСОБА_1

стягувач - Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»

орган державної виконавчої служби - Старобільський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в порядку спрощеного провадження справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Старобільського районного суду Луганської області від 28 травня 2019 року постановлену у складі судді Логвиненка Т.Г. в м. Старобільськ Луганської області

за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Старобільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Луганській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,

в с т а н о в и в:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Старобільського районного суду Луганської області зі скаргою на дії державного виконавця Старобільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Луганській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

Скарга обґрунтована тим, що 13 грудня 2018 року він від керівника підприємства на якому працює дізнався про те, що до комунального підприємства «Благоустрій м. Старобільськ» надійшов лист від Старобільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області разом з постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 04 грудня 2018 року у виконавчому провадженні ВП № 35123595, згідно якого звернено стягнення на заробітну плату ОСОБА_1

Того ж дня він звернувся до відповідача з заявою про надання копії виконавчого листа, на підставі якого було винесено постанову про стягнення та отримав його копію.

18 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про надання копії постанови про відкриття виконавчого провадження, яку було отримано 19 грудня 2018 року.

У скарзі було зазначено, що до 13 грудня 2018 року не було відомо про розгляд справи про стягнення коштів та не було повідомлено про відкриття виконавчого провадження від 09 листопада 2012 року за № 35123595 та не було повідомлено про винесення постанови про звернення стягнення на заробітну плату, стипендію та інші доходи боржника від 04 грудня 2018 року у виконавчому провадженні № 35123595.

21 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з заявою про визнання дій протиправними та скасуванню постанову, але ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2018 року було відмовлено у відкритті провадження, копію якої отримав 08 січня 2019 року. З 10 січня 2019 року по 18 січня 2019 року він перебував на лікарняному.

У зв`язку з чим просив суд поновити строк на подання скарги, визнати дії Старобільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області протиправними, скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 09 листопада 2012 року № 35123595, визнати дії Старобільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області протиправними та скасувати постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 04 грудня 2018 року у виконавчому провадженні №35123595, зобов`язати Старобільський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області закінчити виконавче провадження за закінченням строку.

Ухвалою Старобільського районного суду Луганської області від 28 травня 2019 року відмовлено ОСОБА_1 у поновленні строку на подання скарги до суду на дії виконавця Старобільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області.

Не погодившись з вказаною ухвалою ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій просив суд визнати незаконною та скасувати ухвалу Старобільського районного суду Луганської області від 28 травня 2019 року, прийняти нове рішення, яким задовольнити вимоги вказані у скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції вважає, що скаржником не наведено поважних причин щодо пропуску десятиденного строку на подання скарги, а звернення зі скаргою до іншого суду не уповноваженого згідно вимог процесуального закону на її розгляд, не може вважатися поважною причиною. Скаржник не погоджується із таким висновком суду, оскільки він звернувся до Луганського окружного адміністративного суду у строк встановлений законом, а саме 21.12.2018 року, вважає, що звернення до суду іншої підсудності є поважною причиною пропуску строку. Суд першої інстанції не розглянув скаргу скаржника по суті, що є порушенням його права на захист його порушених цивільних прав.

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ КБ «Приватбанк» зазначено, що ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не наведено поважних причин щодо пропуску десятиденного строку , оскільки звернення його зі скаргою до суду не уповноваженого згідно вимог процесуального закону на її розгляд не може вважатися поважною причиною та вважає, що доводи скаржника у скарзі про поновлення строку на подання скарги є необґрунтованими.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, в апеляційній скарзі просив суд розглянути справу за його відсутності.

В судове засідання представник ПАТ КБ «Приватбанк» не з`явився, про час про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, у надісланому на адресу Луганського апеляційного суду відзиві просив суд розглянути справу без участі представника.

В судове засідання представник Старобільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Луганській області не з`явився, про час про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи положення ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, які повідомлені про місце та час судового засідання у визначеному законом порядку.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Відмовляючи у поновленні строку на подання скарги до суду на дії виконавця Старобільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області суд першої інстанції виходив з того, що скаржником не наведено поважних причин пропуску строку для подання скарги, оскільки звернення його із скаргою до суду не уповноваженого згідно вимог процесуального закону на її розгляд, не може вважатися поважною причиною з урахуванням того, що скаржник є юристом за фахом й на даний час працює у комунальному підприємстві «Благоустрій м. Старобільська».

Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна, оскільки він суперечить нормам процесуального права.

Згідно з частинами 1, 5 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції на момент вчинення виконавчих дій) рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скаргу може бути подано до суду:

а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи;

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (ст. 449 ЦПК України).

В частинах 1, 3 ст. 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», при вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що здійснення правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів, спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Важливим елементом верховенства права є гарантія справедливого судочинства. Так, у справі Bellet v. France ЄСПЛ зазначив, що "стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права".

Позиція ЄСПЛ засвідчує, що основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинно чинитися правових чи практичних перешкод для здійснення цього права.

При цьому, згідно з усталеною практикою ЄСПЛ вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває у межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається зазначати підстави, однією з яких може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у справі за їх участю. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони у розумні інтервали часу мають вжити заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14.102003).

При вирішенні питання про поновлення строку, суд першої інстанції не надав оцінки доводам та доказам скаржника про те, що йому не було відомо про розгляд справи щодо стягнення з нього коштів та його не було повідомлено про винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 09 листопада 2012 року № 35123595 та постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 04 грудня 2018 року.

Суд залишив поза увагою, що 21 грудня 2018 року боржник звернувся до Луганського окружного адміністративного суду із заявою про визнання дій протиправними та скасування постанов протягом десяти днів з моменту, коли дізнався про порушення його прав, та ухвалою від 28 грудня 2018 року йому відмовлено у відкритті провадження. Тобто, скаржник намагався захистити своє право у суді у строк визначений законом. Копію вказаної вище ухвали суду він отримав 08 січня 2019 року, а в період з 10 січня 2019 року по 18 січня 2019 року він перебував на лікарняному. Суд вказаним обставинам не дав оцінки.

Надати оцінку доказам, зазначеним ОСОБА_1 в додатках до скарги апеляційний суд позбавлений можливості у зв`язку з відсутністю цих додатків в матеріалах справи. В скарзі ОСОБА_1 на дії державного виконавця Старобільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області в додатках зазначені: копія постанови від 09.11.2012 року, копія постанови від 04.12.2018 року, копія ухвали від 28.12.2018 року, копія листка непрацездатності від 10.01.2019 року. Про те, матеріали справи не містять складеного працівниками суду акту про відсутність додатків, зазначених в скарзі.

Згідно супровідного листа від 29.01.2019 року Старобільським районним судом Луганської області не адресу ОСОБА_1 направлялася лише копія ухвали суду від 23.01.2019 року на 1 арк. Тобто, документи, зазначені ОСОБА_1 в скарзі як додатки Старобільським районним судом Луганської області, останньому не повертались.

Зазначені обставини свідчать про неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи.

За таких обставин, достатніх підстав для відмови у поновленні строку на подання скарги до суду на дії державного виконавця на підставі п. 1 ч. 1 ст. 449 ЦПК України у суду першої інстанції не було.

Доводи апеляційної скарги про те, що в резолютивній частині оскаржуваної ухвали вказано, що ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду через Старобільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали, що є порушенням ч. 1 ст. 355 ЦПК України, відповідно до якої апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, не заслуговують на увагу, оскільки пунктом 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду. На час постановлення судом першої інстанції оскаржуваної ухвали Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система не розпочала своє функціонування. З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги приписи п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в чинній редакції), з огляду на положення ст. 296 ЦПК України (у редакції до 15 грудня 2017 року), судом першої інстанції порядок оскарження ухвали зазначено у відповідності до норм чинного цивільного процесуального кодексу України.

На підставі вищевикладеного, судова колегія приходить до висновку про те, що при розгляді питання про поновлення ОСОБА_1 строку на подання скарги на дії державного виконавця Старобільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для його вирішення, порушив норми процесуального права, тому відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України ухвалу суду слід скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 379, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Старобільського районного суду Луганської області від 28 травня 2019 року

скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови 13 вересня 2019 року.

Головуючий В. М. Луганська

Судді Н. М. Авалян

Ю. В. Єрмаков