Провадження № 22-ц/4808/239/19
Головуючий у 1 інстанції Бабій О. М.
Суддя-доповідач Пнівчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Ясеновенко Л.В., Томин О.О.

секретаря Бойчука Л.М.

з участю представника апелянта ОСОБА_1

представника «Католицької загальноосвітньої школи ІІ-ІІІ ступенів - гімназії Святого Василія Великого» Марчак О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 18 грудня 2018 року, в складі судді Бабій О.М., у справі за заявою представника ОСОБА_4 який діє в інтересах малолітнього ОСОБА_5 - ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в :

У грудні 2018 року представник ОСОБА_4, який діє в інтересах малолітнього ОСОБА_5 - ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про забезпечення позову, посилаючись на те, що має намір звернутися до Івано-Франківського міського суду з позовною заявою про визнання дій та рішень Івано-Франківського приватного навчально-виховного комплексу «Католицька загальноосвітня школа ІІ-ІІІ ступенів - гімназія Святого Василія Великого» щодо відрахування малолітнього ОСОБА_5 з числа учнів та навчального закладу - протиправними, скасування наказу Івано-Франківського приватного навчально-виховного комплексу «Католицька загальноосвітня школа ІІ-ІІІ ступенів - гімназія Святого Василія Великого» № 27 від 11 грудня 2018 року «Про відрахування учня 5-В класу ОСОБА_5.».

Заявник зазначив, що наявні підстави вважати що рішення по відрахуванню малолітнього ОСОБА_5 з навчального закладу є несправедливим, упередженим та ухваленим у свавільний спосіб, шляхом простого голосування членів Педагогічної ради Вважає, що винесення навчальним закладом даного наказу порушує право дитини на отримання освіти.

У порядку забезпечення позову просив зупинити дію наказу № 27 від 11 грудня 2018 року «Про відрахування учня 5-В класу ОСОБА_5.» та зобов»язати Івано-Франківський приватний навчально-виховний комплекс «Католицька загальноосвітня школа ІІ-ІІІ ступенів - гімназія Святого Василія Великого» продовжити надання освітніх послуг учню ОСОБА_5 до ухвалення остаточного рішення у даній справі, але за будь-яких умов, до закінчення 2018/2019 навчального року до 01 липня 2019 року.

Заява обґрунтована тим, що забезпечення позову збалансує позиції сторін у спорі та зможе гарантувати, що остаточне рішення у справі буде належно і вчасно виконане, а порушені, невизнані та оспорювані права сторін ефективно захищені та поновлені.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 18 грудня 2018 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_4 який діє в інтересах малолітнього ОСОБА_5 - ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовлено.

На вказану ухвалу суду представник ОСОБА_4 - ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій посилається на те, що така не ґрунтується на засадах верховенства права, є незаконною та необгрунтованою. Просить ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити його заяву про забезпечення позову.

Постановляючи ухвалу суд, на думку апелянта, відступив від імперативного обов»язку керуватися завданнями цивільного судочинства, включаючи справедливий розгляд задля ефективного захисту порушених невизнаних прав особи, зокрема дитини та не врахував основного принципу вирішення питань щодо всіх дітей - принципу забезпечення найкращих інтересів дитини.

Суд першої інстанції помилково або навмисно не застосував до спірних правовідносин норми міжнародних договорів України (Пактів, Конвенцій) та норми національного законодавства з питань захисту прав дитини та охорони дитинства.

У відзиві на апеляційну скаргу директор Івано-Франківського приватного навчально-виховного комплексу «Католицька загальноосвітня школа ІІ-ІІІ ступенів - гімназія Святого Василія Великого» Стеблина О.Д. зазначила, що апеляційна скарга є необґрунтованою, посилання апелянта на порушення прав малолітнього ОСОБА_5 на освіту не заслуговують на увагу, оскільки на момент звернення до суду він здобуває освіту в іншому загальноосвітньому закладі.

У судовому засіданні представник ОСОБА_4 - ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги з наведених в ній мотивів.

Представник Івано-Франківського приватного навчально-виховного комплексу «Католицька загальноосвітня школа ІІ-ІІІ ступенів - гімназія Святого Василія Великого» Марчак О.Ю. заперечила вимоги апеляційної скарги, посилаючись на обґрунтованість висновків суду першої інстанції.

Вислухавши доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви суд першої інстанції виходив з того, що заявник на підтвердження своїх вимог не надав доказів, які б давали підстави для висновку що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується.

Згідно вимог ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред»явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб»єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов»язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з»ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову.

Аналізуючи наведені процесуальні норми, обставини справи, вбачається, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог у справі.

Також, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв»язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками справи.

Учасники процесу, при використанні механізму забезпечення позову повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

Зі змісту заяви про забезпечення позову вбачається, що як на підставу вжиття заходів забезпечення позову заявник посилався на те, що забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу № 27 від 11 грудня 2018 року про відрахування учня 5-В класу ОСОБА_5 та зобов»язання Івано-Франківський приватний навчально-виховний комплекс «Католицької загальноосвітньої школи ІІ-ІІІ ступенів - гімназії Святого Василія Великого» продовжити надання освітніх послуг учню ОСОБА_5 збалансує позиції сторін у спорі та зможе гарантувати, що остаточне рішення у справі буде належно і вчасно виконане, а порушені, невизнанні та оспорювані права сторін ефективно захищені та поновлені.

Заявник подав заяву про забезпечення позову до пред»явлення позову та вказав що предметом майбутнього позову можуть стати позовні вимоги: про визнання неправомірними дій та рішень «Католицька загальноосвітня школа ІІ-ІІІ ступенів - гімназія Святого Василія Великого» щодо відрахування ОСОБА_5 з числа учнів навчального закладу, скасування наказу від 11 грудня 2018 року № 27 про відрахування ОСОБА_5 учня 5-В класу.

Відповідно до положень ч. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Оскільки заявлені заявником заходи забезпечення позову є тотожними заявленим позовним вимогам (майбутнього позову) то суд обгрунтовано відмовив у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Посилання апелянта на те, що суд не застосував до спірних правовідносин норми міжнародних договорів України та норми національного законодавства з питань захисту прав дитини та охорони дитинства з метою забезпечення найкращих інтересів дитини не заслуговують на увагу, оскільки суд першої інстанції вирішував питання щодо обгрунтованості вимог заявника про застосування заходів забезпечення позову, а не вирішував спір по суті.

Встановлено, та не заперечується сторонами, що неповнолітній ОСОБА_5 на момент звернення з позовом до суду здобуває освіту в іншому загальноосвітньому закладі, а тому посилання апелянта на порушення прав ОСОБА_5 на освіту є необгрунтованими.

З огляду на зазначене суд першої інстанції у відповідності до вимог, передбачених ст. 153 ЦПК України, мотивував своє судове рішення та дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для забезпечення позову.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про залишення ухвали суду без змін, а скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського міського суду від 18 грудня 2018 року - без змін.

Постанова в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 07 лютого 2019 року.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: Л.В. Ясеновенко

О.О. Томин