ПОСТАНОВА

Іменем України

12 лютого 2019 року м. Кропивницький

справа № 2-2173/2009

провадження № 22-ц/4809/116/19

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючої судді Суровицької Л. В.,

суддів Авраменко Т. М., Кіселика С. А.

секретар Бодопрост М. М.,

учасники справи :

позивач - Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Позика»,

представники за довіреністю - Маленко О.В., Тоступ В. Є.

відповідачі - ТОВ «Диво Світ Молоко», ТОВ «Теплицький молокозавод», ОСОБА_4, ОСОБА_5,

представник відповідача ОСОБА_5 - адвокат Нікулиця Лючия Трохимівна,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 березня 2009 рокуу складі судді Загреби І.В. у справі за позовом АКіБ «УкрСибБанк» до ТОВ «Диво Світ Молоко», ТОВ «Теплицький молокозавод», ОСОБА_4, ОСОБА_5 про розірвання договору кредиту та стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2009 року Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» звернувся в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Диво Світ Молоко», Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплицький молокозавод», до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про розірвання договору кредиту та стягнення заборгованості за договором кредиту.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 березня 2009 року позов Банку задоволено.

Розірвано кредитний договір № 0 від 26 березня 2008 року, укладений між АКіБ «УкрСиббанк» та ТОВ «Диво Світ Молоко».

Стягнуто солідарно з ТОВ «Диво Світ Молоко», ТОВ «Теплицький молокозавод», ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь АКіБ «УкрСиббанк» заборгованість по кредиту у розмірі 6 891 179 грн.99 коп., розподілено судові витрати (т.1, а.с.1-3, т.2 а.с.178-180).

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду в частині стягнення з нього боргу скасувати з підстав порушення норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Зазначав, що копія рішення суду в установленому законом порядку йому йому не направлялась, він отримав її лише 03 жовтня 2017 року та 13 жовтня 2017 року подав апеляційну скаргу (т.2, а.с. 2, 189,190-192),

У зв?язку з тим, що надійшла апеляційна скарга відповідача на рішення суду, а цивільна справа № 2-2173/09 за позовом Банку до ТОВ «Диво Світ Молоко», ТОВ «Теплицький молокозавод», ОСОБА_4, ОСОБА_5 про розірання кредитного договору та стягнення заборгованості за кредитним договором була знищена (т.2 а.с.6-8), ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 листопада 2017 року було ініційовано питання про відновлення знищеного провадження в цивільній справі № 2-2173/09.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 вересня 2018 року частково відновлено втрачене судове провадження у вказаній справі (т.2 а.с.67-169).

Встановлено, що обґрунтовуючи позов про розірвання кредитного

договору, укладеного 26 березня 2008 року між АКіБ «УкрСиббанк» та ТОВ «Диво Світ Молоко» та про стягнення заборгованості за цим договором, Банк посилався на те, що він відповідно до умов кредитного договору надав позичальнику кредит в сумі 6 400 00 грн., а ТОВ «Диво Світ Молоко» зобов?язалось повернути кредит у повному обсязі у строк не пізніше 25 листопада 2013 року та сплатити 16,5 % річних за користування кредитом. Проте в порушення умов кредитного договору позичальник не виконував належним чином свої зобов?язання з погашення кредиту, у зв?язку з чим станом на 11 лютого 2009 року утворилась заборгованість зі сплати процентів за період з 30 жовтня 2008 року по 11 лютого 2009 року в сумі 351 387 грн.75 коп.. У зв?язку з порушенням позичальником умов кредитного договору, Банк просив кредитний договір розірвати. Оскільки виконання зобов?язань за кредитним договором забезпечено порукою, уточнивши позовні вимоги, Банк просив солідарно стягнути з відповідачів - позичальника та поручителів на його користь заборгованість станом на 23 березня 2009 року в сумі 6 891 179 грн.99 коп., яка складається з кредиту - 6 396 577 грн.78 коп. та заборгованості за простроченими процентами за користування кредитом в сумі 494 601 грн. 22 коп..

Задовольняючи позов в частині стягнення заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції виходив з того, що позов Банку обгрунтований та доведений.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 квітня 2018 року задоволено заяву ТОВ «Фінансова компанія «Позика», змінено стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Позика» у справі № 2-2173/09 (т.1 а.с.192-194).

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 посилається на те, що між Банком та ТОВ «Диво Світ Молоко» було укладено кредитний договір на суму 6 400 000 грн. зі сплатою 16,5 % за користування кредитом. Між ним та Банком 26 березня 2008 року в забезпечення виконання кредитного договору укладено договір поруки. Відповідно до графіку погашення кредиту, сплата грошових коштів мала розпочатись 10 березня 2009 року, проте Банк до початку строку виконання зобов?язань до кредитним договором, а саме 22 грудня 2008 року надав йому вимогу про погашення заборгованості, у зв?язку з чим безпідставно змінив строк виконання договору та вимагав повернення кредиту до 02 січня 2009 року. Вважає, що станом на 11 лютого 2008 року достроково вже було погашено 560 413 грн.06 коп., що судом не було враховано. Крім того, порука припинена, оскільки протягом шести місяців Банк не звернувся до нього як до поручителя (т.2 а.с.2, 190-192).

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Фінансова компанія «Позика» просить залишити рішення суду першої інстанції без змін. Зазначає, що доводи апеляційної скарги безпідставні, оскільки пунктом 1.2.2. кредитного договору та графіком погашення кредиту встановлено порядок та строки повернення позичальником кредиту і вказаний графік не застосовується до погашення процентів за користування кредитом. Порядок сплати процентів врегульовано у пункті 1.3 кредитного договору, яким передбачено сплату процентів у строк протягом перших десяти робочих днів кожного місяця, наступного за тим, в якому нараховані проценти за користування кредитом. У зв?язку з невиконанням зобов?язань позичальником щодо сплати процентів за користування кредитом, Банк скористався правом на розірвання договору та стягнення заборгованості як з позичальника, так і з поручителів. Доводи відповідача про припинення поруки не ґрунтуються на умовах договору поруки та на законі (т.3,а.с.1-3).

ТОВ «Диво Світ Молоко», ТОВ «Теплицький молокозавод», ОСОБА_4 відзив на апеляційну скаргу не надали.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 26 листопада 2018 року поновлено ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження рішення суду та відкрито апеляційне провадження (т.2 а.с.197). 06 грудня 2018 року призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи на 19 грудня 2018 року (т.2 а.с.202) . До початку розгляду справи в судовому засіданні суддею - членом колегії Черненко В.В. заявлено самовідвід. 20 грудня 2018 року після визначення нового судді в складі колегії, замість судді Черненка В.В., призначено розгляд справи на 24 січня 2019 року за клопотанням представника відповідача в режимі відеоконференції (т.2,а.с.35).

Розгляд справи 24 січня 2019 року не відбувся з технічних причин (т.2 а.с.81) , у зв?язку з чим продовжено строк розгляду справи на п?ятнадцять днів та відкладено розгляд справи на 12 лютого 2019 року (т.2.а.с.91).

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник ОСОБА_5 підтримала доводи апеляційної скарги.

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Позика» заперечила проти доводів апеляційної скарги та просила рішення суду залишити без змін.

Повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи представник ТОВ «Теплицький молокозавод» та ОСОБА_4, в судове засідання апеляційного суду не прибули. Про причини неявки суд не повідомили.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч.2 ст.372 ЦПК України).

Колегія суддів перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст.1055 ЦК України).

Відповідно до ст.611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановленні договором або законом.

Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів (ч.2 ст.1050 ЦК України).

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, 26 березня 2008 року між АКіБ «УкрСиббанк» та ТОВ «Диво Світ Молоко» укладено кредитний договір №0, за умовами якого банк зобов'язувався надати позичальнику кредит (грошові кошти) в сумі 6 400 000 грн. (шість мільйонів чотириста тисяч гривень), а ТОВ «Диво Світ Молоко» зобов'язалось повернути вказані кошти у повному обсязі в терміни, в порядку і на умовах, визначених цим договором та графіком погашення кредиту, який є додатком №1 до кредитного договору, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди або до вказаного терміну достроково та сплатити проценти за його користування, з кінцевою датою погашення не пізніше 25 листопада 2013 року (т.2 а.с. 86-91).

27 червня 2008 року між банком та ТОВ «Диво Світ Молоко» укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору від 26 березня 2008 року, за умовами якої пункт 1.3.1 викладено в редакції: за використання кредитних коштів за цим договором встановлюється процентна ставка в розмірі 16,5 % річних, якщо не встановлена інша ставка згідно умов цього договору. Пункт 1.3.2. викладено в редакції: за користування кредитними коштами понад встановлений договором строк процентна ставка встановлюється у розмірі 33 % річних. Такий розмір ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу позичальника за договором (т.2 а.с.92).

У п.2.1 кредитного договору від 26 березня 2008 року зазначено, що у забезпечення виконання позичакльником грошових зобов'язань в повному обсязі за договором, приймається порука ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ТОВ «Теплицький молокозавод» за договорами поруки, укладеними з кожним, а також іпотека послідуючої черги комерційної нерухомості та обладнання, що знаходяться за адресою: Вінницька область, смт Теплик, вул. І.Франка, 28; застава майнових прав по Договорах поставки обладнання; застава майнових прав по Договорах підряду на виконання будівельних та проектних робіт.

26 березня 2008 року між банком та ОСОБА_5 укладено договір поруки № 191449, за умовами якого він зобов'язався перед кредитором солідарно відповідати за невиконання ТОВ «Диво Світ Молоко» усіх зобов'язань за кредитним договором №0 від 26 березня 2008 року у повному обсязі. Сума основного договору становить 6 400 000 грн., термін виконання основного зобов'язання 25 листопада 2013 року, якщо згідно умов основного договору не буде застосовано інші терміни виконання такого зобов?язання. Договір поруки набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до повного припинення всіх зобов'язань боржника за основним договором ((п.3.1 договору поруки). Факт укладення кредитного договору ТОВ «Диво Світ

Молоко» в особі директора ОСОБА_5 та договору поруки з банком, виконання банком своїх зобов?язань щодо надання кредиту, в апеляційній скарзі не оспорюється.

Підпунктом 1.3.4. кредитного договору передбачено, що нарахування процентів договором здійснюється щомісячно, нараховують проценти на суму кредитних коштів, що фактично надані банком позичальнику і які ще не повернуті ним банку відповідно до умов договору.

Відповідно до п.п.1.3.5 кредитного договору позичальник зобов?язується сплачувати проценти за договором у строк - протягом перших десяти робочих днів кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані проценти за користування кредитом.

З розрахунку заборгованості за процентами вбачається, що позичальник, починаючи з 10 квітня 2008 року періодично сплачував кошти за наданим кредитом, проте графіку щодо щомісячного погашення кредитних коштів не дотримувався (т.1 а.с.20-30).

З 30 жовтня 2008 року позичальник не сплатив проценти за користування кредитом, тому банк, відповідно до умов розділу 11 кредитного договору рекомендованими листами 19 грудня 2008 року за вих.№ 132-1/01-246 позичальнику ТОВ «Диво Світ Молоко», за № 132-1/01-248 поручителю ОСОБА_4, за № 132-1/01-247 надіслав вимоги про солідарне погашення суми кредиту в повному обсязі протягом 10 робочих днів з дати отримання вимоги (т.2 а.с.70 - зворот, 93,95,98).

Пред'явлення вимоги про повне дострокове погашення заборгованості є зміною строку виконання основного зобов'язання.

Як свідчать матеріали справи і вказана обставина не заперечується відповідачем ОСОБА_5, письмова вимога банку отримана ним під розписку 22 грудня 2008 року (т.2 а.с.93), тому необхідно вважати, що строк виконання змінено з 25 листопада 2013 року на 02 січня 2009 року.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом України в постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-1707цс15.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову Банку до ОСОБА_5

О. про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором станом на 23 березня 2009 року, суд першої інстанції вказані обставини щодо зміни строку виконання основного зобов'язання у зв?язку з пред'явленням банком вимоги про повне дострокове погашення заборгованості не врахував та не дав їм належну правову оцінку, допустивши порушення норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України та частини першої статті 1054 ЦК Уукраїни кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першоїстатті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10 цс 18.

Отже, з урахуванням того, що банк змінив строк виконання основного зобов?язання, визнавши його 02 січня 2009 року, поручитель ОСОБА_5 повинен сплатити заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом станом на 02 січня 2009 року в розмірі 260 571 грн.74 коп., а також кредит - 6 396 577 грн.78 коп, всього 6 657 149 грн. 52 коп. солідарно з відповідачами.

Доводи апеляційної скарги про те, що погашення кредиту мало початись з 10 березня 2009 року, проте банк до початку виконання строку виконання зоов?язання надіслав вимогу про повернення заборгованості та що 560 413 грн. 06 коп. було достроково сплачено на погашення кредиту, є безпідставними, такими, що не ґрунтуються на умовах кредитного договору та спростовуються матеріалами справи.

Так, пунктом 1.2.2 кредитного договору врегульовано порядок та строки повернення кредиту - суми грошових коштів, отриманої ТОВ «Диво Світ Молоко» від банку у розмірі 6 400 000 грн. Цей пункт договору та графік погашення кредитного договору у додатку № 1 до кредитного договору, який є його невід?ємною частиною, встановлюють порядок та строки повернення позичальником тіла кредиту у розмірі 6 400 000 грн.. Вказаний графік, яким передбачено внесення першої суми на погашення тіла кредиту з 10 березня 2009 року, не застосовується до погашення процентів.

Порядок сплати процентів за користування кредитом врегульовано сторонами кредитного договору в підпунктах 1.3.4 та 1.3.5 кредитного договору, якими передбачено, що перша сплата процентів здійснюється до 10 квітня 2008 року за період користування коштами з 26 березня 2008 року по 31 березня 2008 року. В наступному позичальник зобов?язується сплачувати проценти за договором у строк протягом перших десяти робочих днів кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані проценти за користування кредитом.

З розрахунку заборгованості по процентам, наданого позивачем, вбачається, що 560 413 грн.06 коп. було сплачено позичальником саме на погашення процентів за користування кредитом (т.2 а.с.77).

Вказаний розрахунок відповідачем ОСОБА_5 належними доказами не спростований.

Щодо доводів апеляційної скарги про припинення поруки, колегія суддів зазначає наступне.

За статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

За змістом частини четвертої статті 559ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлено договором чи законом строк її дії, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Разом з тим з настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України).

Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов'язань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251, частини четвертої статті 559ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України цього Кодексу про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Під виконанням сторонами зобов'язання слід розуміти здійснення ними дій щодо реалізації прав і обов'язків, що випливають із зобов'язання, передбаченого договором. Отже, основне зобов'язання полягає не в змісті кредитного договору, а в реально існуючих правовідносинах, які складаються з прав та обов'язків.

Строк виконання боржником кожного щомісячного зобов'язання згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Якщо умовами кредитного договору передбачено окремі самостійні зобов'язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов'язку, то в разі неналежного виконання позичальником цих зобов'язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Оскільки відповідно до статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень частини четвертої статті 559 цього Кодексу повинні застосовуватись і до поручителя.

Таким чином, можна зробити висновок про те, що в разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Якщо банк пред'явить вимоги до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання, то в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Разом з тим правовідносини поруки за договором не можна вважати припиненими в іншій частині, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання боржником окремих зобов'язань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобов'язань.

Таким чином, аналізуючи частину четверту статті 559 ЦК України, можна зробити висновок, що застосоване в цій нормі поняття «строк чинності поруки» повинне розглядатися як строк, протягом якого кредитор може реалізувати свої права за порукою, як видом забезпечення зобов'язання.

Такий правовий висновок викладено Верховним Судом України в постанові від 14 червня 2017 року у справі за № 6-1009цс17.

За таких обставин в межах доводів апеляційної скарги не можна погодитися з доводами апеляційної скарги, що порука є припиненою, оскільки протягом шести місяців з дня виникнення прострочки у жовтні 2008 року, з дня зміни строку виконання зобов'язання (з 02 січня 2009 року) банк звернувся з позовом до суду (19 лютого 2009 року), тому поручитель ОСОБА_5 повинен нести солідарну відповідальність з боржником за цей період.

Докази щодо погашення заборгованості за кредитним договором, в матеріалах справи відсутні. Не надані такі докази і апеляційному суду.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, 24 листопада 2016 року між ПАТ «УкрСиббанк», який є правонаступником АКіБ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «ФІНАКТИВ» було укладено Договір факторингу № 48, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 0 від 26 березня 2008 року перейшло до ТОВ «ФК «ФІНАКТИВ». 28 листопада 2016 року між

ТОВ «ФК «ФІНАКТИВ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» укладено Договір факторингу № 48/1, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 0 від 26 березня 2008 року перейшло до ТОВ «ФК «Позика» (т. а.с.7-12, т.3 а.с.68-76).

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 квітня 2018 року замінено стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «ФК «Позика» у справі № 2-2173/09 за позовом АКіБ «УкрСиббанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Диво Світ Молоко», Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплицький молокозавод», до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про розірвання договору кредиту та стягнення заборгованості за договором кредиту.

Вказане свідчить про те, що відповідно до ст.ст.512,514 ЦК України відбулась заміна кредитора у зобов?язанні, право вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК «Позика».

Рішення суду першої інстанції в частині розірвання кредитного договору не оскаржено відповідачем ОСОБА_5.

Оскільки суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального та процесуального права при вирішенні спору в частині стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_5, то відповідно до п.2 ч.1 ст.374, п.2, п.4 ст.376 ЦПК України рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Ухвалення нового рішення в частині стягнення боргу за кредитним договором з ОСОБА_5 не впливає на перерозподіл судових витрат.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись ст.268, п.2 ч.1ст. 374, ст. ст.376, 381-383, 384 ЦПК України, су

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 березня 2009 рокув частині стягнення боргу за кредитним договором з ОСОБА_5 скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Позов до ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання 09100, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь ТОВ «Фінансова компанія «Позика» (місце знаходження 03191, м. Київ, вул. Маршала Якубовського, буд.2, ) солідарно з ТОВ «Диво Світ Молоко», ТОВ «Теплицький молокозавод», ОСОБА_4 заборгованість по кредитному договору від 26 березня 2008 року станом на 02 січня 2009 року в сумі 6 657 149 грн.52 коп., яка складається з: заборгованості по кредиту - 6 396 577 грн.78 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 260 571 грн.74 коп..

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 22 лютого 2019 року .

Головуюча суддя Л. В. Суровицька

Судді Т. М. Авраменко

С. А. Кіселик