Справа № 338/383/19
Провадження № 22-ц/4808/1035/19
Головуючий у 1 інстанції Битківський Л. М.
Суддя-доповідач Мелінишин
У Х В А Л А

15 липня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі судді Мелінишин Г.П., ознайомившись із апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Богородчанського районного суду в складі судді Битківського Л.М., ухвалене 5 червня 2019 року в смт. Богородчанах Івано-Франківської області, повний текст якого виготовлено10 червня 2019 року,

в с т а н о в и в:

Рішенням Богородчанського районного суду від 5 червня 2019 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Дзвиняцький центр первинної медико-санітарної допомоги» Дзвиняцької сільської ради об`єднаної територіальної громади про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Не погоджуючись із вказаним рішенням представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

Проте, апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню з наступних підстав.

Згідно з пунктом 1 частини 4 статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо апеляційна скарга подана представником і ці документи раніше не подавалися.

За положеннями частини четвертої статті 62 ЦПК України повноваження адвоката, як представника, підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

На підтвердження своїх повноважень до апеляційної скарги додано копію ордера про надання правової допомоги від 22 березня 2019 року серії ІФ №069654, в якому зазначено, що ОСОБА_2 має право представляти інтереси ОСОБА_1 «у судах України, органах державної влади та місцевого самоврядування».

Підпунктом 15.4 пункту 15 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року № 36, передбачено, що ордер має містити назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом, із зазначенням за необхідності виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Згідно пункту 2 частини першої статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавець чітко відокремив судові органи як такі, що повинні бути окремо зазначені в ордері на надання правової допомоги, зокрема в графі «Назва органу, в якому надається правова допомога».

Отже, в ордері на надання правової допомоги має бути зазначено не абстрактний орган державної влади, а конкретна назва такого органу, зокрема суду.

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2019 року у справі № 9901/847/18 (провадження № 11-44заі19).

Частиною четвертою статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Натомість, вищевказаний ордер не містить назви судового органу, у якому надається правова допомога позивачу.

Таким чином, матеріали, додані до апеляційної скарги, не містять документу, що підтверджує повноваження адвоката ОСОБА_2. на представництво інтересів ОСОБА_1 у Івано-Франківському апеляційному суді, а саме: довіреності або ордеру, виданих відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Відсутні такі і у матеріалах справи.

Як передбачено пунктом 1 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись статтями 261, 356, 357, 389, 390 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Богородчанського районного суду в складі судді Битківського Л.М., ухвалене 5 червня 2019 року повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя Г.П. Мелінишин