БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/1885/19
провадження № 2/361/2058/19
РІШЕННЯ

Іменем України

13 серпня 2019 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді:Петришин Н.М.,
за участю секретаря: Плиси В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група», Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд», третя особа - ОСОБА_2 , про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди,-

в с т а н о в и в :

У березні 2019 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «Українська страхова група», ТОВ «Сільпо-Фуд», третя особа - ОСОБА_2 , про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

Виклад обставин та зміст позовних вимог, з якими звертається позивач.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 13 червня 2017 року трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «КАМАЗ 4325», р.н.з. НОМЕР_1 , що належить ТОВ «Сільпо-Фуд», під керуванням водія ОСОБА_2 , та автомобіля марки «WOLKSVAGEN JETTA 1.8», р.н.з. НОМЕР_2 , яким керував позивач. 25.01.2018 р. Броварським міськрайонним судом Київської області винесено вирок у справі №361/4543/17, згідно якого ОСОБА_2 визнано винним у скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. На час скоєння ДТП ОСОБА_2 працював водієм у ТОВ «Сільпо-Фуд». Транспортний засіб марки «КАМАЗ 4325» р.н.з. НОМЕР_1 , який належить ТОВ «Сільпо-Фуд», застрахований у ПАТ «СК «Українська Страхова група». Унаслідок ДТП позивач отримав легкі тілесні ушкодження, у вигляді: саден в області правих ліктьового та колінного суглобів, правої гомілки; забій грудної клітини в області 7-9 ребер зліва, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Автомобіль марки «WOLKSVAGEN JETTA 1.8», р.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є позивач, не підлягає ремонту. У ході проведення автотоварознавчого дослідження встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок пошкодження автомобіля марки «WOLKSVAGEN JETTA 1.8», р.н.з. НОМЕР_2 , становить 48 203 (сорок вісім тисяч двісті три) грн. 76 коп. Також, позивачем сплачено кошти за проведення експертизи у розмірі 2300 грн., за послуги евакуатора та тимчасове утримання транспортного засобу - 3000 грн. та за послуги адвоката - 10 000 грн. Загальна вартість матеріальної шкоди становить 63 503 (шістдесят три тисячі п`ятсот три) грн. 76 коп.

Крім того, унаслідок пошкодження належного позивачу транспортного засобу, останньому також спричинена моральна (немайнова) шкода, яка полягає у його душевних стражданнях, і яку позивач оцінює у розмірі 100 000 грн. Також, позивач просить стягнути із ПрАТ «СК «Українська страхова група» моральну шкоду, яку він розраховує відповідно до ст. 26-1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та яка становить 5000 грн. Інші 95 000 грн. моральної шкоди має відшкодувати ТОВ «Сільпо-Фуд», оскільки на час скоєння ДТП ОСОБА_2 працював у вказаному товариств.

З огляду на викладені обставини, позивач просить стягнути на свою користь із Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» матеріальну шкоду у розмірі 63 503 (шістдесят три тисячі п`ятсот три) грн. 76 коп. та моральну шкоду у розмірі 5000 грн., та стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд» моральну шкоду у розмірі 95 000 (дев`яносто п`ять тисяч) грн.

Позиція відповідачів щодо заявлених позовних вимог.

06 травня 2019 року до суду від Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» надійшов відзив на позовну заяву, в якій останній позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими та безпідставними. У відповідності до вимог ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Однак, ні до подання даної позовної заяви, ні після її подання і до цього часу ОСОБА_1 не звертався до страхової компанія із заявою про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вищевказаної ДТП. Отже, з огляду на те, що ДТП сталась 13 червня 2017 року, в той час із заявою про виплату страхового відшкодування ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «Українська страхова група» не звертався взагалі, а тому станом на 03 травня 2019 року позивач пропустив встановлений Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» процесуальний строк на звернення. За таких обставин, у ПАТ «СК Українська страхова група» відсутні підстави для прийняття рішення про виплату страхового відшкодування на користь ОСОБА_1 за шкоду завдану його майну. Тому, ПАТ «СК «Українська страхова група» вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо відшкодування матеріального збитку внаслідок пошкодження транспортного засобу «ФОЛЬЦВАГЕН», д.н.з. НОМЕР_2 в розмірі 48 203,76 гри., проведення експертизи в розмірі 2 300,00 грн., евакуатора та тимчасового утримання транспортного засобу в розмірі 3 000,00 грн. є безпідставними та необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню в повному обсязі. Також, не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення із ПрАТ «СК «Українська страхова група» витрат на правову допомогу у розмірі 10000 грон., оскільки позивачем не надано жодних доказів на підтвердження оплати за правову допомогу в такому розмірі. Крім того, у розрахунку розміру винагороди адвоката за надання правової допомоги міститься перелік робіт, частина яких надавалися не в рамках даного позовного провадження, отже, не можуть бути стягнута із товариства. З підстав, викладених вище, ПрАТ «СК «Українська страхова група» просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди у розмірі 5000 грн. також є недоведеними, оскільки не підтверджені жодними доказами.

04 червня 2019 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд» надійшов відзив, в якому останній заперечує проти стягнення із товариства на користь позивача моральної шкоди у розмірі 95 000 (дев`яносто п`ять тисяч) грн. з огляду на те, що дана вимога недоведена, не підтверджена жодними доказами та ґрунтується лише нормами чинного законодавства.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі:

Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 березня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 34).

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» Пешков О.О. у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Просив відмовити у задоволенні позову.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд» у судове засідання не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не відомі.

У судовому засіданні третя особа ОСОБА_2 проти задоволення позовних вимог заперечив.

Фактичні обставини справи, що встановлені судом.

16 березня 2017 року між Приватним акціонерним товариством «Стахова компанія «Українська страхова група» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд» укладений Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/6355782, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності водіїв, що експлуатують автомобіль «КАМАЗ», державний реєстраційний № НОМЕР_1 , що підтверджується копією поліса АК/6355782 (а.с. 65 на звороті сторінки).

13 червня 2017 року о 19 годині 48 хвилин у с. Требухів сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «КАМАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ТОВ «Сільпо-Фуд» та на час ДТП був під керуванням водія ОСОБА_2 , та транспортного засобу «WOLKSVAGEN JETTA 1.8», р.н.з. НОМЕР_2 , що був під керуванням ОСОБА_1 .

За наслідками вищевказаного ДТП відкрите кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002184

25 січня 2018 року Броварським міськрайонним судом Київської області ухвалено вирок, яким ОСОБА_2 визнано винним у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання за цією статтею у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік, без позбавлення права керувати транспортним засобом (а.с. 13).

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах із ТОВ «Сільпо-Фуд» та на час скоєння ДТП керував транспортним засобом марки «КАМАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ТОВ «Сільпо-Фуд», на підставі подорожнього листа № 613940 від 13.06.2017 р., про що зазначено у повідомленні ТОВ «Сільпо-Фуд» до ТОВ «СК «Українська страхова група» (а.с. 78).

Згідно висновку № 442/18 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, від 17 грудня 2018 року проведення відновлювального ремонту автомобіля VW JETTA, д.н. НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, яка сталася 13.06.2017 р., є неможливим з технічної точки зору. Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля VW JETTA, д.н. НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження внаслідок ДТП, яка сталася 13.06.2017 р., станом на дату проведення дослідження становить 48 203,76 грн. (а.с. 24).

На підтвердження обставин, викладених у позовній заяві та своїх вимог, стороною позивача додано до матеріалів справи копію квитанції до прибуткового касового ордеру про сплату 3000 грн. за послуги евакуатора та тимчасового утримання автомобіля, копію квитанції № 857716 про сплату 2300 грн. за виготовлення висновку експертного автотоварознавчого дослідження (а.с. 15-16).

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини.

Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 та ч. 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно із ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Разом з тим, ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку із виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку, таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець.

Так, із вищевикладеного вбачається, що на момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність ТОВ «Сільпо-Фуд», який є власником автомобіля марки «КАМАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахований у ПрАТ «СК «Українська страхова група», що підтверджується полісом обов`язкового страхування № АК/6355782. З цих підстав, позивач звертається із позовними вимогами про відшкодування матеріальної шкоди до ПрАТ «СК «Українська страхова група».

Згідно із ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

У вищевказаному законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (пункти 1.4, 1.7 статті 1).

За вимогами статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

У пункті 33.1.4 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35).

Згідно із пунктом 36.1 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Відповідно до пунктів 37.1.1, 37.1.4 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: - навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров`я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону; - неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Так, у судовому засіданні сторона позивача пояснила, що із заявою про відшкодування шкоди ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «Українська страхова група» не звертався. Дорожньо-транспортна пригода настала 13 червня 2017 року, а з позовними вимогами ОСОБА_1 звернувся 18 березня 2019 року, тобто більше ніж через рік з дня настання страхового випадку.

Отже, враховуючи викладені обставини та норми, що регулюють спірні правовідносини між сторонами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «Українська страхова група» пред`явлені зі спливом однорічного строку. При цьому, суд бере до уваги те, що зазначений у пункті 37.1.4 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строк є присічним і поновленню не підлягає.

З огляду на викладені обставини, у задоволенні позовних вимог щодо стягнення із ПрАТ «СК «Українська страхова група» на користь позивача ОСОБА_1 матеріальної шкоди у розмірі 63 503,76 грн. слід відмовити.

Щодо стягнення із ПрАТ «СК «Українська страхова група» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 5000 грн. суд зазначає наступне.

Обраховуючи розмір моральної шкоди, позивач посилається на положення ст. 261 Закону України «Про ро обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та виходить із ліміту відповідальності за шкоду 100 000 грн.

Відповідно до ст. 261 Закону України «Про ро обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Аналізуючи положення вищевказаної статті, можна дійти висновку, що при обчисленні розміру моральної шкоди необхідно брати розмір страхової виплати за шкоду, а не ліміт відповідальності за таку шкоду. Тому розрахунок позивача не відповідає положенням статті, на яку останній посилається.

Оскільки розрахунок моральної шкоди пов`язаний із розміром страхової виплати, а у даному випадку позивач не звертався до ПрАТ «СК «Українська страхова група» про виплату страхового відшкодування, тому моральна шкода не може бути розрахована і стягнута із відповідача.

Крім того, на підтвердження своїх витрат на лікування, які позивач поніс з метою відновлення свого здоров`я після ДТП, останнім не надано жодних доказів.

З огляду на зазначене, позовна вимога в частині стягнення із ПрАТ «СК «Українська страхова група» моральної шкоди у розмірі 5000 грн. задоволенню не підлягає.

Щодо стягнення із ПрАТ «СК «Українська страхова група» на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 10 000 грн. суд вважає, що дана вимога не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як передбачено ч.1,2,3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно із ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У відповідність до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Так, на підтвердження даної позовної вимоги ОСОБА_1 надає: розрахунок розміру винагороди адвоката Столяра О.А. за надання правової допомоги (а.с. 46-47), договір про надання правової допомоги № 1Т/17 від 16 червня 2017 року, підписаного між ним та адвокатом Столяр О.А. (а.с. 48-49), копію ордеру серії КС № 286656. Однак, у матеріалах справи відсутні будь-які докази (квитанція до прибуткового ордеру, чек, та інше) того, що позивачем сплачено грошові кошти за правову допомогу у розмірі 10 000 грн.

Щодо стягнення із Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд» на користь позивача моральної шкоди у розмірі 95 000 грн. суд зазначає наступне.

За змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідність до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Позивач, посилаючись на завдану діями ОСОБА_2 моральну шкоду, зазначає, що вона виявилася у душевних стражданнях, які він зазнав у зав`язку із пошкодженням власного автомобіля, який не підлягає відновленню. З вини ОСОБА_2 позивач змушений був тривалий час перебувати без автомобіля та у зв`язку із цим був обмежений у здійсненні своїх запланованих і не запланованих поїздок. Однак, вищенаведене позивачем доведено не в повному обсязі, тому суд вважає, що вимоги в частині стягнення моральної шкоди з урахуванням розумності та пропорційності підлягають частковому задоволенню, а саме, у розмірі відшкодування 5 000 грн.

З огляду на вищевикладені обставини, враховуючи норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги, пред`явлені до ПАТ «СК «Українська страхова група» задоволенню не підлягають. Позовні вимоги, пред`явлені до ТОВ «Сільпо-Фуд», підлягають частковому задоволенню, а саме, в частині стягнення моральної шкоди у розмірі 5000 грн.

Щодо судових витрат.

У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи те, що позовні вимоги, пред`явлені до ТОВ «Сільпо-Фуд» підлягають частковому задоволенню, то стягненню із останнього на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 768,40 грн.

На підставі викладеного, та керуючись Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 23, 979, 1166, 1167, 1172, 1187 ЦК України, ст.ст. 13, 23, 76, 81, 89, 133, 134, 137, 141, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд», третя особа - ОСОБА_2 , про стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд» на користь ОСОБА_1 завдану моральну шкоду у розмірі 5000 (п`ять тисяч ) гривень.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група», Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд», третя особа - ОСОБА_2 , про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди - відмовити.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд» на користь держави судовий збір у розмірі 768, 40 грн.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група», , адреса місцезнаходження: вул. Федорова Івана, буд. 32-А, м. Київ, 03038.

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд», , адреса місцезнаходження: вул. Бутлєрова, буд. 1, м. Київ, 02090.

Третя особа: ОСОБА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2

Суддя Н.М. Петришин