Справа № 466/2758/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

06 травня 2019 року м. Львів

Шевченківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Ковальчука О.І.

з участю секретаря Кайрякової К.О.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2 .

№466/2758/19; 2/466/1459/19

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням

ВСТАНОВИВ:

02.04.2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому просить суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що ОСОБА_1 є власницею однокімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Дана квартира належить позивачу на підставі Договору купівлі-продажу від 30 липня 2010 року між продавцем квартири ОСОБА_4 та ОСОБА_1 - покупцем квартири. Даний договір купівлі-продажу позивачем своєчасно було зареєстровано на той час у ЛОКП "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" та отримано витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 27 серпня 2010 року № 27134654.

Дана квартира складається з однієї житлової кімнати, площею відповідно 18,2 кв. м. та кухні. Загальна площа квартири становить 34, 9 кв. м. В даній квартирі позивач ОСОБА_1 не зареєстрована, хоча є її власницею і на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна, відповідно до вимог ч.2 ст.317 ЦК України.

Так, до позивача як до власниці квартири, звернувся в серпні 2018 року її племінник, син сестри - відповідач ОСОБА_3 та попросив, щоб ОСОБА_1 його зареєструвала у даній квартирі, бо він раніше був зареєстрований в квартирі своєї матері і вона не могла оформити субсидію, оскільки він ніде не працював. Так, як в позивача були довірливі стосунки із сестрою та племінником, то вона погодилася на це і 14 серпня 2018 року ОСОБА_3 був зареєстрований в даній квартирі, як син сестри. Його батько - ОСОБА_5 був зареєстрований в даній квартирі з згоди позивача 07.09.2017 року, згідно із довідкою з ЛКП від 27.03.2019 року.

Фактично відповідач не вселявся в дану квартиру після його реєстрації та жодного дня після його реєстрації у даній квартирі не проживав, не приймав жодної участі в оплаті за житлово-комунальні послуги, всі витрати несла і несе лише позивач як власник квартири. Не отримував він і медичної допомоги по місцю реєстрації, що підтверджується довідкою від сімейного лікаря. Жодних його речей, жодного майна відповідача у даній квартирі не має.

Відповідач не звертався з письмовими заявами чи скаргами до Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області з приводу того, що йому чинились перешкоди у користуванні житловим приміщенням, оскільки позивача жодного разу не викликали для надання письмових пояснень.

Позивач особисто не чинила відповідачу жодних перешкод у користуванні житловим приміщенням спірної квартири, не змінювала замків на вхідних дверях квартири, він сам без поважної на те причини не вселявся у дану квартиру та не проживає в даній квартирі протягом тривалого часу, тобто більше шести місяців, починаючи з серпня місяця 2018 року, що підтверджується актом з ЖБК № 155 від 27 березня 2019 року .

На даний час позивачу ОСОБА_1 невідоме місце перебування відповідача, щоб попросити його про добровільне зняття з реєстрації і саме тому вона змушена звернутися з даним позовом до суду про захист її порушеного права власності щодо розпорядження належною на праві приватної власності квартирою, оскільки добровільно відповідач досі так і не знявся з реєстрації, не проживаючи в даній квартирі протягом встановленого законом строку без поважної на те причини, тобто більше шести місяців, оскільки він ніколи не був членом сім`ї позивача та не відноситься до числа членів сім`ї, передбачених законом. Договору найму житлового приміщення з відповідачем власник квартири, також не укладала.

Враховуючи вищевикладене, вимушена звернутися з позовом до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали повністю, надавши пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. Просить позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення, відзив відповідачами до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без їх участі, позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 280-283 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст. ст. 77-79 ЦПК України.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами наступне.

Згідно Договору купівлі-продажу квартири від 30 липня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Тимків І.М., продавець ОСОБА_6 продав покупцю ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 (а.с.12).

Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 27.08.2010 року, квартира АДРЕСА_1 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 30 липня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Тимків І.М., належить ОСОБА_1 (а.с. 13).

У відповідності до довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки, виданої 27.03.2019 року ЖБК №155, в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_5 (чоловік сестри) та відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 син сестри (а.с. 5).

Однак відповідач фактично не вселявся в дану квартиру після його реєстрації та жодного дня після його реєстрації у даній квартирі не проживав, не приймав жодної участі в оплаті за житлово-комунальні послуги, всі витрати несла і несе лише позивач як власник квартири. Жодних особистих речей та майна відповідача у квартирі АДРЕСА_1 має.

Факт не проживання відповідача ОСОБА_3 в спірній квартирі АДРЕСА_1 стверджується також актом ЖБК №155 від 27.03.2019 року, згідно якого ОСОБА_3 зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 , однак не проживає за вищевказаною адресою з 14.08.2018 року (а.с. 6).

Крім того, з Довідки КНП «Львівська 1-А Міська Клінічна Лікарня Імені Кн. Лева» від 26.03.2019 року вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 , з 14.08.2018 року по 26.03.2019 року до сімейного лікаря не звертався (а.с.7).

Відповідно до ст. 319 ч.1 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності до ч. 2 ст. 405 України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до вимог ст. ст. 71, 72 Житлового кодексу України особа, яка більше шести місяців не проживає без поважних причин за місцем свого проживання може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Обставини не проживання відповідача без поважних причин більше шести місяців за місцем реєстрації стверджуються поясненнями позивача та письмовими доказами по справі.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Виходячи з вищенаведеного, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов є підставним та обґрунтованим і підлягає до задоволення, а саме слід визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН - НОМЕР_1 ) таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Крім того, в силу дії ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідачів в користь позивача підлягає розмір судових витрат.

У зв`язку з наведеним, з відповідачів підлягають стягненню в користь позивача 768,40 гривень судового збору.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 82, 83, 89, 95, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 280-283, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН - НОМЕР_1 ) таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 судовий збір в розмірі 768,40 гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте Шевченківським районним судом м. Львова, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Повний текст судового рішення виготовлено 14 травня 2019 року.

Суддя О. І. Ковальчук