Дата документу 18.02.2019 Справа № 554/7183/17
Провадження №2/554/147/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2019 року Октябрський районний суд м.Полтави

в складі головуючого судді Чуванової А.М.

за участю секретаря Садошенко М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Шевченківського районного у м.Полтаві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про оспорювання батьківства і виключення відомостей про батьківство з актового запису про народження дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 у вересні 2017 року звернувся до суду з позовом та з уточненим позовом до ОСОБА_2, Шевченківського районного у м.Полтаві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про оспорювання батьківства і виключення відомостей про батьківство з актового запису про народження дитини, в якому просив виключити з актового запису №1529 від 30.12.2015 року про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відомості про батька ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2; зобов'язати Шевченківський районний у м.Полтаві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області виключити відомості про батька ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_2, з актового запису про народження дитини ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування вимог позивач вказав, що 26.06.2015 року між сторонами було укладено шлюб. Сумісне життя не склалося майже з самого початку, постійні сварки та конфлікти були ще до реєстрації шлюбу. 03.11.2015 року рішенням Октябрського районного суду м.Полтави шлюб було розірвано. ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідач народила доньку - ОСОБА_3; 30.12.2015 року зареєструвала її у Октябрському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис №1529. Батьком народженої дитини, згідно ч.1 ст.122 СК України та заяви ОСОБА_2, було записано позивача.

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 25.05.2016 року за заявою відповідача з позивача стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу). З моменту народження і до теперішнього часу позивач жодного разу не бачив дитину, відповідач на неодноразові звернення до неї з проханням надати можливість спілкування з донькою відмовляє ОСОБА_1 Рішенням виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради №206 від 11.10.2016 року за заявою позивача було визначено порядок участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою. Проте, жодного разу відповідач не виконала рішення, не відчинила позивачу дверей.

Позивач має обґрунтовані сумніви щодо свого батьківства відносно ОСОБА_3, 2015 року народження, оскільки в лютому-квітні вони жили окремо, а поведінка відповідачки ще більше укріпляє його сумніви щодо біологічного батьківства ОСОБА_3.

Ухвалою суду від 27.09.2017 року було відкрите провадження за даною позовною заявою та призначено судовий розгляд.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Згідно п.11 ч.1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України в новій редакції заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу.

12.01.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про призначення судово-генетичної експертизи.

Ухвалою суду від 12.01.2018 року клопотання позивача задоволено, по справі призначено судово-генетичну експертизу, провадження по справі зупинено.

Ухвалою суду від 01.06.2018 року провадження по справі поновлено, в зв'язку з поверненням ухвали про проведення експертизи без виконання, у зв'язку з неодноразовою неявкою ОСОБА_2 на відбір зразків крові.

30.07.2018 року від Шевченківського районного у м.Полтаві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області надійшли заперечення, в яких відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог до нього. Вказав, що у поданому позові не викладено жодного факту, який би вказував на те, що відповідач якимось чином порушив права позивача.

18.09.2018 року від позивача ОСОБА_1 надійшло клопотання про призначення судово-генетичної експертизи.

Ухвалою суду від 18.09.2018 року клопотання позивача задоволено, по справі призначено судово-генетичну експертизу, провадження по справі зупинено.

27.12.2018 року від експерта надійшло повідомлення про неможливість проведення судово-медичної експертизи генетичної ідентифікації, оскільки 07.12.2018 року ОСОБА_2 на відбір зразків крові не з'явилася.

Ухвалою суду від 28.12.2018 року провадження по справі поновлено, в зв'язку з поверненням ухвали про проведення експертизи без виконання.

У судове засідання позивач та представник позивача не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, надали на адресу суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача та представника позивача відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останні скористались своїми процесуальними правами.

У судове засідання відповідач не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась судом належним чином, а саме: у судові засідання на 14.11.2017 року, 05.12.2017 року, 12.01.2018 року, 26.06.2018 року, 16.08.2018 року, 31.08.2018 року, 18.09.2018 року, 24.01.2019 року, та 18.02.2019 року, однак конверти повернулися до суду у зв'язку зі спливом терміну зберігання.

Представник Шевченківського районного у м.Полтаві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області у судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заперечення, листи про розгляд справи у відсутність представника.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачів, враховуючи, що відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.

Фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст.5 ЦПК України).

Відповідно до статті 121 СК України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 26.06.2015 року між сторонами було укладено шлюб.

03.11.2015 року рішенням Октябрського районного суду м.Полтави шлюб було розірвано (а.с.9 - рішення суду).

Від шлюбу сторони мають доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; батьками дитини записані: ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження, актовий запис №1529 від 30.12.2015 року (а.с. 7).

Згідно ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст.ст. 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведеності відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має право оспорювати батьківство особа записана батьком дитини, якщо на момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.

Так, відповідно до п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК України оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України) шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини.

Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Пунктами 2.13, 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Позивач звернувся до суду із позовом про виключення відомостей про нього, як батька, з актового запису про народження дитини №1529 від 30.12.2015 року, складеного Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Для підтвердження кровного споріднення дитини та позивача за клопотанням позивача судом було двічі призначено судово-генетичну експертизу для встановлення чи є ОСОБА_1 біологічним батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Однак, ухвали суду повернуті експертною установою Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи без виконання, в зв'язку з неодноразовою неявкою ОСОБА_2 з дитиною на експертизу у призначені дні.

Згідно зі ст. 109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення,може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до ст. 146 ЦПК (1618-15) може визнати факт, для з'ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза).

За змістом норм ст..7 Закону України «Про судову експертизу», п.п.1.2, 2.5 Правил проведення судово-медичних експертиз (досліджень) у відділеннях судово-медичної імунології бюро судово-медичних експертиз, затверджених наказом міністерства охорони здоров'я України від 17.01.1995 року №6 з метою встановлення можливості чи неможливості походження дитини від певного чоловіка проводиться судово-медична експертиза спірного батьківства.

Відповідач ОСОБА_2 не з'явилась до експертної установи, а тому суд вважає, що відповідачка визнала факт того, що ОСОБА_1 не є батьком її доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно положень ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання та ст.81 цього Кодексу встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що позивач доклав можливих зусиль для доведення того, що він не є батьком дитини, батьком якої він записаний. Будь-яких доказів, які б доводили безпідставність вимог позивача відповідачем ОСОБА_2 не подано та враховуючи, що відповідачем не спростовано походження дитини від позивача, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню в частині виключення з актового запису №1529 від 30.12.2015 року про народження ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, відомостей про батька ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_2,.

Що стосується вимог зобов'язання Шевченківського районного у м.Полтаві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області виключити відомості про батька ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_2, з актового запису про народження дитини ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, суд зазначає наступне.

Пунктами 2.13, 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 встановлено, що однією з підстав для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження.

За таких обставин, суд вважає що Шевченківський районний у м.Полтаві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області не допустив жодних порушень прав позивача, та відсутня необхідність зобов'язувати відповідача вносити відомості до актового запису, а тому вимоги до цього відповідача не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268, 272, 279, 280-282 ЦПК України, ст.136 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Шевченківського районного у м.Полтаві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про оспорювання батьківства і виключення відомостей про батьківство з актового запису про народження дитини, - задовольнити частково.

Виключити з актового запису №1529 від 30.12.2015 року про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, вчиненого Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, відомості про батька ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_2.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Шевченківського районного у м.Полтаві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги у тридцяти денний строк з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

У відповідності до п.п.15.5 п.15 розділу 13 Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1, 1967 року народження, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1;

відповідач: ОСОБА_2, 1986 року народження, адреса: АДРЕСА_1;

відповідач: Шевченківський районний у м.Полтаві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, місцезнаходження: 36000 вул.Соборності,8 м.Полтава, 2.

Суддя: А.М.Чуванова