У Х В А Л А

20 лютого 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Кошель Л. М.

при секретарі Вангородська О. С.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», ОСОБА_2, Приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу у Київській області Губенко Тетяни Анатоліївни, третя особа: Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради про визнання іпотеки припиненою,-

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулась ОСОБА_1 з цивільним позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», ОСОБА_2, Приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу у Київській області Губенко Тетяни Анатоліївни, третя особа: Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради про визнання іпотеки від 18.09.2007 року №5016 припиненою.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи від 30.11.2017 р. головуючим суддею визначено суддю Дмитренко А.М.

Ухвалою суду від 20.12.2017 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження (суддя Дмитренко А.М.)

В зв'язку з відставкою судді Дмитренко А.М., протоколом повторного автоматизованого розподілу від 18.01.2018 року справу розподілено судді Цуранову А.Ю.

Ухвалою суду від 24.01.2018 р. справу прийнято до провадження (суддя Цуранов А.Ю.)

09.07.2018 р. відповідач ОСОБА_2 направив до суду апеляційну скаргу на ухвалу про відкриття провадження від 20.12.2017 р. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 15.08.2018 р. апелянту ОСОБА_2 відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Справа повернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 30.08.2018 р.

У зв'язку із закінченням повноважень в межах 5-ти річного терміну судді Цуранова А.Ю. протоколом повторного автоматизованого розподілу від 13.11.2018 р. справу розподілено судді Кошель Л.М.

Ухвалою судді Кошель Л.М. від 13.11.2018 року справу прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 03.12.2018 року об 11:00 год.. Сторони належним чином та завчасно повідомлені про дату підготовчого засідання, зокрема позивачка ОСОБА_1 особисто дізналась про дату підготовчого засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.182). При цьому, позивачка не повідомила суд про причини неявки в підготовче засідання, жодних заяв чи клопотань до суду не направила.

У зв'язку з неявкою позивачки, підготовче засідання було відкладено на 23.01.2019 року о 14:00 год.. Позивачка ОСОБА_1 належним чином повідомлена про нову дату, час та місце проведення підготовчого засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.197). Позивачка в підготовче засідання повторно не з'явилась, про причини своєї неявки суду не повідомила, з заявами чи клопотаннями до суду не зверталась.

Суд втретє відклав підготовче засідання з метою забезпечення права ОСОБА_1 на судовий захист, належним чином повідомив сторони про проведення підготовчого засідання 20.02.2019 року о 14:00 год.. Позивачка отримала судову повістку про виклик до суду, що підтверджується зворотнім рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. ОСОБА_1 втретє не з'явилась в підготовче засідання, про причини своєї неявки суду не повідомила, з заявами чи клопотаннями до суду не зверталась.

Враховуючи зазначене, суд звертає увагу на наступному.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

В даному випадку, позивачка тричі не з'явилась в судове засідання, причини неявки суду не повідомила, а заява про розгляд справи без її участі до суду не надходила.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Таке положення закону пов'язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою ст. 210 ЦПК України та ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

При цьому законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з'явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв'язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду з правом на компенсацію витрат, пов'язаних з розглядом справи (ч. 5 ст. 142 ЦПК України), а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (ч. 2 ст. 257 ЦПК України).

Отже, згідно із вимогами ЦПК України суд не повинен з'ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання і це не може бути підставою для скасування постановленої ним ухвали про залишення заяви без розгляду.

Згідно ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі - Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов'язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Крім того, слід зазначити, що Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Позивачка ОСОБА_1 ініціювала судове провадження, суд забезпечив їй доступ до правосуддя, неодноразово належним чином повідомляв про дату, час та місце розгляду справи. В то й же час, позивачка до суду не з'являлась, при цьому не виконала свій процесуальний обов'язок повідомити про причини своєї неявки.

Отже, обставини неявки у судові засідання позивачки, якій було відомо наявність цивільної справи за її позовом в суді, неодноразові виклики її в судові засідання, дають підстави стверджувати про неналежне здійснення нею своїх процесуальних прав і невиконання процесуальних обов'язків, що призводить до невиправданого затягування судового розгляду даної справи, яка з огляду на таку процесуальну поведінку позивачки, не може бути вирішена по суті.

Закон надає право суду залишати позов без розгляду у випадку повторної неявки позивача в судове засідання незалежно від причин його неявки, наявності чи відсутності поважних причин для такого, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеної у постанові від 07 травня 2018 року у справі № 553/3688/16-ц провадження № 61-302св18.

ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце проведення розгляду справи, повторно не з'явився у судове засідання та від неї не надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, тому суд зобов'язаний залишити її позовну заяву без розгляду.

Враховуючи викладене, керуючись п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», ОСОБА_2, Приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу у Київській області Губенко Тетяни Анатоліївни, третя особа: Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради про визнання іпотеки припиненою - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи якому ухвалу суду не було врчуено в день її проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали.

СуддяЛ. М. Кошель