Постанова

Іменем України

08 липня 2019 року

м. Київ

справа № 686/2625/17

провадження № 61-32768св18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Ігнатенка В. М.,

учасники справи:

позивач - Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 липня 2017 року у складі судді Стефанишина С. Л. та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 04 вересня 2017 року у складі колегії суддів: Пастощука М. М., Спірідонової Т. В., Ярмолюка О. І.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2017 року Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому (далі - УПФУ у м. Хмельницькому) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що з 1997 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФУ у м. Хмельницькому. При зверненні за призначенням пенсії до управління надано довідку про заробітну плату від 20 серпня 2004 року № 65 за період роботи в Акціонерному товаристві (далі - АТ) «Центральне конструкторське бюро «Титан» з 01 серпня 1987 року по 31 липня 1992 року, яка була застосована при обрахунку пенсії з 01 січня 2004 року.

УПФУ у м. Хмельницькому проведено зустрічну перевірку достовірності видачі довідки про заробітну плату ОСОБА_1 , під час якої встановлено розбіжність довідки від 20 серпня 2004 року № 65 з відомостями нарахування заробітної плати за 1987-1998 роки, 1989-1992 роки.

Таким чином відповідачу безпідставно виплачено пенсію в сумі 42 084,14 грн, чим УПФУ у м. Хмельницькому завдано майнову шкоду у вказаному розмірі.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 липня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що УПФУ у м. Хмельницькому не надано доказів, що переплата пенсії ОСОБА_1 сталася внаслідок рахункової помилки чи недобросовісності відповідача, тому відсутні підстави для стягнення з нього надміру виплачених коштів.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 04 вересня 2017 року апеляційну скаргу УПФУ у м. Хмельницькому залишено без задоволення, а рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 липня 2017 року - без змін.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції та залишив судове рішення без змін як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

У касаційній скарзі, поданій у вересні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, УПФУ у м. Хмельницькому просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами першої та апеляційної інстанцій не враховано, що у зв`язку з подачею відповідачем недостовірної довідки про заробітну плату за періоди роботи з 01 серпня 1987 року по 31 липня 1992 року ОСОБА_1 безпідставно виплачено пенсію у розмірі 42 084,14 грн, чим УПФУ у м. Хмельницькомузаподіяно майнову шкоду, яку відповідно до статей 1212, 1213 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) ОСОБА_1 має відшкодувати.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон від 03 жовтня 2017 року), за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)).

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону від 03 жовтня 2017 року, касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

01 червня 2018 року справу № 686/2625/17 за позовом УПФУ у м. Хмельницькому до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди передано до Верховного Суду.

Станом на час розгляду справи Верховним Судом відзив на касаційну скаргу не надходив.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін, оскільки вони ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Фактичні обставини справи встановлені судами

Суди встановили, що з 1997 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФУ у м. Хмельницькому та отримує пенсію за віком. Розмір пенсії визначено на підставі довідки про заробітну плату від 20 серпня 2004 року № 65 за період роботи в АТ «Центральне конструкторське бюро «Титан» з 01 серпня 1987 року по 31 липня 1992 року.

УПФУ у м. Хмельницькому проведено зустрічну перевірку достовірності видачі ОСОБА_1 довідки про заробітну плату, отриману в АТ «Центральне конструкторське бюро «Титан».

Згідно акту перевірки УПФУ у м. Хмельницькому від 12 грудня 2013 року встановлено розбіжність довідки від 20 серпня 2004 року № 65 з відомостями нарахування заробітної плати за 1987-1998 роки, 1989-1992 роки.

Відповідно до довідки від 29 квітня 2014 року про розмір переплати за період з 01 січня 2004 року по 30 квітня 2014 року по пенсійній справі ОСОБА_1 розмір надміру виплаченої пенсії становить 42 084,14 грн.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Частиною першою статті 50 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», частиною першою статті 103 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» визначений порядок повернення, стягнення суми пенсії, надміру виплаченої пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку, або подання страхувальником недостовірних даних.

Згідно з частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Пунктом 1 частини першої статті 1215 ЦК України передбачено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Таким чином, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, встановивши характер правовідносин сторін у справі, правильно застосувавши норми матеріального права, які їх регулюють, дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність позивачем факту рахункової помилки чи недобросовісного набуття відповідачем коштів у розмірі 42 084,14 грн, у зв`язку з чим такі кошти не підлягають стягненню на користь УПФУ у м. Хмельницькому.

Доводи касаційної скарги до уваги не беруться, оскільки зводяться до незгоди з висновками судів попередніх інстанцій щодо установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судами, які їх обґрунтовано спростували. У силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а судові рішення першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 04 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. О. Кузнєцов
В. С. Жданова
В. М. Ігнатенко