ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

10 липня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 731/2/18

Головуючий у першій інстанції - Ходіч В. М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/948/19

Чернігівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - судді - Бобрової І.О.,

суддів - Висоцької Н.В., Мамонової О.Є.,

за участю секретаря - Шкарупи Ю.В.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

боржник - ОСОБА_2 ,

заінтересована особа - Варвинський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального відділу юстиції у Чернігівській області,

розглянув у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Срібнянського районного суду Чернігівської області від 30 травня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження та видачу дубліката виконавчого листа,

місце постановлення ухвали судом першої інстанції - смт Срібне,

дата складання повного тексту ухвали суду - 30.05.2019,

У С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулась із заявою про заміну сторони виконавчого провадження та видачу дубліката виконавчого листа.

Заява мотивована тим, що рішенням Варвинського районного суду від 23.03.2018, зміненим постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 24.07.2018, задоволено позов ОСОБА_3 та стягнуто на користь ОСОБА_3 додаткові витрати на лікування в сумі 26 832,45 грн та 268,32 грн судового збору. 15.08.2018 ОСОБА_3 помер. За життя ОСОБА_3 склав заповіт, згідно з яким заповів все своє майно своїй дочці ОСОБА_1 . Тобто заявниця є правонаступником померлого позивача ОСОБА_3 і має право на одержання виплати в розмірі 26 832,45 грн та 268,32 грн.

Посилаючись на зазначені обставини, заявник просила замінити стягувача у виконавчому провадженні - ОСОБА_3 на його правонаступника - ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на лікування, а також видати дублікат виконавчого листа для виконання постанови Апеляційного суду Чернігівської області від 24.07.2018 по справі №731/2/18.

Ухвалою Срібнянського районного суду Чернігівської області від 30 травня 2019 року у задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким її заяву задовольнити, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права. Скаржник зазначає, що у тому разі, коли виконання рішення було розпочато, то тільки суд вправі вирішити питання про залучення до виконавчого провадження правонаступника, і законодавцем не ставиться вирішення цього питання в залежність від того, чи закінчене виконавче провадження, чи зупинено.

Учасники справи своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

Заслухавши суддю - доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2,5 ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення суду частково не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що виконавче провадження за заявою стягувача ОСОБА_3 , який помер, закінчено постановою державного виконавця, а тому суд позбавлений можливості приймати рішення про заміну сторони виконавчого провадження у завершеному виконавчому провадженні.

Колегія суддів не може погодитись із таким висновком суду, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області від 23.03.2018, зміненим постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 24.07.2018 в частині суми стягнутих витрат на лікування та в частині розподілу судових витрат, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 додаткові витрати на лікування в розмірі 26 832,45 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 268,32 грн (а.с.25-34).

На виконання зазначеного судового рішення Варвинським районним судом 01.08.2018 був виданий виконавчий лист №731/2/18, який перебував на виконанні у Варвинському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області.

15.08.2018 стягувач ОСОБА_3 помер. Після його смерті Варвинською районною державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа. Спадкоємцем згідно із заповітом ОСОБА_3 від 22.12.2017 є ОСОБА_1 , яка 21.08.2018 державному нотаріусу подала заяву про прийняття спадщини (а.с.58,59).

Постановою державного виконавця Варвинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області від 23.08.2018 виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №731/2/18 закінчено у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 (а.с.38).

У п. 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 40 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції» (Ноrnsbу V. Gгеесе) від 19 березня 1997 року, зазначено, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін.

Статтею 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Судове рішення, що набрало законної сили, є підставою для його виконання. Виконання судового рішення сприяє втіленню законів у життя та зміцненню їх авторитету. Рішення суду охороняє права, свободи та законні інтереси громадян, а також є завершальною стадією судового провадження.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду (ч. 5 ст. 11 ЦК України).

За змістом статті 512 ЦК України, ч. 1 ст. 442 ЦПК України та ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд за заявою сторони, заінтересованої особи, державного або приватного виконавця замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження, зокрема, у разі смерті кредитора.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і новий кредитор як правонаступник отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Зазначений правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13 та підтверджено позицією Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 2-230/11 та від 15 травня 2019 у справі N 370/2464/17.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21.03.2018 у справі №6-1335/10 та від 25.04.2018 у справі №2-н-148/09.

Колегією суддів не встановлено підстав відступити від зазначеного правового висновку, який вона визнає обов`язковим у цій справі з огляду на положення ч.4 ст.263 ЦПК України.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Враховуючи викладене, висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження з посиланням на відсутність виконавчого провадження є помилковим.

Статтею ст.376 ч.1 п.4 ЦПК України встановлено, що підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухваленням нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Оскільки судом правильно встановлено фактичні обставин справи, однак неправильно застосовано до спірних правовідносин закон, який підлягав застосуванню, колегія суддів приходить висновку про скасування ухвали суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну сторони виконавчого провадження з постановленням нової ухвали про задоволення заяви в цій частині.

Вирішуючи вимогу ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого документа, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, умовою видачі дубліката є втрата виконавчого документа.

В матеріалах цивільної справи Варвинського районного суду №731/2/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на лікування (яка була витребувана при підготовці до апеляційного розгляду) знаходиться оригінал виконавчого листа, виданого Варвинським районним судом Чернігівської області 01.08.2018, який був повернутий до суду державним виконавцем Варвинського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області у зв`язку із винесенням постанови від 23.08.2018 про закінчення виконавчого провадження з виконання зазначеного виконавчого листа ( а.с.118 том 3).

Отже, враховуючи спростування факту втрати виконавчого документа, підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 в частині видачі дубліката виконавчого листа відсутні.

У зв`язку з частковим задоволенням апеляційної скарги (на 50%), зважаючи на наявність у матеріалах справи доказів сплати заявником судового збору в сумі 384,20 грн (а.с. 128), відповідно до приписів ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 192,10 грн судового збору за апеляційний розгляд справи.

Керуючись ст. 367, 374, 376 ч.1 п.4, 381- 384, 390 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Срібнянського районного суду Чернігівської області від 30 травня 2019 року скасувати в частині відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження.

Заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.

Замінити стягувача - ОСОБА_3 на нового стягувача - ОСОБА_1 виконавчого провадження за виконавчим листом №731/2/18, виданого Варвинським районним судом 01.08.2018 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 додаткових витрат на лікування в розмірі 26832,45 грн та витрат по сплаті судового збору в розмірі 268,32 грн.

В іншій частині ухвалу Срібнянського районного суду Чернігівської області від 30 травня 2019 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 192 (сто дев`яносто дві) грн 10 коп. судового збору за апеляційний розгляд справи.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення

Судді Чернігівського апеляційного суду

І.О.Боброва

Н.В.Висоцька

О.Є.Мамонова

Повний текст постанови складений 12.07.2019.