Справа № 2-38-2009
Провадження № 6/513/12/19
Саратський районний суд Одеської області
13 травня 2019 року Саратський районний суд Одеської області області у складі: судді Бучацької А.І., за участю: секретаря судового засідання Фабрикатор Н.В. , державного виконавця Долгорук Г.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт.Сарата подання державного виконавця Саратського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Долгорук Анни Олегівни, заінтересовані особи: стягувач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 , боржник ОСОБА_3 , про звернення стягнення на не рухоме майно боржника,
В С Т А Н О В И В:
20 березня 2019 року до суду надійшло зазначене подання, погоджене начальником Саратського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в якому з урахуванням уточнених вимог від 01 квітня 2019 року, державний виконавець просить: 1.Звернути стягнення на майно боржника ОСОБА_3 , а саме: квартиру 9, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке не зареєстроване у встановленому законом порядку для подальшого виконання виконавчого листа за № 2-38-2009 від 18.08.2015 року, виданого Саратським районним судом Одеської області, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 боргу у загальній сумі 117685 гривень.
Подання обґрунтовано тим, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області знаходиться зазначений виконавчий лист за № 2-38-2009 від 18.08.2015 року.
Між боржником ОСОБА_3 та стягувачем ОСОБА_1 виникла домовленість про купівлю-продаж квартири АДРЕСА_2 , яка належала бабі ОСОБА_3 - ОСОБА_4 .
20 листопада 2008 року Саратським районним судом був накладений арешт на зазначену квартиру. Боржник ОСОБА_3 у встановленому порядку звернулась до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але до теперішнього часу свідоцтво про право власності не отримала і в майбутньому намір на отримання спадщини не має. Станом на 12 вересня 2018 року квартира знаходиться під арештом і боржник ОСОБА_3 не бажає отримати свідоцтво у нотаріуса.
Від представника стягувача ОСОБА_1 надійшла заява, в якій він просить державного виконавця звернутися до суду з поданням про звернення стягнення на майно, яке належить боржнику на праві власності, але не зареєстроване у встановленому законом порядку.
Провести оцінку вартості квартири неможливо у зв`язку з тим, що у державного виконавця немає повноважень проникнути у квартиру через те, що на неї був накладений арешт.
04 березня 2019 року державним виконавцем було надано запит до Саратської державної нотаріальної контори щодо надання інформації про прийняття боржником спадщини. 05.03.2019 року надійшла відповідь про відмову у наданні інформації.
Відповідно до запиту від 10 березня 2019 року у боржника рухоме майно відсутнє.
Відповідно до відповіді на запит від 12 березня 2019 року до Саратської РДА боржник не отримує жодних видів допомог.
В судовому засіданні державний виконавець Долгорук А.О. підтримала подання та просила його задовольнити.
Вислухавши державного виконавця, дослідивши матеріали справи та матеріали виконавчого провадження, суд приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ч. 10 ст. 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.
Суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця, без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.
Відповідно до положень ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 440 ЦПК України державний або приватний виконавець має право звернутися до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано.
Частинами 1- 4 ст.12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно частини 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
10 липня 2018 року Державним виконавцем Саратського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції В Одеській області Долгорук А.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 56741102 про примусове виконання виконавчого листа № 2-38-2009 від 18 серпня 2015 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 117685 гривень (т. 2 а.с. 16).
За змістом ч.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копія постанови про відкриття виконавчого провадження надсилається сторонам виконавчого провадження рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
У виконавчому листі зазначено адресу боржника ОСОБА_3 - АДРЕСА_3 . Державним виконавцем 06 грудня 2018 року за зазначеною адресою було надіслано боржнику постанову про відкриття виконавчого провадження. Проте, конверт повернувся з відміткою: за закінченням терміну зберігання, тобто матеріали виконавчого провадження не містять доказів того, що боржнику вручено постанову про відкриття виконавчого провадження (т. 2 а.с. 18).
З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_3 , сформованої 13.07.2018 року, ОСОБА_3 є власником: двокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , та двокімнатної квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_4 (т. 2 а.с. 26-27).
Згідно відповіді Саратського об`єднаного управління Пенсійного фонду України від 04 березня 2019 року, ОСОБА_3 не знаходиться на обліку (т. 2 а.с. 24).
Відповідно відповіді на запит до Державної фіскальної служби України, ОСОБА_3 на обліку не перебуває (т. 2 а.с. 25).
З відповіді на запит № 1049/4 від 12.03.2019 року Управління соціального захисту населення Саратської РДА повідомило, що ОСОБА_3 не перебуває на обліку в управлінні та не отримає жодних видів допомог (т. 2 а.с. 22).
Згідно інформації МВС України по фізичній особі ОСОБА_3 інформація про зареєстровані авто відсутня (т. 2 а.с. 19).
Порядок звернення стягнення на майно боржника визначений Законом України «Про виконавче провадження».
Згідно ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.
За змістом абзацу 1 ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.
Згідно ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.
Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.
Частинами 3, 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.
Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.
У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.
Державний виконавець у своєму поданні просить звернути стягнення на майно ОСОБА_3 , а саме: квартиру АДРЕСА_5 : АДРЕСА_1 , яке не зареєстроване у встановленому законом порядку за боржником.
Отже, державному виконавцю необхідно довести той факт, що у боржника недостатньо грошових коштів або рухомого майна, за рахунок яких можна задовольнити вимоги стягувача, а також навести докази, які підтверджують, що боржник фактично є володільцем майна.
Державним виконавцем в поданні не зазначено і не надано до суду жодного письмового доказу на підтвердження того факту, що ОСОБА_3 має не достатньо грошових коштів або рухомого майна, за рахунок яких можна задовольнити вимоги стягувача.
Більш того, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_3 , сформованої 13.07.2018 року, остання є власником нерухомого майна, яке зареєстроване за нею: двокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , та двокімнатної квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_4 (т.2 а.с. 26-27).
З копії спадкової прави щодо майна ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що 06 лютого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 звернулась з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 інформаційної довідки зі Спадкового реєстру(спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 не видавались (т. 2 а.с. 47-58).
Отже, відсутні правові підстави для задоволення подання державного виконавця про звернення стягнення на нерухоме майно боржника право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.
Частиною 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до ч.2 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець, зокрема, зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Керуючись ст. ст. 48, 50 Закону України "Про виконавче провадження", ст. ст. 3-8, 10, 11, 258-261, 263, 353, 440 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
у задоволенні подання державного виконавця Саратського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Долгорук Анни Олегівни, заінтересовані особи: стягувач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 , боржник ОСОБА_3 , про звернення стягнення на не нерухоме майно боржника - відмовити.
Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд Одеської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Повний текст ухвали складено 17 травня 2019 року
Суддя А. І. Бучацька