Справа № 159/2467/19
Провадження № 2/159/910/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Лесика В.О..,

з участю секретаря Шокот С.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ковельської міської ради Волинської області про визнання права на завершення процедури приватизації та здійснення реєстрації земельної ділянки , та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до до Ковельської міської ради Волинської області про визнання права на завершення процедури приватизації та здійснення реєстрації земельної ділянки , та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 , і після його смерті відкрилась спадщина, яка складається, зокрема, із машино-місця №141 (гаража) що знаходиться у гаражному масиві по АДРЕСА_1 кол.Ворошилова) в кварталі АДРЕСА_2 , яка займає площу 25 кв.м.. Вказує, що він, як спадкоємець у встановлений законом спосіб та строк прийняв спадщину після смерті батька подавши заяву до нотаріуса про прийняття спадщини за законом. Інший спадкоємець за законом, його сестра ОСОБА_3 , спадщини не прийняла, подавши відповідну заяву до нотаріуса про відмову у прийнятті спадщини після смерті батька ОСОБА_2 .. Позивач вказує, що оскільки спірний гараж у передбачений законом спосіб не зданий в експлуатацію, він не може належним чином оформити спадкові права на вказаний обєкт. А також за життя ОСОБА_2 не встиг завершити процедуру приватизації земельної ділянки, а саме зареєструвати право власності на земельну ділянку. За вказаних обставин ОСОБА_1 звернувся до суду та просить визнати за ним право на завершення приватизації та здійснення державної реєстрації земельної ділянки розміром 25 кв.м. по АДРЕСА_1 та право на одержання на ім`я ОСОБА_1 свідоцтва про право власності на земельну ділянку розміром 25 кв.м. по АДРЕСА_1 та визнати за ним право власності на гараж АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує і прохає задовольнити.

Представник відповідача Ковельської міської ради, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, відзиву не подав.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підставний, обґрунтований і підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . За життя останній отримав дозвіл на будівництво індивідуального гаража в кварталі АДРЕСА_1 ) відповідно до рішення міськвиконкому від 26.01.1978 року №20. Ним було виготовлено проект забудови земельної ділянки, затвердженої головним архітектором м. Ковеля 03.02.1978 року та згідно будівельного паспорта замовлення №59 здійснено будівництво індивідуального гаража .

Отже, побудований гараж не є самовільним будівництвом і може бути предметом спадкування.

Згідно рішення Ковельської міської ради Волинської області від 23.08.2012 року №27/15 «Про безоплатну передачу у приватну власність земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, ведення садівництва, гаражного будівництва» ОСОБА_1 було передано у приватну власність для гаражного будівництва земельну ділянку площею 25 кв.м..

З технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки для будівництва індивідуального гаража розташованого в АДРЕСА_1 в натурі (на місцевості) виготовленої приватним підприємством «Автодор» встановлений кадастровий номер вказаної земельної ділянки № НОМЕР_2 :0085 та погоджено , згідно висновку управління містобудування та архітектури Ковельської міської ради від 27.02.2012 року №341 , щодо встановлення меж цієї земельної ділянки в натурі ( на місцевості) .

Як стверджується висновком головного управління земельних ресурсів у Волинській області відділу Держкомзему у місті Ковелі Волинської області від 20.04.2011 року №4390 надано дозвіл ОСОБА_2 на передання у власність земельної ділянки площею 25кв.м. для гаражного будівництва за рахунок земель Ковельської міської ради не наданих у власність чи користування.

За життя завершити процедуру приватизації ОСОБА_2 не встиг.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , факт смерті стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 .

Спадкоємцем за законом є позивач у справі ОСОБА_1 , який є сином померлого, що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 . Який у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Інший спадкоємець, дочка спадкодавця ОСОБА_3 відмовились від прийняття спадщини, подавши відповідну заяву до нотаріуса.

Однак , оскільки спадкодавцем за життя не було оформлено документів, що посвідчують право власності на гараж та земельну ділянку і не було зареєстровано право власності на це майно , а тому нотаріусом було відмовлено в оформленні спадщини на вказане майно.

Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини, відповідно до ст. 1216 ЦК України, входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. «а» ч. 3 ст. 152 ЗК України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч. 1 ст. 1225 ЦК України.

Відповідно до положень ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України.

Згідно з абзацом 2 п. 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку.

Таким чином, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду з позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування на завершення приватизації та одержання державного акту на право власності на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Отже, враховуючи ті обставини, що спадкодавець за життя розпочав і не завершив на час смерті процедуру приватизації земельної ділянки НОМЕР_5 кв.м. по АДРЕСА_1 то позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання за ними права на завершення приватизації земельної ділянки та право на одержання на його ім`я ОСОБА_1 свідоцтва про право власності на земельну ділянку розміром 25 кв.м. по АДРЕСА_1 та визнання за ним права власності на вищевказаний гараж в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі ст.ст.10,12,81,82,89,141 ,263,264,265 ЦПК України, ст.ст.177,178,331,377,

1216-1218,1261, 1268, 1270 ЦК України, суд,-

у х в а л и в:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право на завершення приватизації та здійснення державної реєстрації земельної ділянки розміром 25 кв.м. по АДРЕСА_1 та право на одержання на ім`я ОСОБА_1 свідоцтва про право власності на земельну ділянку розміром 25 кв.м. по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на гараж, який розташований в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Повний текст рішення складено 04.07.2019 року.

Головуючий:В. О. Лесик