Справа № 274/4784/16-ц Головуючий у 1-й інст. Замега О.В.
Категорія 39 Доповідач Шевчук А. М.
У Х В А Л А

12 квітня 2019 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний суд у складі судді Шевчук А.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06 липня 2018 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06 липня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу (т.1 а.с.234).

Ухвалою судді Житомирського апеляційного суду від 22 жовтня 2018 року апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06 липня 2018 року залишена без руху, як така, що не оплачена судовим збором та надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали (т.1 а.с.241).

Копії ухвали апеляційного суду від 22 жовтня 2018 року неодноразово направлялися ОСОБА_1 та її представнику рекомендованими листами на усі адреси, які є у матеріалах справи.

Так, копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху направлялися ОСОБА_1 три рази на адресу - Житомирська обл., м. Бердичів, вул. Ломоносова, 114 (т.1 а.с. 242, 251, 260), два рази на адресу - Росія, м. Москва, Ізмайлівське шосе, 45, кв.173 (т.1 а.с. 242, 260 3) та на адресу - Росія, АДРЕСА_1 (т.2 а.с.7); та три рази її представнику ОСОБА_2 за адресою: Житомирська обл., м. Бердичів, вул. І.Огієнка, 38 (т.1 а.с.242,251, 260).

Щоразу кореспонденція поверталася до суду із відмітками "за закінченням встановленого строку зберігання".

Учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи (ч.1 ст.131 ЦПК України).

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання та місцезнаходження вся судова кореспонденція надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Між тим, Європейський суд з прав людини у рішеннях від 18 лютого 2011 року в справі «Мушта проти України» та від 12 липня 2007 року в справі «Станков проти Болгарії» зазначив, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Воно за своїм змістом може підлягати обмеженням національним законодавством, особливо щодо умов прийнятності скарги на судове рішення та для дотримання правил судової процедури, і це не є порушенням права на справедливий суд.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Частиною 1, 2 ст. 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства.

Відповідно до ч.2 ст.357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст.356 ЦПК України, застосовуються положення ст.185 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Станом на 12 квітня 2019 року недоліки апеляційної скарги не усунуті, а тому на підставі ст.ст.357,185 ЦПК України апеляційну скаргу слід вважати неподаною і повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст.ст.185,357 ЦПК України,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06 липня 2018 року вважати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя