СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/12488/18

пр. № 2/759/1694/19

25 квітня 2019 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул`яновської О.В.,

секретаря судового засідання Черніченко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовними вимогами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Київської міської рад, треті особи: Житлово-будівельний кооператив «Алмаз-4», Головне територіальне управління юстиції у м. Києві про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

у серпні 2018 р. позивачі звернулися до суду із зазначеними позовними вимогами, просять суд за позивачами право власності на Ѕ частину трьох кімнатної квартири в дев`яти поверховому будинку загальною площею 65,10 кв.м розташованої за адресою: АДРЕСА_1 за законом після смерті ОСОБА_3 .

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачів, після смерті якої відкрилася спадщина, тому позивачі у строку звернулися до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак їм було відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку право власності на вищевказану квартиру не зареєстровано в установленому законом порядку.

Позивачі у судове засідання не з`явилися, про слухання справи повідомлені належним чином, 25.04.2019 подали заяву про слухання справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили задовольнити (а.с. 170, 71).

Відповідач у судове засідання не з`явився про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, 17.12.2018 від представника надійшов відзив якому заначив, що Київську міську раду не можна вважати відповідальною за відсутність у позивачів правовстановлюючих документів на спадкове майно і відповідно виникнення даного спору, а тому в даному спірному випадку не вбачається ніяких правових підстав для стягнення сплаченого судового збору, а також згідно п. 151 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» органи місцевого самоврядування звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи у суді за подання заяви про визнання спадщини відумерлою, а тому підстави для стягнення судового збору відсутні (а.с. 59-61).

Третя особа ЖБК «Алмаз-4» у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомила (а.с. 53, 54).

Третя особа ГТУЮ у м. Києві у судове засідання не з`явилася, про слухання справи повідомлена належним чином, 05.11.2018 надіслала на адресу суду пояснення з приводу вказаного предмету позову, зазначивши, що обставини на які вказує позивач потребують доказування відповідно до вимог ЦПК України, а оскільки дії посадових осіб ГТУЮ у м. Києві та його підпорядкованих органів не оскаржуються, розгляд уданої справи залишила на розсуд суду (а.с. 55-57).

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 (а.с. 36).

Після смерті ОСОБА_3 відрилася спадщина, що складається зі трьох кімнатної квартири в дев`яти поверховому будинку загальною площею 65,10 кв.м розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки №026 від 26.07.2018 квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 , яка була членом ЖБК «Алмаз-4» на підставі рішення виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 31.12.1980, №1786, сума пайового внеску за квартиру склала 9602 карбованців 51 коп. була сплачена в повному обсязі 08.02.1995 (а.с. 46).

Згідно ордеру №024648 серія Ж виданий ОСОБА_5 сім`я якого складається із чотирьох осіб, а саме: ОСОБА_5 ; ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на право заняття трьох кімнат в квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 34).

Згідно відповідді ПН КМНО Шаповаленко А.І. наданої на заяви позивачів щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну квартиру, оскільки ними не було подано документів, що посвідчують право власності, тобто оригіналу документу, що посвідчує право власності на спадкове майно, видати свідоцтво про право на спадщину за законом неможливо (а.с. 38, 39).

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 45).

Після укладення шлюбу ОСОБА_7 змінила прізвище на « ОСОБА_8 » (а.с. 44).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Стаття 1216 ЦК України визначає поняття спадкування - це перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з п.п. 4.12, 4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 за №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за №282/20595, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Як встановлено судом, що позивачами було прийнято спадкове після смерті їх маетрі, однак після звернення позивачами до приватного нотаріуса їм було відмовлено, оскільки відсутній документ, що посвідчує право власності на спадкове майно.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку, враховуючи те, що право власності на спірні частини квартири виникло у спадкодавця у встановленому законом порядку, суд визнає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача.

У даному випадку належним відповідачем є Київська міська рада виключно у зв`язку із тим, що даний державний орган виступає від імені держави і у разі відсутності спадкємців або не прийняття спадщини вказаний державний орган виступає стороною в таких правовідносинах, а не у зв`язку із порушенням прав позивачів через відсутність у них правовстановлюючих документів на спадкове майно і відповідно через виникнення даного спору, внаслідок чого відсутні підстави для стягнення з відповідача судових витрат по справі.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 16, 328, 1218, 1233, 1258, 1268, 1269, 1270, 1297, 1299 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 48, 76-82, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Київської міської рад, треті особи: Житлово-будівельний кооператив «Алмаз-4», Головне територіальне управління юстиції у м. Києві про визнання права власності задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на Ѕ частину трьох кімнатної квартири в дев`яти поверховому будинку загальною площею 65,10 кв.м розташованої за адресою: АДРЕСА_1 за законом після смерті ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності на Ѕ частину трьох кімнатної квартири в дев`яти поверховому будинку загальною площею 65,10 кв.м розташованої за адресою: АДРЕСА_1 за законом після смерті ОСОБА_3 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Ул`яновська

Повний текст судового рішення складено 25.04.2019.