16.05.2019 Справа № 363/1174/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2019 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Котлярової І.Ю.,
за участі секретаря - Палій Л.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Вишгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Ровівська сільська рада Вишгородського району Київської області про усунення перешкод в користуванні власністю, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Вишгородського районного суду із позовом до ОСОБА_3 , третя особа Ровівська сільська рада Вишгородського району Київської області про усунення перешкод в користуванні власністю. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що на підставі свідоцтва про право власності він є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . Попереднім власником житлового будинку був ОСОБА_4 Житловий будинок було передано позивачу, як стягувачу у виконавчому провадженні № 40559744 по виконанню виконавчого листа № 363/1635/13 виданого 17.10.2013 року Вишгородським районним судом Київської області, де стягувачем був ОСОБА_1 , а боржником ОСОБА_4 про стягнення з останнього боргу в сумі 259 915, 77грн., як майно боржника відповідача у рахунок погашення боргу, яке не було реалізоване на неодноразових електронних торгах. На підставі рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 27.12.2017 року ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 були зняті з реєстраційного обліку, рішення суду виконано. Проте, 03.04.2017 року було встановлено, що в будинку ще зареєстрованою залишилась відповідач, яка мала раніше прізвище ОСОБА_7 , але з укладенням шлюбу змінила на ОСОБА_8 . Під час попереднього розгляду позову ОСОБА_1 , ОСОБА_9 не була відповідачем так, як АБ ГУНП в Киїхвській області надало відповідь, що ОСОБА_9 знята з реєстраційного обліку, проте стало відомо, що відповідач зареєстрована залишилась під прізвищем ОСОБА_8 . Позивач зазначив, що відповідач за адресою реєстрації не проживає, не є власником будинку, в добровільному порядку не знялась з реєстраційного обліку, будь-яких договірних відносин з приводу проживання, користування між позивачем та відповідачем не має, відповідач не є членом сім`ї позивача. Оскільки, відповідач на даний час зареєстрована в будинку, який належить на праві власності позивачу, остання чинить позивачу перешкоди в здійсненні права власності, а саме в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своє власністю. У зв`язку із чим звернувся до суду та просив усунути позивачу перешкоди у здійсненні ним права користування, розпорядження та володіння будинком АДРЕСА_1 зобов`язавши відповідача не чинити перешкод у здійсненні права власності, шляхом зняття останньої з реєстраційного обліку.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій розгляд справи просив провести у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просив про їх задоволення із викладених у позові підстав.

Відповідач до суду не з`явилася, про день та час слухання справи була належним чином повідомлена, про що свідчать поштові повідомлення, які знаходяться у матеріалах справи, заяви про розгляд справи за її відсутність до суду не надходило, причини неявки суду не відомі.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання в якому просив розгляд справи проводити за відсутності їх представника, при ухваленні рішенні поклався на розсуд суду.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У ст. 12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі свідоцтва від 12.04.2017 року, засвідченого приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Загвоздіною А.М., яке зареєстровано в реєстрі за № 208 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права влансоті (а.с. 4-5).

Рішенням Вишгородського районного суд Київської області від 27.12.2017 року, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні власністю задоволено. Усунено ОСОБА_1 перешкоди з боку ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у здійсненні права власності на належне йому майно, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Вирішено зняти ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6-8).

В судовому засіданні встановлено, що відповідач та члени її сім`ї в спірному житловому будинку не проживають, в будинку відсутні особисті речі відповідача, що знайшло своє підтвердження в акті депутата Ровівської сільської ради Вишгородського району Київської області ОСОБА_10 від 09.01.2019 року, обстеження житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Частиною першою статті 156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є, із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї.

Власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час

Згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Тривалий строк користування відповідачем спірним будинком, враховуючи зміну власника, членами сім`ї якого він не є, не може бути підставою для відмови у захисті прав нового власника на користування житлом на власний розсуд.

Водночас, відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11 грудня 2003 року, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду ( про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, як убачається із вказаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: позбавлення права власності на житлове приміщення; позбавлення права користування житловим приміщенням; визнання особи безвісно відсутньою; оголошення фізичної особи померлою.

Отже, виходячи з того, що вказаний Закон є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до всіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Тому, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з цим одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою та про оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином, аналізуючи викладені норми, суд вважає за можливе усунути для позивача перешкоди шляхом визнання відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття її з реєстраційного обліку.

Керуючись ст. 71, 72, 150, 156 ЖК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 317, 391 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 77, 81, 141, 263-265, 268, 354, ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Усунути перешкоди у здійсненні права користування, розпорядження та володіння будинком, шляхом визнання ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням розташованим за адресою: АДРЕСА_1 та зняти з реєстраційного обліку.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: ОСОБА_12 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ).

Третя особа: Ровівська сільська рада Вишгородського району Київської області (місцезнаходження: 07371, Київська область, Вишгородський район, с. Рови, вул. Незалежності, 2)

СУДДЯ - І.Ю.КОТЛЯРОВА