Дата документу 27.06.2019
Справа № 501/256/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючої судді - Петрюченко М.І.,

за участю секретаря судового засідання - Тейбаш Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чорноморську Одеської області цивільну справу за

позовом ОСОБА_1

до

відповідача: Чорноморської міської ради Одеської області

предмет та підстави позову: про визнання права власності

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне та

ВСТАНОВИВ:

І. Виклад позиції позивача та відповідача.

1. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Чорноморської міської ради Одеської області про визнання права власності, згідно якого просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок, визначений літерою «А», розташований за адресою:

АДРЕСА_1 . Позов мотивований тим, що на підставі Договору купівлі-продажу від 21 вересня 2017 року вона (позивачка) є власником земельної ділянки площею 0,015 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер: НОМЕР_1 , реєстраційний номер нерухомого майна: 108, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Позивач, маючи намір вчинити дії щодо забудови вищезгаданої земельної ділянки, двічі звертався до відділу Державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Чорноморської міської ради задля отримання будівельного паспорту для забудови земельної ділянки.

Відповідями 01.11.2017 №222-Б та 26.12.2-17 №2463-Б позивачу було відмовлено в наданні вищезазначених документів.

Впродовж кінця 2017-2018 року на даній земельній ділянці без отримання належних дозвільних документів позивачем було збудовано одноповерховий житловий будинок, визначений літерою «А», будівництво якого підтверджується технічним паспортом від 29.09.2018 року.

Для прийняття до експлуатації вищевказаного самочинно збудованого будинку, позивач звертався до відділу Державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Чорноморської міської ради, проте відповіддю даного органу відмовлено в такій дії, а також повідомлено про призначення засідання щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення самочинного будівництва.

У зв`язку з тим, що позивачем не було дотримано дозвільних документів на будівництво вищезгаданого житлового будинку, існують перешкоди в оформленні права власності на нього.

3. Представник відповідача надав до суду відзив на позов (а.с.71-75), просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що дозвільна документація на виконання будівельних робіт відсутні, будівельний паспорт відсутній, будівництво здійснено позивачем з порушенням норм ДБН.

Представник відповідача зазначає у відзиві, що в період з 30.01.2018 року по 12.02.2018 року працівниками відділу Державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Чорноморської міської ради проведено позаплановий захід дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності суб`єктом містобудування ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , за результатами якого складено акт про виявлені правопорушення та дві постанови про адміністративне правопорушення №01-7/09 та №01-07/10 від 02.03.2018 року, накладено штрафні санкції у розмірах 1700 грн. та 10200 грн., штрафи сплачено.

Також, посадовими особами відділу ДАБК складено припис №4 про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 12.08.2018 року з вимогою зупинити будівельні роботи по зведенню житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 та приведення земельної ділянки до первинного стану. Припис виконано не було, в результаті чого забудовника притягнуто до відповідальності постановою по справі про адміністративне правопорушення №01-07/03 від 14.01.2019 року та накладено штраф у розмірі 6800 грн., який сплачено позивачем.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

4. Позивач 11.02.2019 року надав до суду заяву про надання додаткового строку на усунення недоліків (а.с.29).

5. Позивач 12.03.2019 року надав до суду заяву про усунення недоліків (а.с.33-35).

6. Представник позивача у відзиві на позов просив суд розглядати справу без його участі (а.с.75).

7. В судовому засіданні позивач просила суд задовольнити позов з підстав викладених в позовній заяві.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

8. Згідно протоколу автоматизованого розподілу від 28.01.2019 року справа розподілена для розгляду судді Петрюченко М.І. (а.с.21).

9. Ухвалою судді Іллічівського міського суду Одеської області Петрюченко М.І. від 30 січня 2019 року позовну заяву залишено без руху (а.с.26-27).

10. Ухвалою судді Іллічівського міського суду Одеської області Петрюченко М.І. від 15 лютого 2019 року продовжено строк для усунення недоліків (а.с.30).

11. Ухвалою судді Іллічівського міського суду Одеської області Петрюченко М.І. від 19 березня 2019 року прийнято до свого провадження справу в загальному позовному провадженні, відкрито провадження (а.с.65-66).

12. В судовому засіданні протокольною ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 20 травня 2019 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.116).

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

13. Судом встановлено, що на підставі Договору купівлі-продажу від 21 вересня 2017 року позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,015 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер: НОМЕР_1 , реєстраційний номер нерухомого майна: 108, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с.9-11, 39-43).

14. На даній земельній ділянці без отримання належних дозвільних документів позивачем збудовано одноповерховий житловий будинок, визначений літерою «А», будівництво якого підтверджується технічним паспортом від 29.09.2018 року (а.с.12-17, 44-48).

15. Позивач ОСОБА_1 , маючи намір вчинити дії щодо забудови вищезгаданої земельної ділянки, двічі зверталася до відділу Державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Чорноморської міської ради задля отримання будівельного паспорту для забудови земельної ділянки (а.с.96).

16. Відповідями управління архітектури та містобудування від 02.11.2017 №2222-Б та 26.12.2017 №2463-Б ОСОБА_1 було відмовлено в наданні будівельного паспорту для забудови земельної ділянки (а.с.52-53, 98-99). Підставою відмови стало те, що: «на генплані червона лінія зазначена на середині існуючої дороги. Лінія забудови нанесена на трасу каналізаційної мережі за межами відведеної земельної ділянки. Розташування житлового будинку не відповідає п.3.25*, п.3.32 ДБН 360-92**».

17. В період з 30.01.2018 року по 12.02.2018 року працівниками відділу Державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Чорноморської міської ради проведено позаплановий захід дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності суб`єктом містобудування ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.76-84).

18. За результатами проведеної перевірки працівниками відділу ДАБК складено постанову про адміністративне правопорушення №01-7/09 за порушення ОСОБА_1 . ч.1 ст.96 КУпАП та №01-07/10 від 02.03.2018 року за порушення ч.5 ст.96 КУпАП, накладено на неї штрафні санкції у розмірах 1700 грн. та 10200 грн. (а.с.85-86, 88-89).

19. Штрафи сплачено ОСОБА_1 у повному обсязі (а.с.8, 90).

20. Також, посадовими особами відділу ДАБК складено припис №4 про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 12.08.2018 року з вимогою зупинити будівельні роботи по зведенню житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 та привести земельну ділянку до первинного стану (а.с.94-95).

21. Припис виконано не було, в результаті чого забудовника притягнуто до відповідальності постановою по справі про адміністративне правопорушення №01-07/03 від 14.01.2019 року та накладено штраф у розмірі 6800 грн. (а.с.91-92), який сплачено у повному обсязі (а.с.93).

V. Оцінка Суду.

22. Частиною 4 та ч.5 ст.26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

23. Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або користувачами вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

24. Крім того, відповідно до ч.1 ст.31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», проектна документація на будівництво об`єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

25. Як передбачено п.2 ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об`єктів будівництва, що належать до І-ІІІ категорій складності.

26. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», право на виконання підготовчих робіт і будівельних робіт на об`єктах, що належать до 1-ї категорій складності, підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт. Реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводять відповідні інспекції державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п`яти робочих днів з дня надходження декларації.

Статтею 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що належать до І-ІІІ категорій складності, та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

27. Таким чином, позивач, власними силами здійснив самочинне будівництво, ним не були дотримані вимоги наведених вище нормативно - правових актів України, які регулюють питання об`єкту містобудування, зокрема: позивач не отримав дозволу на проведення будівництва, не розробив проектну документацію на будівництво (дозвільні документи на виконання будівельних робіт відсутні, будівельний паспорт відсутній), будівництво велось з порушенням архітектурних, будівельних норм та правил.

28. При таких обставинах, чинним законодавством України передбачені правові наслідки будівництва об`єкта містобудування без дотримання відповідного порядку передбаченого чинним законодавством України та наявності вказаних вище документів, які надають право позивачу здійснювати будівництво і без наявності яких будівництво заборонено, а також без подання декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

29. В судовому засіданні позивачка стверджувала, що будівництво здійснювалось хоч і без дозвільних документів, але без порушення архітектурних, будівельних норм та правил.

30. Однак, суд звертає увагу, що будь-яких доказів щодо відсутності порушень архітектурних, будівельних норм та правил при здійсненні будівництва за адресою: АДРЕСА_2 , позивачем не надано.

31. У той же час, встановлення факту відсутності порушень архітектурних, будівельних норм та правил при здійсненні будівництва за адресою: АДРЕСА_2 знаходиться поза компетенцією суду та потребує спеціальних знань у галузі будівництва, однак в матеріалах справи відсутні висновки експертів, які, в межах компетенції мають встановити факт дотримання забудовником норм будівельних та архітектурних правил.

32. Суд сприяв всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, роз`ясняв позивачці право заявити клопотання про проведення судової будівльно-технічної експертизи для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань. Однак, позивач своїм правом не скористалась.

33. Відповідно до ч.ч.2 та 3 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Частиною першою статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

34. Стаття 331 ЦК України встановила загальне правило, відповідно до якого право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації прав на нерухоме майно після завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію.

35. Нормою статті 331 ЦК України не передбачено виникнення права власності на новостворений об`єкт нерухомості на підставі судового рішення.

36. За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

37. Слід зазначити, що ні зазначеними нормами, ні нормою статті 331 ЦК України не передбачено виникнення права власності на новостворений об`єкт нерухомості на підставі судового рішення.

38. Згідно правової позиції ВСУ у справі № 6-244 цс14, частиною першою статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Отже, вирішення питань щодо надання дозволу на введення в експлуатацію належить до виключної компетенції відповідача та не належить до компетенції суду, а відтак суд не повноважний перебирати функції іншого суб`єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта та зобов`язувати його приймати рішення, які входять до його компетенції чи до компетенції іншого органу.

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

39. Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

40. Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

41. Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

42. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

43. Згідно зі ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

44. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

45. З врахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд доходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

З цих підстав, керуючись ст.ст.2, 5, 10-13, 18, 141, 158, 258-259, 263 Цивільного процесуального кодексу України, Суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 до Чорноморської міської ради Одеської області про визнання права власності на житловий будинок, визначений літерою «А», розташований за адресою: АДРЕСА_2 -відмовити повністю.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

3. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Іллічівський міський суд Одеської області.

5. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

6. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

7. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

8. Повний текст рішення виготовлено 27 червня 2019 року.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області М.І.Петрюченко