Провадження № 2/727/302/19
Р І Ш Е Н Н Я

(ЗАОЧНО)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

Головуючого судді Слободян Г.М.

за участю секретаря судових засідань Ільчук М.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м. Чернівці цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_1) про стягнення заборгованості, -ВСТАНОВИВ:

Позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся в суд із позовом до відповідача ОСОБА_4про стягнення заборгованості, мотивуючи позовні вимоги тим, що 11.03.2011 року відповідач ОСОБА_4отримав відповідно до укладеного договору б/н, кредит в розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Зазначають, що у зв'язку з порушенням відповідачем ОСОБА_4взятих на себе кредитних зобов'язань, станом на 18.09.2018 року утворилася заборгованість по кредиту, яка становить 14566,79 грн., що складається із заборгованості по кредиту в сумі - 4019,52 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 3065,71 грн.; заборгованості за пенею та комісією в сумі 6311,71 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 669,85 грн. штраф (процентна складова). Просять, заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості у зазначеній вище сумі і судових витрат задовольнити в повному обсязі.

Від представника позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» Кіріченко Р.А. надійшла письмова заява з клопотанням справу розглянути у порядку спрощеного провадження, позовні вимоги підтримано в повному обсязі та просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідачем клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін не надано; від останнього до суду поступив відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, а провадження в справі закрити, оскільки він є неналежним відповідачем. Так він є клієнтом позивача, проте він звертався до банку з приводу викрадення коштів з його рахунків, як з мобільного телефону так і особисто, проте позивач його звернення залишив без уваги. У зв'язку з чим він звернувся до працівників поліції та було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та відкрито кримінальне провадження за ст.185 ч.1 КК України.

Від представника позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» надійшла відповідь на відзив, відповідно до якого просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, оскільки зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦПК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а відповідачем належним чином зобов'язання за кредитним договором не виконано. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом, належними доказами по справі встановлено, що 11.03.2011 року відповідач ОСОБА_4отримав відповідно до укладеного договору б/н, кредит в розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.7, 65, 66).

У зв'язку з порушенням відповідачем ОСОБА_4взятих на себе кредитних зобов'язань, станом на 18.09.2018 року утворилася заборгованість, що становить 14566,79 грн., що складається із заборгованості по кредиту в сумі 4019,52 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 3065,71 грн.; заборгованості за пенею та комісією в сумі 6311,71 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 669,85 грн. штраф (процентна складова). (а.с.4-5).

У відповідності до довідки Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» було змінено умови кредитування та обслуговування кредитної карти клієнта ОСОБА_4 (кредитний договір № б/н від 11.03.2011 р.) (а.с.39).

Розрахунок заборгованості по кредиту (а.с.4-5) відповідача ОСОБА_4перед Акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» станом на 18.09.2018 року свідчить про те, що сума заборгованості по наведеній вище сумі відповідачем не погашена, що також підтверджується випискою з рахунку про рух коштів (а.с.40-63, 101-103).

Відповідач ОСОБА_4 звертався із заявою до позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» з приводу викрадення з його рахунків коштів та просив повернути викрадені кошти (а.с.98).

У відповідності до відповіді Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на адресу відповідача ОСОБА_4, відповідно до якої банк повідомив про неможливість виконати вимоги відповідача, оскільки клієнт зобов'язаний вживати заходів щодо запобігання втрати (розкрадання) карток, ПІНа (персонального ідентифікаційного номера) або інформації, нанесеної на карту і магнітну смугу, або їх незаконного використання. Відповідача ОСОБА_4 також було повідомлено про порушення «Умов та правил надання банківських послуг», зокрема: п.п. 1.1.5.5, 1.1.5.14, 1.1.2.1.21, 1.1.5.29. Оспорювана транзакція була здійснена за допомогою номеру мобільного телефону, який за програмними комплексами банку рахується за відповідачем. Перевипуск третіми особами через мобільного оператора SIM-карти клієнта, знаходиться поза зоною відповідальності банку (а.с.99).

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.

Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів.

На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Наказом Приватбанку від 24.05.2005 року «Про впровадження спрощеної форми укладення договору» встановлено, що спрощена форма укладення договору про надання банківських послуг - кредитної картки, зумовлюється підписом клієнта заяви про надання послуг. В заяві клієнт зазначає, що ознайомлений і згідний з Умовами і Правилами надання послуг.

Дана заява відповідає правилам встановленим ст.55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» згідно якої відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку та угодами (договорами) між клієнтом та банком, Положенню про порядок емісії платіжних карток і здійснення операцій з їх застосуванням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 19.04.2005 року №137, наказу Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» від 24.05.2005 року «Про впровадження спрощеної форми укладення договору».

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Що стосується вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо стягнення з відповідача нарахованого відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 669,85 грн. штраф (процентна складова), судом встановлено наступне.

Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду України № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року.

На думку суду позивачем в порушення ст.61 Конституції України неправомірно застосовано два види відповідальності за порушення умов кредитного договору, а тому вимога АТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення з відповідача штрафу (фіксованої частини) у розмірі 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 669,85 грн. штраф (процентна складова) задоволенню не підлягає, а отже в задоволенні вимоги в цій частині слід відмовити.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно положень ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.

На основі всебічно з'ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають до задоволення частково.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином з відповідача ОСОБА_4 підлягають стягненню судові витрати по справі, в повернення оплаченого банком судового збору, належним чином підтвердженого платіжним дорученням від 20.09.2018 року, в розмірі 1762,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 526, 530, 549, 638, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76, 81, 263, 264, 265, 268, 274, 280-282, 284, 352, 354 ЦПК України, суд,- УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, мешканця АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_2 виданий Голосіївським РУГУ МВС України в м.Києві 19.03.2009 року на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» розрахунковий рахунок №3111, МФО 305299, заборгованість за договором №б/н від 11.03.2011 року станом на 18.09.2018 року, що становить 13396,94 грн., що складається із заборгованості з тіла кредиту в сумі 4019,52 грн.; відсотків за користування кредитом в сумі 3065,71 грн.; пені в сумі 6311,71 грн. та стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, мешканця АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_2 виданий Голосіївським РУГУ МВС України в м.Києві 19.03.2009 року на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» розрахунковий рахунок №3111, МФО 305299, судові витрати по сплаті судового збору, належним чином підтвердженого платіжним дорученням від 20.09.2018 року, в розмірі 1762,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 - ти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст судового рішення виготовлено 29.01..2019 року.

Суддя Слободян Г.М.