РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 рокуКиївський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Ніколаєнко І.В.,

при секретарі - Авдєєв Д.Є.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ДП "Державний науковий центр лікарських засобів та медичної продукції" про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, яку в подальшому було уточнено, просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість з виплати заробітної плати в розмірі 135 207,78 грн., яка складається з заборгованості по заробітній платі 48017,30 грн., середнього заробітку за період затримки розрахунку з 17.06.2018 р. по 13.02.2019 р. у сумі 87 190,48 грн., нарахованого на заробітну плату Єдиний соціальний внесок (ЄСВ) за період з 01.03.2018 р. по 17.06.2018 р. в розмірі 14390,62 грн. Посилається на те, що знаходилась з відповідачем у трудових правовідносинах до 17 червня 2018 року, що підтверджується записами у трудовій книжці серія БТ-1, № 4494164, з боку останнього була нарахована, але не виплачена на момент звільнення заробітна плата у розмірі 59192, 62. Наказом № 23-К від 15 червня 2018 року була звільнена з роботи за скороченням штату на підставі пункту 1. статті 40 КЗпП України. Позивач зазначає, що 31 травня 2018 року, звернулась до директора підприємства із заявою про проведення своєчасного розрахунку при звільнені за скороченням штату, (наказ № 24-Д від 18.04.2018 р.) виплатити заборгованість по заробітній платі станом на 1 червня 2018 р, проте до цього часу заборгованість не погашена.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 05.12.2018 року відкрито загальне позовне провадження.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 19.12.2018 року справу призначено до судового розгляду.

Позивач у вступному слові позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, на підтвердження чого в матеріалах справи наявне зворотне повідомлення про вручення судової повістки. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії трудової книжки позивача вбачається, що 11.12.2012 р. на підставі наказу №83-к від 11.12.2012 р. прийнята на посаду провідного економіста відділу планово-економічної роботи та бухгалтерського обліку., також 11.03. 2013 р. призначена на посаду заступника директора з фінансових питань, наказ № 15-к від 07.03.2013. до ДП «Державний науковий центр лікарських засобів і медичної продукції».

Згідно запису в трудовій книзі № 34 ОСОБА_1О на підставі наказу № 23-к від 15.06.2018 року звільнена з роботи у зв'язку з скороченням штату згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Приписами ст. 116 КЗпП України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Як передбачено ч.1 ст. 117 КЗпП України, в разі не виплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити своєму працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Як вбачається з письмової відповіді ДП «ДНЦЛЗ» від 21.11.2018 р. № 70-01-1/762 на заяву Позивача від 05.11.2018 р. що до виплати заборгованості по заробітній платі, сплаті ЄСВ та інших податків; перерахування зобовязань по виконавчим листам та комунальних послуг на користь ЖБК «Бородиновський» - поточний рахунок ДП «ДНЦЛЗ» 25.05.2018 р, арештовано ДФС у Київському районі м. Харкова за борги 2008-2015 року, рахунок досі арештований. Триває судовий розгляд. Після розблокування рахунку заборгованість буде погашена у повному обсязі. Щодо нарахування та перерахування ЄСВ за жовтень 2015 року ЄСВ за жовтень 2015 року перераховано у повному обсязі. Щодо нарахованого ЄСВ -головним бухгалтером ОСОБА_2 у звіті по ЄСВ за жовтень 2015 року не включено нарахована заробітна плата та ЄСВ по співробітнику ОСОБА_1 помилка буде виправлена у грудні 2018 року. Станом на 01.11.2018 року ДП «ДНЦЛЗ» має заборгованість по заробітній платі ОСОБА_1О у сумі 48 127,10 грн. (сорок вісім тисяч сто двадцять сім гривень, 10 коп.) згідно розрахункового листа за період з 01.06.2017 р. по 31.10.2018 р.

Згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 100 віл 08.02.1995 р. в інших випадках збереження середньої плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарних місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата.

Згідно розрахункових листів за 2018 рік середньомісячна заробітна плата за два календарних місяці роботи перед звільненням склала 14 445,91 грн. ( квітень відпрацьовано 11р.д./88 год 570 0,63грн.; травень відпрацьовано 17 р.д./ 135 год -8754,28.; разом 28 р.д., 223 години).

З таких обставин, середньоденна заробітна плата позивача складає 515,92 грн.

У звязку з тим, що відповідач не провів повний розрахунок при звільненні позивача, та враховуючи те, що з моменту звільнення до моменту звернення до суду пройшло169 робочих днів ( з 17.06.2018 по 13.02.2018 р.), з нього підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 87 190,48 грн.

Відповідно наданої позивачем до суду довідки ДП «ДНЦЛЗ» від 21.11.2018 р. № 70-01-1/762, станом на 01.11.2018 року ДП «ДНЦЛЗ» має заборгованість по заробітній платі у сумі 48 127,10 грн.

Доказів на підтвердження відсутності заборгованості перед працівником суду надано не було, належних доказів, на підтвердження того, що вказана довідка є недостовірною суду не надано.

Таким чином, суд вважає встановленим, що при звільненні позивача з ним не були проведені відповідачем остаточні розрахункові виплати.

Враховуючи диспозитивність цивільного судочинства, та надані позивачем розрахунки, суд приходить до висновку, що розмір заборгованості із заробітної плати, які зазначені позивачем у позовній заяві є обґрунтованими.

Згідно ч. 5 ст. 97 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобовязань щодо оплати праці.

Частиною 1 ст. 24 Закону України "Про оплату праці" передбачено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Посилання директора ДП «ДНЦЛЗ» ОСОБА_3 на те, що поточні рахунки ДП «ДНЦЛЗ» 25.08.2018р. арештовано ДФС у Київському районі м. Харкова за борги 2008-2015 року, не можуть бути підставою для не проведення з працівником остаточного розрахунку при звільненні.

З приводу вимоги позивача про стягнення сум Єдиного соціального внеску (ЄСВ), суд вважає за необхідне зазначити наступне. Питання щодо стягнення з ДП «ДНЦЛЗ» Єдиного соціального внеску (ЄСВ) в розмірі 14 390,62 грн. не належить до компетенції суду під час розгляду справи про стягнення заборгованості з заробітної плати та середнього заробітку за затримку проведення остаточного розрахунку.

Так, відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 4 ЗУ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 6 ЗУ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" платник єдиного внеску зобовязаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Приписами ч. 1 ст. 12 ЗУ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" встановлено, що завданнями центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є забезпечення адміністрування єдиного внеску шляхом його збору, ведення обліку надходжень від його сплати та здійснення контролю за сплатою єдиного внеску.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що в задоволені позовних вимог в частині стягнення Єдиного соціального внеску (ЄСВ) слід відмовити.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 44, 47, 116, 117 КЗпП України, ст.ст. 12, 76-81, 141, 258-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ДП "Державний науковий центр лікарських засобів та медичної продукції" задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Державний науковий центр лікарських засобів та медичної продукції"на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в розмірі 48017,30 грн.

Стягнути з Державного підприємства "Державний науковий центр лікарських засобів та медичної продукції"на користь ОСОБА_1 середній заробіток за період затримки розрахунку з 17.06.2018 р. по 13.02.2019 р. в сумі 87190,48 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного підприємства "Державний науковий центр лікарських засобів та медичної продукції"на користь держави судовий збір в розмірі 1352,00 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 25 лютого 2019 року.

Суддя І.В. Ніколаєнко