Справа № 467/209/17
УХВАЛА

про залишення подання без руху

05.02.2019 року суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області Явіца І.В., розглянувши матеріали подання державного виконавця Арбузинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про розшук боржника ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИВ:

04 лютого 2019 року державний виконавець Арбузинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області звернулась до Арбузинського районного суду Миколаївської області з поданням про розшук боржника ОСОБА_1

Проте, вказане подання на даний час не відповідає вимогам цивільного процесуального закону і містить такі недоліки, які перешкоджають проведенню судового розгляду за ним, зокрема, через таке.

Розгляд подання про розшук боржника регламентовано ст. 438 ЦПК України та положеннями Закону України «Про виконавче провадження».

Принаймні, ці нормативно-правові акти не визначають вимоги, яким має відповідати подання, що вноситься державним виконавцем з такого роду питання.

Проте, згідно ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Як зазначено в постанові Пленуму Верховного суду України № 14 від 26.12.2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» скарги, заяви, подання мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК.

У той же час, за положеннями цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу, а як наслідок, цим вимогам має відповідати і подання державного виконавця, яке вноситься ним до суду у порядку норм Розділу VI того ж Кодексу.

Так, згідно із пунктом 2 частини третьої статті 175 ЦПК позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів звязку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Всупереч зазначеним вимогам в поданні не зазначено учасників справи, а саме: заявника, боржника та стягувача, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів звязку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Крім того, не виконано вимоги п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК, щодо підтвердження субєктом звернення про те, що ним не подано іншого, у даному випадку, подання про оголошення розшуку боржника, зокрема, за місцезнаходженням його майна або ж за місцезнаходженням стягувача, як у цьому випадку, ТОВ «ОТП Факторинг Україна», так як положення ст. 438 ЦПК України установлюють можливість альтернативи щодо місця звернення із поданням про розшук боржника.

Крім того, у прохальній частині поданні навіть не вказано повного імені та по батькові боржника, а так само і відомостей про дату його народження, тим більше, маються розбіжності в написанні імені та по батькові боржника (їх ініціалів), які зазначені по тексту подання та в його резолютивній частині.

Та й своїх ініціалів державний виконавець належно у поданні не вказала.

Не виконано вимоги й частини 4 ст. 175 ЦПК України щодо зазначення підстав звільнення субєкта звернення від сплати судового збору.

Також, не додано до подання його копії та копії всіх документів, що додаються до нього, відповідно до кількості учасників справи (ч. 1 ст. 177 ЦПК України).

При цьому слід звернути увагу заявника на те, що відповідно до вимог ч.2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Проте, державним виконавцем додано не засвідчені належним чином ксерокопії письмових доказів (на письмових доказах не зазначено прізвище та ініціали особи, яка підписала дані документи; відсутній підпис особи та дата засвідчення), що прямо суперечить вимогам ч.1 ст. 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

А тому, слід наголосити, що вимоги до посвідчення копій документів визначено Національним стандартом України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації «Вимоги до оформлення документів» (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України № 55 від 07.04.2003 року).

Тобто, заявнику необхідно посвідчити копії документів, що додані до подання відповідно ДСТУ 4163-2003.

Окрім вищевикладеного, державний виконавець, підписавши подання, додала до нього копію довіреності № 14.1-05/01-6983 від 24 вересня 2018 року видану на її імя, яка дійсна до 31 грудня 2018 року, у той час, як подання надійшло до суду 04 лютого 2019 року.

Отже, з огляду на положення ч.9 ст. 10 ЦПК України, застосувавши аналогію закону, вважаю за необхідне залишити подання державного виконавця Арбузинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про розшук боржника ОСОБА_1 без руху, оскільки воно внесене із суттєвими порушеннями вимог цивільного процесуального закону України, які перешкоджають судовому розгляду за належною процедурою.

За правилами ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Але у контексті норми ч.9 ст. 10 ЦПК України, залишенню без руху підлягає внесене подання із визначення строку для усунення вказаних у цій ухвалі недоліків, який, на підставі ч.2 ст. 185 ЦПК України, не може перевищувати десяти днів з дня вручення/отримання копії цієї ухвали.

Тож, вказане подання слід залишити без руху, а субєкту звернення запропонувати усунути вказані в ухвалі недоліки у спосіб, що визначений ст. 175, 177 ЦПК України, протягом трьох днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Вказаного строку, на переконання судді, буде достатньо для виконання вимог цієї ухвали, у разі, якщо заявник реалізуватиме своє право, що передбачене ЦПК України, оскільки усунення зазначених в ній недоліків не вимагає витрат значного часу, а, окрім цього, суддя враховує стислі строки розгляду подання про розшук боржника і виходить з інтересів учасників виконавчого провадження, що гарантовані їм ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04.ХІ, 1950).

З цих мотивів, керуючись ст.ст. 1-3, 7-13, 175, 185, 258, 259, 260, 261, 438 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Подання державного виконавця Арбузинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_2 про розшук боржника ОСОБА_1 залишити без руху.

Запропонувати державному виконавцю не пізніше 3 (трьох) днів з дня отримання копії цієї ухвали усунути вказані недоліки, у спосіб, що визначений у ухвалі, інакше подання буде вважатися неподаним і підлягатиме поверненню заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя І.В. Явіца