Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/1090/19
Провадження №: 6/332/32/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2019 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого суддіМєркулової Л.О.
за участю секретаряЧебикіної Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» звернулась до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, в обґрунтування вимог зазначило, що судовим наказом Заводського районного суду м. Запоріжжя від 15.03.2010 року по цивільній справі №2-н-470/10 стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором та договором поруки у сумі 33592,93 грн., а також судовий збір у розмірі 167,96 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30,00 грн.

На підставі договору про відступлення прав вимоги №000321-b від 16.02.2018 року, АТ «Банк «Фінанси та кредит» відступило право вимоги щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за кредитним договором та договором поруки новому кредитору ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс»

На підставі зазначеного заявник просить суд замінити стягувача у судовому наказі Заводського районного суду м. Запоріжжя №2-н-470/10 від 15.03.2010 року щодо солідарного стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість в сумі 33592,93 грн. за кредитним договором №17-852-038ФД від 25.03.2008 року та договором поруки №17-852-038П від 25.03.2008 року, а також судовий збір у розмірі 167,96 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30,00 грн., замість стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» вказати ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс».

Заявник до судового засідання не з`явився, хоча про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суд не повідомив.

Від ОСОБА_1 надійшли заперечення, в яких просить відмовити у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження, оскільки у квітні 2017 року здійснив повне погашення всієї заборгованості згідно виконавчого документа 2-н-470/10 виданого 06.04.2010 року Заводським районним судом м. Запоріжжя.

Інші учасники судового процесу до суду не з`явились, причину своєї неявки не повідомили, однак неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

Згідно з п.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст.55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що судовим наказом Заводського районного суду м. Запоріжжя від 15.03.2010 року по цивільній справі №2-н-470/10 стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором та договором поруки у сумі 33592,93 грн., а також судовий збір у розмірі 167,96 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30,00 грн.

На підставі договору про відступлення прав вимоги №000321-b від 16.02.2018 року, АТ «Банк «Фінанси та кредит» відступило право вимоги щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за кредитним договором та договором поруки новому кредитору ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс»

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), правонаступництва.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Положеннями ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Отже, процесуальне правонаступництво можливе на будь-якій стадії процесу і в будь-якому виді провадження.

Завершальною стадією судового провадження є виконавче провадження (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Виходячи зі змісту процесуального законодавства, процесуальне правонаступництво - це заміна сторони у справі іншими особами у зв`язку з переходом до цих осіб матеріальних прав і обов`язків попередньої особи.

Таким чином, підставою процесуального правонаступництва (заміни сторони виконавчого провадження) є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Аналізуючи надані заявником аргументи та докази на їх підтвердження, суд відзначає, що відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З цих підстав суд приймає рішення на підставі наданих сторонами та досліджених в судовому засіданні доказів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, саме заявник має довести той факт, що він є правонаступником кредитора та що за вимогами кредитора до боржників відкрито виконавче провадження, зазначити номер цього виконавчого провадження та орган, в якому воно перебуває.

22.03.2013 року постановою старшого державного виконавця Заводського ВДВС Запорізького міського управління юстиції на виконання судового наказу звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , який на той час працював на ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат».

Отже з квітня 2013 року по квітень 2017 року відбувались щомісячні утримання з усіх видів заробітку, що належали до виплати боржнику ОСОБА_1 .

Тобто ОСОБА_1 , у квітні 2017 року здійснив повне погашення всієї заборгованості згідно виконавчого документа 2-Н-470/10 виданого 06.04.2010 року Заводським районним судом м. Запоріжжя, ( оригінал довідки ТОВ «ЗТМК» додається).

Однак із матеріалів справи вбачається, що заявником надано до суду у якості доказу неналежного виконання зобов`язань ОСОБА_1 копію судового наказу від 15.03.2010 року з відміткою Заводського ВДВС про те, що станом на 25.12.2010 року сумма боргу не стягнуто. Тобто заявник неналежним чином провів перевірку несплати заборгованості ОСОБА_1 , та не врахував ту обставину, що останнім було погашено заборгованість ще у 2017 році.

Окрім того, Договір відступлення права вимоги від 16.02.2018, за яким відбулося переуступлення прав вимог за рядом кредитних договорів, в тому числі і договору, де боржником являється ОСОБА_1 , тобто майже через рік після фактичного виконання вказаного судового наказу про стягнення заборгованості по кредитному договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону №606-ХІУ, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відтак, постановою старшого державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області виконавче провадження № 36903263 закінчено, у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі судового наказу № 2-н-470/10 виданого 06.04.2010 року.

Отже на час звернення до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому проваджені стягуча, виконавче провадження вже закінчено - судовий наказ виконано у повному обсязі і підстави для її задоволення відсутні.

З наведених підстав суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Керуючись ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 512, 514 ЦК України, ч. 2 ст. 247, ст.ст. 442 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15-ти днів з дня її проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п. 15 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: Л.О. Мєркулова