Справа № 500/4802/19
Провадження № 6/500/296/19
УХВАЛА

про відмову у задоволенні подання

03 липня 2019 року суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Баннікова Н.В., розглянувши подання державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Одеської області Бирки І.О. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Одеської області Бирка І.О. звернулась до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 за межі України без вилучення паспортного документа, посилаючись, зокрема, на те, що на виконанні Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Одеської області знаходиться виконавче провадження № 59084475 з виконання вимоги № Ф-6646-52-У, видане 07.11.2018 року про стягнення заборгованості у розмірі 15 819,54 грн.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні подання слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Згідно п.19 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

У відповідності до ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо: він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Отже, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Відповідно до положення ч.2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язань.

Під ухиленням боржника від виконання зобов`язань, покладених рішенням суду, слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не зважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

Проте, з матеріалів, представлених державною виконавчою службою до суду, не вбачається доказів ухилення від виконання зобов`язань відповідачем, а саме відсутні докази того, що боржник повідомлений про наявність виконавчого провадження відносно нього, необхідності явки до виконавчої служби та надання відповідних даних державному виконавцю, зокрема, відсутні докази надіслання боржнику за замовленням поштової кореспонденції - постанови про відкриття виконавчого провадження від 11.05.2019 р., виклику державного виконавця тощо.

Крім того, відповідно до правової позиції, викладеній у листі Верховного суду України від 01 лютого 2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» судам слід дотримуватись вимог ЦПК України. Якщо матеріали відповідно до електронного розподілу справ розписано на начальника ДВС і він є виконавцем, то іншого погодження законом не передбачено, а якщо подання зроблено безпосередньо державним виконавцем, то воно має обов`язково бути погодженим з начальником ДВС. Правильною є практика, коли суди залишають подання без руху, надаючи державному виконавцю строк для усунення недоліків, а в разі невиконання такої ухвали - повертають ці подання. (Лист Верховного суду України від 01.02.2013 року "Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за ежі України")

Так, доказів погодження даного подання із начальником ДВС суд не вбачає.

Враховуючи вищевикладене, вивчивши матеріали справи, керуючись ст.441 ЦПК України, п.19 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Одеської області Бирки І.О. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: Н.В.Баннікова