провадження № 2/520/2239/19
УХВАЛА
про відкладення розгляду справи по суті
та продовження строку вчинення процесуальних дій
25.02.2019 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Літвінової І.А., розглянувши в порядку письмового провадження питання щодо подальшого провадження у цивільній справі № 520/21160/18 за позовом Військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ; місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 (паспорт громадянина України: НОМЕР_3 , виданий 21.12.2012 Київським РВ м. Одеси; адреса реєстрації місця проживання не встановлена; адреса реєстрації місця перебування: АДРЕСА_1 ) про втрату права користування службовим приміщенням,
ВСТАНОВИВ:
Позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про втрату права користування службовим приміщенням року прийнято до розгляду ухвалою судді від 14.01.2019 та відкрито провадження у цивільній справі № 520/21160/18. Розгляд справи призначено провести в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Учасникам справи встановлено строк вчинення процесуальних дій з 14 січня 2019 року по 14 лютого 2019 року. Розгляд справи по суті (при наявності процесуальних умов) призначено розпочати 15 лютого 2019 року без проведення судового засідання. Цією ж ухвалою відповідачу встановлено строк для подання до суду відзиву на позов, заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (при наявності), клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін (у разі необхідності).
Станом на 25.02.2019 року матеріали цивільної справи № 520/21160/18 не містять доказів вручення відповідачу копії ухвали про відкриття провадження у справі.
Як встановлено, копії цієї ухвали на ім`я відповідача ОСОБА_1 направлялись на три адреси: АДРЕСА_1 (як на адресу, вказану у позовній заяві позивачем), на адресу: АДРЕСА_2 (як на останню відому адресу реєстрацію місця проживання відповідача) та на адресу: АДРЕСА_3 , як на адресу, вказану відповідачем ОСОБА_1 при знятті з реєстрації з місця проживання.
За адресою: АДРЕСА_3 , кореспонденція адресату вручена не була, у зв`язку із чим повернута адресанту.
До цього часу не відомі результати вручення поштових відправлень адресату ОСОБА_1 за адресою його минулої реєстрації: АДРЕСА_2 , та за адресою, вказаною позивачем: АДРЕСА_1 . Вказані обставини позбавляють суд можливості встановити дату початку перебігу строку для надання відповідачем відзиву і відповідно встановити дату закінчення цього строку й вирішити питання щодо початку розгляду справи по суті.
Частиною другою статті 279 ЦПК України встановлено тридцятиденний строк з дня відкриття провадження у справі для початку розгляду справи по суті в порядку спрощеного провадження, якщо судове засідання не проводиться.
Провадження у цивільній справі № 520/21160/18 відкрито 14.01.2019 року.
Враховуючи приписи частини другої статті 279 ЦПК України суд повинен був розпочати розгляд цієї справи по суті 15.02.2019 року. Проаналізувавши обставини цивільної справи № 520/21160/18 суд дійшов висновку про відсутність процесуальних умов для цього.
Суд наголошує, що суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 2 ЦПК).
Однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є верховенство права.
Згідно з частиною першою статті 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Статтею 8 Конституції України встановлено, що Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.
За приписами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Не допущення звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів задеклароване статтею 22 Конституції.
Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» Цивільний процесуальний кодекс України набув чинності новою редакцією. Однією з новел Кодексу забезпечена можливість розгляду цивільних справ в спрощеному проваджені без проведення судового засідання без повідомлення (виклику) учасників справи.
Частиною п`ятою статті 4 цього Кодексу встановлено, що жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.
Участь сторін в розгляді справи у випадку спрощеного провадження без проведення судового засідання без повідомлення учасників справи реалізується шляхом заяв по суті справи, до яких відносяться позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву, у яких учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору і в разі необхідності додають докази.
Право учасників справи на подання заяв по суті справи встановлене частиною 4 статті 174 ЦПК України.
Наведене вказує, що через подання вказаних заяв учасники справи реалізують принцип змагальності сторін.
Суд наголошує, що саме засада змагальності опосередковано, через її контролюючу функцію, є гарантом законності, об`єктивності, неупередженості та повноти судового розгляду справи.
Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.
Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (Рішення у справі «Ruiz-Mateos проти Іспанії», від 23 червня 1993 року, заява № 12952/87, п. 63).
Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні - протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав. При цьому, важливим є встановлення оптимального співвідношення активності сторін та активності суду.
В рішеннях де Європейський суд з прав людини дійшов висновку про порушення статті 6 Конвенції, зазначено: Суд відзначає, що одним із складників справедливого судового розгляду в розумінні п. 1 статті 6 є право на змагальне провадження; кожна сторона, в принципі, має отримати нагоду не лише бути поінформованою про будь-які докази, які потрібні для того, щоб виграти справу, але також має знати про всі докази чи подання, які представлені або зроблені в цілях впливу на думку суду, і коментувати їх (рішення у справах «Лобо Мачадо проти Португалії» (Lobo Machado v. Portugal) і «Фермьойлєн проти Бєльгії» (Vermeulen v. Belgium) від 20 лютого 1996 р., та рішення у справі «Нідерост-Губер проти Швейцарії» (Niderost - Huberv. Switzerland) від 18 лютого 1997 р., Reports 1997-I, с. 108, п. 24).
Суд має пересвідчитися, чи провадження в цілому, включаючи спосіб збирання доказів, було справедливим, як того вимагає п. 1 статті 6 (рішення у справі «Шенк проти Швейцарії» (Schenk v. Switzerland) від 12 липня 1988 р., серія A № 140, с. 29, п. 46).
Отже, у справі за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про втрату права користування службовим приміщенням, з урахуванням основних засад національного судочинства та практики Європейського суду з прав людини, суд вважає за необхідне встановити такий порядок судового провадження, який максимально забезпечить реалізацію права сторін на змагальність.
Суд констатує порушення процесуальних строків, визначених статтею 279 ЦПК України, але визначає пріоритетним встановлення судової процедури, яка має на меті сприянню реалізації права сторін на змагальність, рівність перед законом та справедливий суд протягом розумного строку.
В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.
Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції право на справедливий судовий розгляд включає в себе право на доступ до суду та право на доступ до правосуддя в широкому розумінні.
Чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України згідно зі статтею 9 Конституції України. Пріоритетність застосування норм таких міжнародних договорів у цивільному процесі встановлена законом.
Відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основних свобод» від 17.07.1997 р. дана Конвенція та Протоколи до неї № 2,4,7,11 є частиною національного законодавства України.
Згідно з статтею 17 Закону «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ як джерело права Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини.
Конвенція на відміну від національного законодавства України не запроваджує чітких строків розгляду справи, проте посилання на строк містить стаття 6 Конвенції, яка постулює дефініцію розумного строку розгляду справи.
Аналізуючи практику Європейського суду з прав людини, можна дійти висновку, що критерії оцінки розумності строку розгляду справи має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.
Судове рішення приймається суддею зважаючи на усі обставин справи.
Керуючись Конституцією України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 1-4, 11, 174, 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Відкласти розгляд по суті цивільної справи № 520/21160/18 за позовом Військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ; місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 (паспорт громадянина України: НОМЕР_3 , виданий 21.12.2012 Київським РВ м. Одеси; адреса реєстрації місця проживання не встановлена; адреса реєстрації місця перебування: АДРЕСА_1 ) про втрату права користування службовим приміщенням.
Витребувати з канцелярії Київського районного суду м. Одеси відомості (копію реєстру відправки, тощо), щодо порядку та дати відправлення ухвали Київського районного суду м. Одеси від 14.01.2019 року у цивільній справі № 520/21160/18 відповідачу ОСОБА_1 на адресу його минулої реєстрації: АДРЕСА_2 , та на адресу: АДРЕСА_1 .
Витребувати з поштамту ЦПЦ № 1м. Одеса Одеська дирекція Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» (65001, м. Одеса, вул. Садова, 10) відомості щодо дати одержання поштового відправлення з Київського районного суду м. Одеси (з січня 2019 року по лютий 2019 року) ОСОБА_1 за адресою його минулої реєстрації: АДРЕСА_2 , та за адресою розташування військової частини НОМЕР_1 : АДРЕСА_1 .
Ухвала набирає законної сили негайно.
Ухвала окремо від рішення суду апеляційному оскарженню не підлягає.
З текстом ухвали можна ознайомитись за веб-адресою: www.reyestr.court.gov.ua.
Можливість отримати інформацію щодо справи, що розглядається, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки: http://ki.od.court.gov.ua.
Суддя
Літвінова І. А.