Справа № 159/4127/18
Провадження № 2/159/64/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 лютого 2019 року м. Ковель
Ковельський міськрайонний суд Волинської області
під головуванням судді Бойчука П.Ю.,
секретаря судового засідання Посполітак Г.О.,
третьої особи ОСОБА_1,
представника третьої особи ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_3, з участю третьої особи на стороні позивача ОСОБА_1, до ОСОБА_4, який діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_5, з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Ковельське РЖКП № 1, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ковельської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття їх з реєстрації за місцем проживання, -
ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4, який діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в якому просив визнати осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме - квартирою № 44 в буд. № 22 по вул. Мечнікова в м. Ковелі та зняти їх з реєстрації.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно ордера на житло, який був виданий позивачу, квартира АДРЕСА_1 належить Ковельській міській раді, а позивач є наймачем вказаної квартири. На сьогоднішній день, позивач фактично проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 та займається сільським господарством.
15.06.2007 року син позивача - ОСОБА_4, одружився та у 2007 році у вказаній квартирі була зареєстрована онука позивача - ОСОБА_5. Позивач вказує, що у 2013 році ОСОБА_4 та його сім'я виїхали на проживання в Республіку Білорусь, отримали будинок від колгоспу та проживають там. Однак точне місце їх проживання не відоме, оскільки відносини з ними не підтримують.
В цій же квартирі зареєстрований та проживає син позивача - ОСОБА_1.
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вищевказаній квартирі не проживають більше 5 років, з зазначеного часу інтересу до вказаного помешкання не виявляли, витрат, пов'язаних з оплатою комунальних послуг чи з обслуговуванням квартири не несли, а відтак - є такими, що втратили право на користування жилим приміщенням.
Позивач вказує, що станом на день звернення до суду, жодних дій, спрямованих на зняття з реєстраційного обліку відповідачами не здійснено, а своєю бездіяльністю ставлять позивача та його сина ОСОБА_1 у тяжке матеріальне становище, адже оформити соціальну субсидію на оплату комунальних послуг є неможливим.
Оскільки ОСОБА_4 разом із неповнолітньою дочкою ОСОБА_5 не проживає за місцем своєї реєстрації досить тривалий строк, позивач вважає, що підстави для збереження за відповідачем та його неповнолітньою дочкою житлової площі відсутні, а тому останні втратили право на проживання у ІНФОРМАЦІЯ_3.
Враховуючи наведене, позивач просить суд визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_5, такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою № 44 в будинку № 2 по вул. Мечнікова в м. Ковелі Волинської областіта зняти їх з реєстрації.
В судове засідання позивач не з'явився, однак попередньо подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримує повністю та просив задовольнити.
Третя особа,яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача ОСОБА_1, поділяючи позицію позивача, позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Вказував на те, що відповідач з 2013 року не проявляє будь-якого інтересу до квартири. Просив задовольнити позов.
Відповідач ОСОБА_4, в силу вимог ст. 128 ЦПК України, був належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з'явився без повідомлення причин, відзиву не подав.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача- Ремонтного житлово-комунального підприємства № 1 м. Ковель, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з'явився без повідомлення причин, пояснень з приводу позову не подав.
Представник третьої особи,яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Ковельської міської ради - ОСОБА_2 в судовому засіданні вказував на те, що задоволення даного позову не буде відповідати інтересам неповнолітньої ОСОБА_5 Однак при вирішенні спору покладався на розсуд суду.
За вказаних обставин суд прийшов до висновку про можливість ухвалення рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, заслухавши учасників справи, показання свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення даного позову.
Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 є наймачем квартири АДРЕСА_2, яка не приватизована та перебуває в комунальній власності Ковельської міської ради, що підтверджується довідкою (випискою з домової книги про склад сімї та прописку) № 862 виданої 20.06.2018 року Ремонтним житлово-комунальним підприємством № 1 м. Ковеля.
В цій квартирі, крім ОСОБА_3, зареєстровані: син ОСОБА_4, син ОСОБА_1, та онука ОСОБА_5, що підтверджується довідкою № 862 від 20.06.2018 року.
Той факт, що ОСОБА_4 та його неповнолітня дочка - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, не проживають у спірній квартирі понад встановлені законом строки,підтверджуються показаннями допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які, кожен окремо, підтвердили, що з 2013 року відповідач та його дочка у вказаній квартирі не проживають, не з'являються там, не приймають участі в утриманні квартири, їх місце проживання не відоме.
Відповідно до вимог ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Зважаючи на встановлені обставини та зазначені вимоги чинного законодавства, в даному випадку вбачаються підстави для визнання цих осіб такими, що втратили право користування житловою квартирою.
Таким чином суд визнає доведеним факт непроживання відповідача та його неповнолітньої дочки за вказаною адресою понад встановлені законом строки.
Суд визнає такими, що заслуговують на увагу, доводи позивача про те, що реєстрація місця проживання відповідача у квартирі АДРЕСА_2, перешкоджає йому вільно користуватись майном (квартирою) на власний розсуд. Зокрема така реєстрація місця проживання відповідача може бути підставою для відмови в оформленні субсидій.
Таким чином, суд визнає порушеними права позивача саме відповідачем, а тому це право підлягає захисту судом.
З огляду на викладене, суд повно, всесторонньо та об'єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що факт відсутності відповідача ОСОБА_4 та його дочки ОСОБА_5 в квартирі, яка знаходиться за адресою: м. Ковель, вул. Мечнікова, 2/44, понад встановлені строки повністю доведений, а тому їхслід визнати такими, що втратили право користування жилим приміщенням за вказаною адресою.
В той же час вимога про зняття відповідача та його дочки з реєстрації не підлягає до задоволення, виходячи з такого.
В силу ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з місця реєстрації проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.
Аналізуючи вказану норму Закону, слід прийти до висновку, що саме по собі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є підставою для зняття особи з місця реєстрації проживання, а тому додаткового дублювання в рішенні суду ця норма не потребує.
Крім цього, суд стягує з позивача в дохід держави судовий збір в сумі 704,80 грн., який мав би бути сплаченим при зверненні до суду, та, зважаючи на обставини справи, такі судові витрати по справі суд залишає за позивачем.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 263, 264, 265, 280-289 ЦПК України, на підставі ст. ст. 15, 18, 71, 72 Житлового кодексу України, суд, -
Позов ОСОБА_3, з участю третьої особи на стороні позивача ОСОБА_1, до ОСОБА_4, який діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_5, з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Ковельське РЖКП № 1, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ковельської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття їх з реєстрації за місцем проживання, - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_5, такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою № 44 в будинку № 2 по вул. Мечнікова в м. Ковелі Волинської області.
В решті позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено та підписано 22 лютого 2019 року.

Головуючий ОСОБА_8