Справа № 306/1208/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 липня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд складі:

головуючого судді: Джуги С.Д.

суддів - Куштана Б.П., Кожух О.А.

з участю секретаря : Микуляк Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 28 лютого 2019 року, ухваленого суддею Ганчак Л.Ф., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики ,-

в с т а н о в и в:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики. Позов мотивує тим, що осінню 2016р. відповідач ОСОБА_2 часто скаржилася на погіршення зору, так як хворіє на катаракту, на що їй потрібно було провести операційне втручання. В зв`язку з тим, що відповідач не могла знайти коштів, позивач, як сусід, позичив їй для цих потреб 5000 грн. без розписки, що становило половину вартості операції. В зв`язку з тим, що відповідачем кошти не повернуто, проситв стягнути ці кошти в судовому порядку.

Ршенням Свалявського районного суду від 28 лютого 2019 року в задоволенні заявленого позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити у даній справі нове рішення, яким задовольнити заявлений позов, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права. Зокрема, вказує на те, що суд не врахував обставини, які ним наведені в позовній заяві та безпідставно відмовив у заявленому позові.

Відповідач ОСОБА_2 не скористалася своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу і його не подала.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заявленого позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено укладення з відповідачем договору позики.

З такими висновками суду першої інстанції, погоджується апеляційний суд, оскільки вони ґрунтуються на нормах матеріального та процесуального права.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Обґрунтовуючи заявлений позов позивач посилався на те, що осінню 2016 року він позичив відповідачу 5000 грн. для проведення оперативного втручання і лікування ока.

Відповідач ОСОБА_2 в суді першої інстанції заперечила даний позов, зазначила, що жодних коштів позивач їй не позичав і не передавав, між ними виникли неприязні відносини з приводу використання підвальних приміщень.

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.1,ч.2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що позивачем, відповідно до вищенаведених вимог закону, не подано належних, допустимих та достовірних доказів і не доведено, що між ним та відповідачем укладався договір позики.

З врахуванням наведеного суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову та в його задоволенні обґрунтовано відмовив.

Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування не має.

За таких обставин апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд ,-

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 28 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 09 липня 2019 року.

Головуючий:

Судді: