Справа № 484/633/19
Провадження № 2/484/560/19
Рішення

іменем України

(заочне)

03.06.2019 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Максютенко О.А.

секретаря судового засідання Завірюха В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Первомайську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою

встановив:

05.02.2019 року позивачі звернулись до суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання його таким, що втратив право користування квартирою за адресою АДРЕСА_1 , в обґрунтування якого вказали, що 18.02.2008 року вони в тому числі і відповідач набули право власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно.

З 1994 року відповідач був зареєстрований у вищевказаній квартирі, однак з 1994 року не проживає та не користується зазначеною квартирою, що підтверджується актом про не проживання в квартирі, який виданий ОСББ "Оптиміст Фрегат", на балансі якого знаходиться квартира.

З 26.12.2017 року відповідач втратив право власності на свою частку в зазначеній квартирі через примусову реалізацію його частки квартири через СЕТАМ. Власником його частки став ОСОБА_6 , що підтверджується інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.09.2018 року. Між позивачами та відповідачем відсутні будь-які договірні відносини з приводу користування спірною квартирою.

Враховуючи зазначене просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В судове засідання позивачі не з`явились, однак надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечували.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Відзив на позов не подав.

Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату час і місце судового засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, заяви позивачів, які не заперечували проти заочного розгляду справи і вирішення справи на підставі наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів обґрунтовані, ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 18.02.2008 року ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 набули право приватної спільної часткової власності у розмірі по 1/5 частки кожний на квартиру по АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого Управлінням житлово-комунального господарства Первомайської міської ради 03.03.2008 року (а.с.6 ) та зареєстровано за ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в Первомайському міжміському бюро технічної інвентаризації 03.03.2008 року за реєстровим № 22351921.(а.с. 5 ).

Проте 26.12.2017 року відповідач ОСОБА_5 втратив право власності на свою частку в спірній квартирі, власником його частки став ОСОБА_6 , що пітверджується інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 138844978 (а.с.7).

Те що, відповідач не проживає за вказаною адресою підтверджується актом про не проживання , який складений головою ОСББ "Оптиміст-Фрегат" Курбановим Ф.В. в присутності сусідів, які мешкають поблизу: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,з якого вбачаються , що ОСОБА_5 який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 не проживає за місцем реєстрації з 1994 року, тобто протягом 24 років (а.с. 10).

Таким чином, відповідач в вищезазначеній квартирі не проживає протягом 24 років, спірною житловою площею не користуються без поважних причин.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

За змістом зазначених норм право користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Разом з цим згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Відповідно до ст. 107 ЖК України та роз`яснень викладених у п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України від 12.04.1985 року, наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це.

Відповідно до ст. ст. 316, 317 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно до ст. 72 ЖК України визнання особи, яка втратила право на користування житловим приміщенням внаслідок відсутності особи більш встановлених строків здійснюється в судовому порядку.

Відповідно до ст. 405 ЦК України - члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що відповідач з 1994 року не проживає в спірній квартирі, тобто понад рік та не має права власності на 1/5 частки квартири, підстав для продовження терміну зберігання за ним права користування спірною квартирою , передбачених ст. 71 ЖК України немає, його особистих речей в житловому приміщенні немає, що свідчить про втрату ним інтересу до спірної квартири як до свого постійного місця проживання, тому відповідач підлягає визнанню таким, що втратив право користування квартирою по АДРЕСА_1 , тому є підстави для задоволення позову у повному обсязі.

керуючись ст.ст. 2, 10-13, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ІНПП - НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( місце проживання АДРЕСА_1 , ІНПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 АДРЕСА_1 , ІНПП - НОМЕР_3 ) , ОСОБА_17 ( АДРЕСА_1 , ІНПП - НОМЕР_4 ) до ОСОБА_5 (місце реєстрації АДРЕСА_1 , ІНПП - НОМЕР_5 ) про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою - задовольнити.

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування квартирою за адресою АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Суддя: