Справа № 209/2847/18
Провадження № 2/209/285/19
02 травня 2019 року місто Кам`янське Дніпровський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Ковальової А.Б.,
за участю секретаря судового засідання Полухіної Г.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення грошових коштів,-
І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить: стягнути на його користь з ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 421 746,26 грн., що складається з: суми боргу за договором позики в розмірі 281 164, 26 гривень; суми процентів за користування грошовими коштами в розмірі 140 582,00 гривень; стягнути на його користь з ОСОБА_2 сплачений ним судовий збір в розмірі 4 217,46 грн.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 27 грудня 2016 року між ним та ОСОБА_2 був укладений договір позики. Згідно з договором позики він передав ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі в розмірі 10 000,00 доларів США, а ОСОБА_2 отримав вказані грошові кошти та зобов`язався повернути йому їх до 31.12.2017 року. В підтвердження укладання між ним та ОСОБА_2 даного договору та фактичної передачі в день укладання договору, ОСОБА_1 позичальникові, тобто ОСОБА_2 грошових коштів в розмірі 10 000,00 доларів США, останнім 27 грудня 2016 року була власноруч написана розписка та передана йому, ОСОБА_1 Ані 31 грудня 2017 року в день виконання вищезазначеного договору і до моменту подачі позову до суду, ОСОБА_2 не був виконаний договір позики і йому не були повернені грошові кошти в розмірі 10 000,00 доларів США, що відповідно до курсу Національного Банку України станом на 30 серпня 2018 року (28.116426) курсу Національного Банку України станом на 30 серпня 2018 року (28.116426) еквівалентно 281 164,26 грн. та не були сплачені проценти за користуванням грошовими коштами. Договором позики, укладеним між ним та ОСОБА_2 від 27 грудня 2016 року був встановлений розмір процентів, а саме 2,3% на місяць за користування грошовими коштами, що підлягають стягненню з відповідача за період з 27 грудня 2016 року по 30 серпня 2018 року. За підрахунками позивача, сума процентів на місяць за користування грошовим коштами, складає: 281 164,26 гривень (сума боргу) х 2,3% (проценти на місяць) = 7 029,1 гривень (сума процентів на місяць). Таким чином, сума невиплачених процентів за користування грошовими коштами з моменту укладання договору до моменту подачі даного позову до суду, складає:
-за січень 2017 року - 7 029,1 гривень;
-за лютий 2017 року - 7 029,1 гривень;
-за березень 2017 року - 7 029,1 гривень;
-за квітень 2017 року - 7 029,1 гривень;
-за травень 2017 року - 7 029,1 гривень;
-за червень 2017 року - 7 029,1 гривень;
-за липень 2017 року - 7 029,1 гривень;
-за серпень 2017 року - 7 029,1 гривень;
-за вересень 2017 року - 7 029,1 гривень;
-за жовтень 2017 року - 7 029,1 гривень;
-за листопад 2017 року - 7 029,1 гривень;
-за грудень 2017 року - 7 029,1 гривень;
-за січень 2018 року - 7 029,1 гривень;
-за лютий 2018 року - 7 029,1 гривень;
-за березень 2018 року - 7 029,1 гривень;
-за квітень 2018 року - 7 029,1 гривень;
-за травень 2018 року - 7 029,1 гривень;
-за червень 2018 року - 7 029,1 гривень;
-за липень 2018 року - 7 029,1 гривень;
-за серпень 2018 року - 7 029,1 гривень.
Всього: 20 (місяців) х 7 029,1 гривень (сума процентів на місяць) = 140 582,00 гривень (сума процентів за користування грошовими коштами). Загальна сума заборгованості за договором позики з урахуванням процентів за користування грошовими коштами, складає: 281 164,26 гривень (сума боргу) + 140 582,00 гривень (сума процентів за користування грошовими коштами) = 421 746,26 гривень (загальна сума заборгованості). У зв`язку з невиконанням відповідача по справі взятих на себе зобов`язань, він вимушений звернутися до суду з даним позовом.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
Позивач у відкрите судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити позов, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.67).
Відповідач у відкрите судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать судові повістки (а.с. 41, 52, 58, 66, 68), про причини неявки в судове засідання не повідомив, будь-яких письмових заяв чи клопотань від відповідача до суду не надходило. Відзив на позовну заяву або заяв з запереченнями відповідачем до суду не подано.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися.
У відповідності до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до норм ст.280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи.
Враховуючи, що учасники справи у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів сторін, суд ухвалює заочне рішення про задоволення позову з огляду на наступне.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Зі змісту вказаної розписки вбачається, що відповідач зобов`язався повернути вказану грошову суму до 31 грудня 2017 року.
Суд зазначає, що письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
Доказів повернення вказаної грошової суми позивачеві суду не надано.
V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.
Ч.2 ст.1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За вищевказаних обставин та вимог матеріального закону суд доходить висновку, що між сторонами по справі укладено договір позики, за умовами якого відповідач прийняв позику, та був зобов`язаний повернути таку позику у визначений договором строк.
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У ч.1 ст.530 ЦК України зазначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Ч.1 ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
У відповідності до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
За вищевказаних обставин та вимог матеріального закону, суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню. В даному випадку в наявності всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, а тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача суми грошових коштів, що були отримані ним згідно боргової розписки, а також суми невиплачених процентів за користування грошовими коштами з моменту укладання договору до моменту подачі даного позову до суду - в межах заявлених позовних вимог.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 4 217,46 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.526, 530, 625, 1046, 1047, 1049 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 12, 13, 80, 81, 133, 141, 206, 258, 259, 263- 265, 354 ЦПК України, суд,-
1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення грошових коштів - задовольнити.
2. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 421 746,26 гривень (чотириста двадцять одна тисяча сімсот сорок шість гривень 26 копійок), які складаються з: суми боргу за договором позики в розмірі 281 164,26 гривень (двісті вісімдесят одна тисяча сто шістдесят чотири гривні 26 копійок), суми процентів за користування грошовими коштами в розмірі 140 582,00 гривень (сто сорок тисяч п`ятсот вісімдесят дві гривні).
3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в розмірі 4 217,46 гривень (чотири тисячі двісті сімнадцять гривень 46 копійок).
Відповідно до ч.2 ст. 115 Сімейного кодексу України копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржувати заочне рішення через Дніпровський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області або безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
(Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 . Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований: АДРЕСА_2 ).
Суддя А.Б. Ковальова