Житомирський апеляційний суд
Справа №273/389/19 Головуючий у 1-й інст. Новицький Є. А.
Категорія 28 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Трояновської Г. С., Талько О.Б.,

за участю секретаря Кучерявого О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №273/389/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат та відсотків за користування безпідставно отриманими коштами, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 20 березня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Новицького Є.А. в м. Баранівці,

в с т а н о в и в :

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом, у якому просила стягнути із відповідача на її користь 11133 грн 11 коп., з яких: 9519 грн 70 коп. інфляційні втрати спричинені неповерненням безпідставно набутих грошових коштів у сумі 9000 грн, за період з 01.03.2015 по 31.12.2018; 1613 грн 41 коп. відсотки за користування неповернутими коштами за вищевказаний період. Позовні вимоги мотивувала тим, що заочним рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 15.04.2015 по справі №273/403/15-ц стягнуто із ОСОБА_2 на її користь набуті без достатньої правової підстави грошові кошти в сумі 9000 грн, втрати від інфляції за період з липня 2012 року по лютий 2015 року 2380 грн 68 коп. та судовий збір 243 грн 60 коп., а всього 14848 грн 71 коп. Зазначеним рішенням встановлено, що ОСОБА_2 безпідставно набув кошти позивача в сумі 9000 грн. Боржник ухиляється від виконання рішення суду, внаслідок чого, борг ним не погашено, залишок боргу станом на день звернення до суду із позовом складає 9048 грн 71 коп.

Рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 20 березня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 11133 грн 11 коп., з яких: 9519 грн 70 коп. інфляційні втрати, спричинені неповерненням безпідставно набутих грошових коштів у сумі 9000 грн, за період з 01.03.2015 по 31.12.2018; 1613 грн 41 коп. відсотки за користування коштами та 768 грн 40 коп. судового збору.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу та вважає, що воно є незаконним та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, а тому оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позову. На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що ОСОБА_1 надала суду недостовірну інформацію щодо погашення відповідачем боргу. ОСОБА_2 станом на 01.01.2019 було повернуто останній 5900 грн та борг за грошовим зобов`язанням складає 3100 грн. Відтак, до стягнення підлягають інфляційні збитки за період з 01.03.2015 по 31.12.2018 у розмірі 2104 грн 30 коп. та 3% річних у розмірі 480 грн, а всього 2584 грн 30 коп. та 176 грн 73 коп. судового збору.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що заочним рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 15.04.2015 із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 було стягнуто набуті без достатньої правової підстави кошти в сумі 9000 грн; втрати від інфляції за період: з липня 2012 по лютий 2015 3224 грн 43 коп.; відсотки за користування безпідставно набутими коштами за липень 2012 по лютий 2015 2380 грн 68 коп., а всього 14605 грн 11 коп. та понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн 60 коп.

Із довідки, виданої Баранівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 18.01.2019 №8.2-27/10/2019/1168, вбачається, що станом на 18.01.2019 ОСОБА_2 , відповідно до виконавчого листа №273/403/15-ц сплачено ОСОБА_1 безпідставно набуті кошти: 10.02.2017 2000 грн, 23.02.2017 900 грн, 28.03.2017 100 грн, 07.06.2017 1000 грн, 11.09.2017 1000 грн, 23.05.2018 800 грн, а всього на загальну суму 5800 грн. Залишок заборгованості становить 9048 грн 71 коп.

Зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним є виконання зобов`язання, яке прийняте кредитором і в результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пунктах 44 та 45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц зроблено висновок, що «стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення».

Встановивши, що між сторонами виникло грошове зобов`язання, суд першої інстанції зробив правильний висновок, що дія частини другої статті 625 ЦК України поширюється на ці відносини.

Разом з тим, апеляційний суд не погоджується з розміром 3% річних та інфляційних втрат, які стягнуті з відповідача на користь позивача з огляду на наступне.

Відповідно до ст.534 ЦК України у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошовогого зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом:

1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання;

2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка;

3) у третю чергу сплачується основна сума боргу.

Виходячи із змісту ст.534 ЦК України, із сплаченої відповідачем суми 5 800 грн ОСОБА_1 відшкодовані витрати, пов`язані з одержанням виконання, а саме витрати по сплаті судового збору - 243 грн 68 коп., відсотки за користування безпідставно набутими коштами з липня 2012 по лютий 2015 року в сумі 2 380 грн 68 коп., витрати від інфляції з липня 2012 по лютий 2015 року в сумі 3 224 грн 43 коп.

Кошти в сумі 3 000 грн сплачені відповідачем 15 березня 2019 року не враховуються в розрахунок інфляційних та 3% річних, оскільки ці кошти сплачені після пред`явлення позову та позовні вимоги позивачкою заявлені по 31 грудня 2018 року.

Відтак, залишилася не сплачена основна сума боргу в розмірі 9 000 грн.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача інфляційні втрати та 3% річних за період з 01 березня 2015 року по 31 грудня 2018 року.

Заочним рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 15 квітня 2015 року зазначені витрати стягнуті по лютий 2015 року.

Отже, 3 % річних слід розраховувати з урахуванням боргу у розмірі 9 000 грн, помноженого на кількість днів прострочення, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році).

Тобто 9 000 грн х 1402 дні х 3 : 100 : 365 = 1 037 грн 10 коп.

Індекс інфляції за час прострочення грошового зобов`язання з 01 березня 2015 року по 31 грудня 2018 року становить: з 01 березня по 31 грудня 2015 року 131, 9 %, 2016 рік 112,4 %, 2017 рік 113,7 %, 2018 109, 8% Всього 131,9 % х 112,4 % х 113,7% х 109,85% =185,09 %

Розмір інфляційних за час прострочення з березня 2015 року по грудень 2018 року становить: 9 000 грн. х 185, 09 % : 100 = 16 658 грн 10 коп. 9 000 = 7 658 грн10 коп.

Стягнуті за заочним рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 15 квітня 2015 року з відповідача на користь ОСОБА_1 втрати від інфляції за період з липня 2012 року по лютий 2015 року в сумі 3224 грн 43 коп.; відсотки за користування безпідставно набутими коштами з липня 2012 року по лютий 2015 року в сумі 2380 грн 68 коп., не є грошовим зобов`язанням в розумінні ЦК України, а тому на ці суми не поширюються вимоги ст.625 ЦК України.

Із урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції підлягає зміні, шляхом зменшення стягнутих з відповідача коштів з 11 133 грн 11 коп. до 8 695 грн 20 коп., зокрема, інфляційних втрат з 1 613 грн 41 коп. до 1 037 грн 10 коп., 3% річних з 9 519 грн 70 коп. до 7 658 грн. 10 коп.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати також підлягають перерозподілу. Так, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума понесеного судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а тому сума судових витрат зменшується з 768 грн 40 коп. до 461 грн 12 коп., а також підлягає стягненню із позивача на користь відповідача 461 грн 08 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 20 березня 2019 року змінити в частині стягнутих з ОСОБА_2 коштів та судового збору, зменшивши загальний розмір з 11 133 грн 11 коп. до 8 695 грн 20 коп., інфляційних втрат з 1 613 грн 41 коп. до 1 037 грн 10 коп., 3% річних з 9 519 грн 70 коп. до 7 658 грн.10 коп. та судового збору з 768 грн 40 коп. до 461 грн 12 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 461 грн 08 коп. судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Дата складення повного судового рішення 16 травня 2019 року.

Головуючий

Судді