Справа № 209/679/18
Провадження № 2/209/77/19
РІШЕННЯ

іменем України

"05" липня 2019 р. м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Багбая Є.Д.

за участі секретаря Шаповал А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янське цивільну справу за первісним позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про розірвання кредитного договору та стягнення незаконно списаних грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

7березня 2018 року Публічне Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», наступником якого є АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з останньої на його користь заборгованості за договором кредиту № б/н від 25.05.2011 року (далі кредитний договір), посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором, унаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 16600,43гривень та судові витрати по справі

Ухвалою від 5 червня 2018 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі.

Представник відповідача 24 вересня 2019 року звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про розірвання кредитного договору та стягнення незаконно списаних грошових коштів, в обґрунтування якого вказує, що банком неправомірно нараховано суму боргу, відсотки та пеня. Коваленко ОСОБА_2 не було повідомлено належним чином про умови наданого кредиту, умови надані банком не підписані боржником. Крім того банк незаконно списав грошові кошти з рахунку ОСОБА_1 які вона отримувала як допомогу по вагітності та пологам. Тому представник ОСОБА_1 просить розірвати договір та стягнути з банку незаконно списані грошові кошти в розмірі 10000 гривень.

Представник АТ КБ «Приватбанк» надав відзив на зустрічну позовну заяву, згідно якого проти його задоволення заперечує повністю, оскільки договір було укладено згідно вимог законодавства, грошові кошти списувалися згідно умов договору.

Ухвалою від 16 травня 2019 року справу прийнято суддею Багбая Є.Д. до свого провадження в зв`язку із тривалою відпусткою судді Ковальової А.Б. та перерозподілу справи.

Представники сторін в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги своїх доверітелів підтримали, заперечують проти задоволення позовних вимог своїх опонентів.

Дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1054 ЦК України

Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст. 626, ч.1 ст. 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобовязання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК Українидоговір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Звернувшись до суду зі вказаними позовними вимогами, АТ КБ «Приватбанк» посилалися на те, що з метою отримання банківських послуг, ОСОБА_1 підписала заяву б/н від 25 травня 2011 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 3000 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Зазначали, що відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у заяві (а.с. 7).

Відповідно до положень п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, витяг з яких долучений банком до позовної заяви, підписання цього договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Пунктом 1.1.7.11 передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк.

Згідно з п.2.1.1.3.5 умов та правил надання банківських послуг клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунку клієнтів, відкритих в валюті кредитного ліміту, у межах сум, шо підлягають сплаті банку за цим даним договором, при настанні термінів платежів списання грошових коштів з рахунків Клієнта у разі настання термінів платежів по інших договорах клієнта в розмірах, визначених цими договорами, а також списання грошових коштів Клієнта у межах сум, що підлягають сплаті банку за зобовязаннями третіх осіб, де клієнт є заставодавцем, якщо грошові кошти клієнта, майнові права, які знаходилися в заставі за зобов`язаннями третіх осіб, були зараховані на рахунок клієнта (договорне списання).

Відповідно до п.2.1.1.5.5 умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту та оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами банку. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті у ззазначені банком терміни.

На підтвердження укладення між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем кредитного договору, банком було надано суду копію Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку від 25 травня 2011 року (а.с. 7).

Умови та Правил надання банківських послуг в Приватбанку відповідачем не підписувалися.

Слід зазначити, у вказаній Анкеті-заяві взагалі не зазначено розміру встановленого кредитного ліміту та процентної ставки за кредитом, не зазначено яку саме платіжну картку отримала відповідач (а.с. 7).

Наданий банком витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку передбачає чотири види тарифів залежно від виду оформленої кредитної картки та не містить підпису позичальника під конкретним видом, що позбавляє суд з`ясувати з якими тарифами погодився позичальник та перевірити обґрунтованість розрахунку заборгованості.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звернувшсиь до суду зі вказаною позовною заявою, банк просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 16600,43 грн., яка складається із заборгованості: за тілом кредиту 3223,49 грн., по відсоткам за користування кредитом 4151,57 грн., за пенею 7958,68 грн., а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина) та 766,69 грн. - штраф (процентна складова)

Однак, банком не доведено, що відповідач дійсно отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 3000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, оскільки вказані суттєві умови кредитного договору - сума кредиту та відсоткова ставка взагалі відсутні в наданій банком Анкеті-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку (а.с.7).

За наведених вище обставин та з підстав, зазначених в позові, з врахуванням наданих суду позивачем доказів в підтвердження наведених у позовній заяві обставин, позовні вимоги задоволенню не підлягають за недоведеністю.

Стосовно зустрічних позовних вимог суд приходить до наступного.

Згідно ст. 651 ЦК України Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Як встановлено судом згоди сторін на розірвання договору не надано. Крім того суду не надано сторонами доказів на підтвердження умов договору, тому суд не може встановити істотності порушення даних умов сторонами, зокрема банком, тому зустрічні позовні вимоги також задоволенню не підлягають за недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 526, 611, 629, 634, 638, 639, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 12-13, 76, 81, 141, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволенні первісного цивільного позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом відмовити повністю.

В задоволенні зустрічного цивільного позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про розірвання кредитного договору та стягнення незаконно списаних грошових коштів відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлений 08.07.2019 року.

Суддя

Дніпровського районного суду

м. Дніпродзержинська Є.Д. Багбая