Постанова

Іменем України

13 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 127/17687/14-ц

провадження № 61-43310св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Курило В. П.

учасники справи:

заявник (позивач) - ОСОБА_4,

представник позивача - ОСОБА_5,

відповідач - ОСОБА_6,

представники відповідача: ОСОБА_7, ОСОБА_8,

заінтересована особа - Замостянський відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, представник заінтересованої особи - ОСОБА_9,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області у складі судді Прокопчук А. В. від 19 червня 2018 року та постанову апеляційного суду Вінницької області у складі колегії суддів: Рибчинського В. П., Кучевського П. В., Голоти Л. О. від 08 серпня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі № 127/17687/14-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про повернення коштів.

На обґрунтування заяви посилався на те, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 25 листопада 2014 року стягнуто з ОСОБА_6 на його користь грошові кошти в розмірі 170 430 грн та судовий збір в розмірі 1 704 грн 30 коп., на підставі якого 22 січня 2015 року було видано виконавчий лист, який пред'явлений до примусового виконання у Замостянський відділ Державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції (далі - Замостянський ВДВС Вінницького МУЮ).

Постановою Замостянського відділу ДВС Вінницького МУЮ від 02 лютого 2015 року було відкрито виконавче провадження, а у березні 2016 року виконавче провадження за вказаним виконавчим листом було закрито і виконавчий документ повернутий стягувачеві.

Посилаючись на те, що він не отримував ані постанови, ані виконавчого листа, а тому вважав, що виконавчий лист був втрачений при пересилці поштової кореспонденції між органами ДВС та стягувачем, ОСОБА_4 просив заяву про видачу дубліката виконавчого листа задовольнити.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19 червня 2018 року заяву задоволено. Видано ОСОБА_4 дублікат виконавчого листа у цивільній справі № 127/17687/14-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про повернення коштів в частині стягнення грошових коштів в сумі 170 430 грн та витрат щодо сплати судового збору у розмірі 1 704 грн 30 коп.

Задовольняючи заяву суд першої інстанції виходив з того, що виконавчий лист був втрачений при поштовій пересилці і строк пред'явлення виконавчого листа стягувачем не пропущено, а тому наявні підстави для видачі дублікату цього виконавчого листа.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою апеляційного суду Вінницької області від 08 серпня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишено без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 19 червня 2018 року без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для видачі дублікату виконавчого листа.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У серпні 2018 року ОСОБА_6 подала касаційну скаргу до Верховного Суду, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та відмовити у задоволенні заяви.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 вересня 2018 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано справу №127/17687/14-ц з Вінницького міського суду Вінницької області. Зупинено дію ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 19 червня 2018 року до закінчення касаційного провадження.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Справа надійшла до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій не враховано основні умови видачі дублікату виконавчого документа, а саме: наявність доказів його втрати та встановлення строків його пред'явлення до виконання, оскільки матеріали справи не містять належних і допустимих доказів втрати виконавчого листа, а також заява про видачу його дублікату подана після закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судом установлено, що згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25 листопада 2014 року у справі № 127/17687/14-ц позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про повернення коштів задоволено. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 170 430 грн та судові витрати у розмірі 1 704 грн 30 коп.

22 січня 2015 року на підставі зазначеного рішення суду Вінницьким міським судом Вінницької області було видано виконавчий лист, який в послідуючому було пред'явлено до виконання за належністю до Замостянського ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області, що підтверджується заявою про видачу виконавчого листа та копією виконавчого листа.

Постановою державного виконавця Замостянського ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області від 02 лютого 2015 року відкрито виконавче провадження.

30 березня 2016 року постановою державного виконавця Замостянського ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області закрито виконавче провадження на підставі пункту 7 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», а виконавчий документ повернуто стягувачеві.

Згідно довідки Замостянського відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області №11039/15-24-25 від 12 березня 2018 року, виконавчий документ № 127/17687/14-ц від 22 січня 2015 року, виданий Вінницьким міським судом Вінницької області, про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 боргу в сумі 172 134 грн 40 грн. повернуто стягувачу 30 березня 2016 року на підставі пункту 7 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Частиною першою статті 431 ЦПК України визначено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з пункту 17.4 розділу XII Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

При розгляді питання про видачу дубліката перевіряється чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили. У випадку часткового виконання змінювати у дублікаті загальну суму не можна. Це враховується в ході подальшого виконавчого провадження.

Встановивши, що рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25 листопада 2014 року не виконано, оригінал виконавчого листа втрачено не з вини стягувача, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дійшов правильного висновку про видачу дублікату виконавчого листа.

Колегія суддів відхиляє аргумент касаційної скарги про те, що заявник не надав доказів втрати виконавчого листа, оскільки він зводиться до переоцінки доказів у справі, що не відноситься до процесуальних повноважень суду касаційної інстанції.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині судових рішень, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів щодо їх оцінки.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо надання обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Згідно з частиною третьою статті 406 ЦПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Частиною третьою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанцій у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).

Ураховуючи, що ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 вересня 2018 року було зупинено дію ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 19 червня 2018 року до закінчення касаційного провадження, касаційне провадження у справі закінчено, тому дія вказаного судового рішення підлягає поновленню.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 19 червня 2018 року та постанову апеляційного суду Вінницької області від 08 серпня 2018 року залишити без змін.

Поновити дію ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 19 червня 2018 року.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді:В. М. Коротун
В. П. Курило