Справа № 362/2160/18
Провадження № 2/362/341/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2019 рокуВасильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Кравченко Л.М.,

з участю секретарів: Шаблій Т.С.,Сілецької М.О.,Яренко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Плесецької сільської ради Васильківського району Київської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування,-

в с т а н о в и в:

В травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Плесецької сільської ради Васильківського району Київської області, в якому просить встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 , після смерті якого вікдрилася спадщина, яка складається з вищевказаного домоволодіння. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його мати ОСОБА_3 . Однак, звернувшись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини позивач отримав відмову, мотивовану тим, що ним не подані документи (правовстановлюючий документ на будинок) необхідні для вчинення нотаріальної дії. Крім того, було виявлено розбіжності в написанні прізвища позививача та його батька. Так, в свідоцтві про смерть батька зазначно прізвище « ОСОБА_4 », що є перешкодою для оформлення спадщини та передумовою звернення до суду з даним позовом.

Позивач в судове за сідання не зявився, подавши заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі, вимоги позову підтримує в повному обсязі.

Від Плесецької сільської ради Васильківського району Київської області надійшла заява, в якій сільський голова просив проводити розгляд справи без представника сільської ради, проти задоволення вимог позову не заперечує.

В силу вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1. ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Положеннями ч. 1 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом ( ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 5,6 ст. 81 ЦПК України).

Судом достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 . помер ОСОБА_5 (а.с.6).

Згідно свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1 (а.с.12) вбачається, що останній є сином спадкодавця ОСОБА_1 , а отже в силу вимог ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги.

Однак, при виготовленні свідоцтва про смерть спадкодавця (батька позивача) допущено описку в його прізвищі, а саме замість належного «Шиденко» зазначено « ОСОБА_4 ».

Висновком відділу державної реєстр рації актів цивільного стану ОСОБА_6 кінського МРУЮ у Київській області від 21.01. 2016 року позивачу відмовлено у зміні прізвища померлого з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_7 », на що на думку позивача є перешкодою в оформленні його спадкових прав.

Разом з тим, згідно матеріалів справи, а саме: свідоцтва про одруження (а.с.11) та свідоцтва про народження позивача (а.с.12) вбачається, що належним прізвищем спадкодавця - батька позивача є « ОСОБА_7 », а не « ОСОБА_4 », як зазначено в свідоцтві про його смерть.

Крім того, згідно експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз № 056/226-м від 07.02.2018 року вбачається, що розбіжності виникли внаслідок міжмовного перетворення прізвища і зумовлені фонетик ними особливостями та аси міліцією ненаголошених е/и в усному мовленні (а.с.10).

Відповідно до п. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Таким чином, оцінюючи в сукупності зібрані та дослідженні по справі докази, суд вважає доведеним факт того, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2

В свою чергу, згідно довідки Плесецької сільської ради Васильківського району Ки ївської області № 530 від 26.04.2018 року вбачається, що померлий ОСОБА_5 у період з 04.10.1978 року до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року постійно проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_2 област АДРЕСА_3 по АДРЕСА_1 . В даному будинку з 21.07.1974 року до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року проживала дружина померлого - ОСОБА_3 , з 27.05.1981 року по теперішній час зареєстрований та проживає син померлого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2

Відповідно до п.1 постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування`відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. У разі, коли спадщина, яка відкрилась до набуття чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Згідност. 524 ЦК УРСР (чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Враховуючи, що позивач та його матір ОСОБА_3 проживали разом з спадкодавцем ( ОСОБА_2 ) в спадковому будинку на момент смерті та більше шести місяців після його смерті, тобто вступили в управління та володіння спадковим маном, в силу вимог ст. 459 ЦК УРСР вони вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 .

Виріщуючи питаня щодо визнання за позивачем права власності на спадкове домоволодіння в порядку спадкування за законом, суд враховуює наступне.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Силу положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року визначено, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження

Судом достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 . померла ОСОБА_3 що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 29.04.2015 р. (а.с.7).

З огляду свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1 вбачається, що останній є сином померлої ОСОБА_3 , а тому відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями першої черги.

З огляду матеріалів спадкової справи № 384/2015, заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_3 встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем першої черги та своєчасно звернувся з заявою про прийняття спадщини.

Проте, постановою державного нотаріуса Васильківської районної державної нотаріальної контори Київської області №1129/02-31 від 30.09.2016 року позивачу було відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок, оскільки не подані документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, а саме: документи, які підтверджують право власності спадкодавців на вказаний житлови й будинок.

Зі змісту позову вбачається, що правовстановлюючий документ на спадковий житловий будинок було втрачено, а його відновлення неможливе, що в свою чергу підтверджується листом Плесецької сільської ради № 212 від 10.04.2018 року.

Разом з тим, факт належності спірного домоволодіння батьку позивача ОСОБА_2 підтверджується архівною довідкою КП КОР «Західне бюро технічної інвентрари зації» № 291 від 20.04.2016 року, зі змісту якого вбачається, що житловий будинок на праві приватної власності власності зареєстровано на імя ОСОБА_2 , згідно свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння виданого виконавчим комітетом Плесецької сільської ради 30.11.1989 р. на підставі рішення виконкому Васильківської міської ради № 364 від 19.09.1989 року, номер запису 886 в книзі 3 стор.89.

Згідно оголошення, що міститься в газеті «Життя і слово» № 31 від 21.04.2018 року( а.с.29) втрачене свідоцтв про право особистої власності на домолодіння у АДРЕСА_1 , видане на імя ОСОБА_8 Шиденка виконавчим комітетом Плесецької сільської ради народних депутатів 30.11.1989 р. на підставі рішення Васильківської міської ради народних депутатів № 364 від 19.09.1989 р. визнано недійним.

Крім того, факт належності спірного домоволодіння батьку позивач ОСОБА_2 а підтверджується технічним паспортом на житловий будинок НОМЕР_2 .

Таким чином, оскільки судом достовірно встановлено та підтверджено зібраними по справі доказами факт належності ОСОБА_2 спірного домоволодіння, який померла ОСОБА_3 фактично прийняла після смерті свого чоловіка, однак через втрату свідоцтва про право особистої власності на домоволодінняпозивач не може реалізувати своє право на оформлення спадщини та що стало передумовою відмови нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та визнання за позивачем права власності на спадкове домоволодіння в порядку спадкування за законом.

На підставі наведеного,керуючись ст. ст.1216, 1217, 1218, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст. 548-549 УРСР, ст.ст. 4, 10,12, 1319, 76, 77, 81, 141, 258, 259, 265, 315, 351 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Плесецької сільської ради Васильківського району Київської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме: що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 . матері ОСОБА_3 та померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 рокк батька ОСОБА_1 на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя Л.М.Кравченко