ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/5401/16-ц Номер провадження 22-ц/814/857/19Головуючий у 1-й інстанції Блажко І.О. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Триголова В.М.

суддів: Дорош А.І., Лобова О.А.

секретар Ряднина І.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 10 січня 2019 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до комунального підприємства «Полтавській літератор», третя особа Полтавська обласна рада про відшкодування майнових збитків

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

в с т а н о в и в :

У липні 2016 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 10 січня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до комунального підприємства «Полтавській літератор», третя особа Полтавська обласна рада про відшкодування майнових збитків відмовлено.

З рішенням суду не погодився позивач зазначає, що висновки суду не відповідають обставинам по справі та порушенням судом норм матеріального та процесуального права. Просить рішення суду скасувати позов задовольнити.

КП ""Видавництво " Полтавський літератор" у відзиві на апеляційну скаргу просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу відхилити.

З врахуванням вимог ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін,так як визнає,що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що засновником видавництва «Полтавський літератор» є Полтавська обласна рада», а власником територіальні громади Полтавської області в особі Полтавської обласної ради.

У судовому засіданні встановлено, що видавцем буклету «Полтавщина духовна скарбниця України» є Обласне державне видавництво «Полтавський літератор» 1998 рік. Підписано до друку 20.08.97. Тираж 10000 примірником. Друк книги здійснено «ТАКІ СПРАВИ» Автором даного буклету є ОСОБА_2 - ОСОБА_3.

Сторонами не заперечується, що ОСОБА_2 ОСОБА_3 це літературний псевдонім ОСОБА_2

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» автор фізична особа, яка своєю творчою працею створила твір; ім'я автора-сукупність слів чи знаків, що ідентифікують автора: прізвище та ім'я автора; прізвище,ім'я та по-батькові автора; ініціали автора; псевдонім автора; прийнятий автором знак (сукупність знаків) тощо. Контрафактний примірник твору, фонограми, відеограми - примірник твору, фонограми чи відеограми, відтворений, публікований і (або) розповсюджуваний з порушенням авторського права і (або) суміжних прав, у тому числі примірники захищених в Україні творів, фонограмі відеограм, що ввозяться на митну територію України без згоди автора чи іншого суб'єкта авторського права і (або) суміжних прав, зокрема з країн, в яких ці твори, фонограми і відеограми ніколи не охоронялися або перестали охоронятися.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про авторське право і суміжні права» порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту, є: а) вчинення будь-якою особою дій, які порушують особисті немайнові права суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, визначені статтями 14 і 38 цього Закону та їх майнові права, визначені статтями 15, 39, 40 і 41цього Закону, з урахуванням передбачених статтями 21, 25, 42 і 43 цього Закону обмежень майнових прав; б) піратство у сфері авторського права і (або) суміжних прав - опублікування, відтворення, ввезення на митну територію України, вивезення з митної території України і розповсюдження контрафактних примірників творів ( у тому числі комп'ютерних програмі баз даних), фонограм, відеограм і програм організацій мовлення; в) плагіат-оприлюднення (опублікування), повністю або частково, чужого твору під іменем особи, яка не є автором цього твору; г) ввезення на митну територію України без дозволу осіб, які мають авторське право і (або) суміжні права, примірників творів (у тому числі комп'ютерних програм і баз даних), фонограм, відеограм, програм мовлення; д) вчинення дій, що створюють загрозу порушення авторського права і (або) суміжних прав; е) будь-які дії для свідомого обходу технічних засобів захисту авторського права і (або) суміжних прав, зокрема виготовлення, розповсюдження, ввезення з метою розповсюдження і застосування засобів для такого обходу; є) підроблення, зміна чи вилучення інформації, зокрема в електронній формі, про управління правами без дозволу суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав чи особи, яка здійснює таке управління; ж) розповсюдження, ввезення на митну територію України з метою розповсюдження, публічне сповіщення об'єктів авторського права і (або) суміжних прав, з яких без дозволу суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав вилучена чи змінена інформація про управління правами, зокрема в електронній формі.

Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» №5 від 04 червня 2010 року визначено, що належним відповідачем у справі про захист авторського права і (або) суміжних прав є особа, яка своїми діями порушила особисті немайнові чи майнові права суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав.

Згідно з пунктом 12 цієї ж постанови, відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому порушником авторських і (або) суміжних прав можуть бути будь-які учасники цивільних відносин, що визначені в статті 4 ЦК, які своїми діями (бездіяльністю) порушують особисті немайнові і (або) майнові права суб'єктів авторських прав і (або) суміжних прав.

У зв'язку з цим суду слід виходити з того, що майнова відповідальність за порушення авторського права і (або) суміжних прав настає за наявності певних, установлених законом, умов: факту протиправної поведінки особи (наприклад, вчинення дій, передбачених статтями 50 та 52 Закону N 3792-XII; шкоди, завданої суб'єкту авторського права і (або) суміжних прав; причинно-наслідкового зв'язку між завданою шкодою та протиправною поведінкою особи; вини особи, яка завдала шкоди.

Позивач повинен довести факт наявності в нього авторського права і (або) суміжних прав, факт порушення його прав відповідачем або загрозу такому порушенню, розмір шкоди (за винятком вимоги виплати компенсації), якщо вона завдана, та причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою і діями відповідача.

В ході судового розгляду не було встановлено факту наявності будь-яких усних домовленостей між сторонами у справі щодо видання буклету «Полтавщина-духовна скарбниця України» під псевдонімом ОСОБА_2 - ОСОБА_3 Крім того, позивачем не надано будь яких переконливих документальних доказів про те, що даний буклет був виданий тиражем 10000 пр., здавався до набору та підписувалася до друку. Відсутні будь яки докази, які б підтверджували факти реалізації твору позивача відповідачем або отримання останнім доходів від використання твору ОСОБА_2 так і само як факт використання (поширення) цього твору.

Таким чином, у судовому засіданні не доведено позивачем факту використання чужого твору без договору з автором та порушення будьяких інших особистих немайнових його прав. З цих підстав позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Таким чином, доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого, у зв'язку з чим апеляційний господарський суд вважає, що оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. 367,368,374, 375,381,382,384,390 ЦПК України, судова колегія,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2залишити без задоволення, а рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 10 січня 2019 рокубез змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Голодуючий суддя В.М. Триголов

Судді О.А. Лобов

А.І. Дорош