ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 676/4693/16-ц
Провадження № 22-ц/4820/938/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Купельського А.В., Ярмолюка О.І.,

секретаря: Журбіцького В.О.,

учасники справи: апелянт ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 травня 2017 року (суддя Швець О.Д.) за позовом Кредитної спілки «Альянс Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Альянс Україна» про визнання договорів недійсними, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

У вересні 2016 року кредитна спілка «Альянс Україна» (далі - КС «Альянс Україна») звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 07 жовтня 2008 року між Кам`янець-Подільським відділенням КС «Альянс Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 4300 грн. строком на 36 місяців, з кінцевою датою повернення - 07 жовтня 2011 року. Плата за користування кредитом (проценти) становить 0,1918% за день плюс один відсоток від суми кредиту, який сплачується позичальником авансово в день отримання кредиту; ефективна річна ставка за указаним договором кредиту складає 70 % + 1,84 %. За умовами додаткового договору від 10 березня 2009 року процентну ставку з 1 лютого 2009 року встановлено на рівні 75% +1,854% річних або 0,2055% за один день користування кредитом від загальної суми щоденного залишку заборгованості позичальника по кредиту.

Кредитна спілка виконала свої зобов`язання за кредитним договором, а ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором не виконує, унаслідок чого станом на 29 вересня 2016 року утворилась заборгованість у розмірі 5050,89 грн., тому КС «Альянс Україна» просила суд стягнути з ОСОБА_1 на користь кредитної спілки заборгованість за кредитним договором від 07 жовтня 2008 року в сумі 5050,89 грн., з яких: 583,04 грн. - сума неповернутого тіла кредиту, 2339,75 грн. - проценти за користування кредитом, 2128,10 грн. - пеня.

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до КС «Альянс Україна» про визнання договорів недійсними, просила суд визнати кредитний договір від 07 жовтня 2008 року та додатковий договір до договору кредиту від 10 березня 2009 року недійсними, зобов`язати КС «Альянс Україна» прийняти суму залишкової заборгованості за кредитом у розмірі 583,04 грн., зобов`язати кредитну спілку повернути сплачені нею проценти за договором кредиту в сумі 4860,92 грн. та відшкодувати моральну шкоду у розмірі 5000 грн.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 30 березня 2017 року прийнято позов ОСОБА_1 до спільного розгляду з позовом КС «Альянс Україна».

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 травня 2017 року позов КС «Альянс Україна» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КС «Альянс Україна» заборгованість за кредитним договором від 07 жовтня 2008 року в сумі 1636,51 грн., що складається із: 239,04 грн. - тіла кредиту, 897,47 грн. - процентів за користування кредитом, 500 грн. - пені, та витрати щодо сплати судового збору в сумі 446,47 грн. У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що у порушення умов кредитного договору та у зв`язку з неналежним виконання взятих на себе зобов`язань з 26 травня 2011 року у ОСОБА_1 станом на 29 вересня 2016 року утворилась заборгованість в сумі 5050,89 грн. Оскільки відповідачем було заявлено клопотання про застосування строків позовної давності, а згідно з пунктом 9.5 указаного кредитного договору до правовідносин, пов`язаних з укладенням та виконанням договору, застосовується строк позовної давності тривалістю у п`ять років, і КС «Альянс Україна» звернулась з позовом до суду 27 вересня 2016 року, тому заборгованість ОСОБА_1 в межах строку позовної давності, виходячи із визначеного п. 3.3. кредитного договору графіка розрахунків, становить 239,04 грн. тіла кредиту. Кількість днів, на які нараховуються проценти, становить 1827 днів (з 27 вересня 2011 року по 27 вересня 2016 року), тому сума процентів становить 897,47 грн. Відповідно розмір пені згідно з пунктом 6.1 указаного договору кредиту становить 872,50 грн.

Конвісарева ОСОБА_2 при укладені кредитного договору від 07.10.2008 року отримала письмову інформацію про усі умови наданого кредиту за указаним кредитним договором, тому відсутні правові підстави для визнання кредитного договору недійсним відповідно до положень ч.1 ст.230 ЦК України, як укладених унаслідок введення в оману позичальника з боку банку, та положень ст.11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів»

Відповідач не навела доказів щодо введення її в оману під час укладення договору споживчого кредиту, оскільки перед його підписанням остання мала можливість та ознайомилася із письмовою інформацією про такі умови, із текстом та умовами договору кредиту і власноручно їх підписала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджувалася з рішенням суду, вважала його незаконним та необґрунтованим, просила його скасувати в частині задоволення позову КС «Альянс Україна» та задовольнити її позов. На її думку, судом не враховано, що до травня 2011 року вона регулярно вносила щомісячні платежі. В червні вже не могла сплатити, так як і Кам`янець- ОСОБА_3 , і Хмельницьке відділення були ліквідовані, рахунок закритий в зв`язку з банкрутством. Кредитна спілка в порушення п.5.3.1 договору не повідомила позичальника в 3-денний строк з моменту виникнення цих обставин про зміну місцезнаходження, а тому апелянт була позбавлена можливості подальшої сплати кредиту. Вважала помилковим висновок суду, що строк позовної давності не сплинув щодо частини щомісячних платежів за кредитом, право на стягнення яких виникло з вересня 2011 року в межах п`яти років до дня звернення спілки з позовом до суду. На її думку, не було враховано, що оспорювані нею угоди містять несправедливі умови і тому підлягають визнанню недійсними. Суд також помилково стягнув з неї як інваліда ІІ групи судові витрати на користь кредитної спілки.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу позивач наполягав на тому, що рішення ухвалено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 20 липня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 травня 2017 року в частині розподілу судових витрат скасовано. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 13 березня 2019 року рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 20 липня 2017 року в частині позову кредитної спілки «Альянс Україна» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 травня 2017 року у незміненій при апеляційному перегляді частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_1 до кредитної спілки «Альянс Україна» та рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 20 липня 2017 року в цій частині залишено без змін.

Постанова вмотивована, зокрема, тим, що апеляційний суд в частині вирішення позову КС «Альянс Україна» дійшов передчасного висновку про стягнення процентів за кредитом і пені, оскільки не встановив усіх обставин справи, від яких залежить правильне її вирішення, зокрема суд не з`ясував розміру заборгованості за кредитним договором, з чого вона складається, а також не перевірив періоду, за який нарахована заборгованість за кредитним договором від 07 жовтня 2008 року.

В судовому засіданні апелянт підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Надіслав заяву про слухання справи без участі позивача, в якій зазначив, що проти доводів апеляційної скарги заперечує, просить її відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення апелянта, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України, однією з підстав для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд порушив п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» як норму процесуального права, внаслідок чого стягнув судовий збір зі звільненої від його сплати особи, а також неправильно застосував ст. 1048 ЦК України як норму матеріального права, внаслідок чого стягнув з відповідача на користь позивача суму заборгованості більшу, ніж належало.

Встановлені наступні обставини справи.

07 жовтня 2008 року між КС «Альянс Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту, відповідно до умов якого кредитна спілка надала кредит у розмірі 4300 грн., а позичальник зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених договором, у строк до 07 жовтня 2011 року.

Плата за користування кредитом становить 0,1918% за день плюс один відсоток від суми кредиту, який сплачується позичальником авансово в день отримання кредиту. Ефективна річна ставка по договору складає 70% + 1,84%. Сторони домовились, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіка розрахунків у таблиці 1 (пункт 3.3 указаного кредитного договору), 28-го числа кожного місяця до жовтня 2011 року включно.

Умовами договору передбачено право кредитодавця змінити процентну ставку, визначену у пункті 3.1 указаного кредитного договору.

За порушення визначеного графіком терміну повернення отриманого кредиту та прострочення сплати суми процентів за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю пеню у розмірі 1% від суми неповернутого кредиту за кожен день прострочення виконання (пункт 6.1 указаного кредитного договору).

Згідно з пунктом 9.5 указаного кредитного договору, до правовідносин, пов`язаних з виконанням цього договору, сторони визначили строк позовної давності п`ять років.

Позивач виконав взяті на себе зобов`язання з видачі кредиту, що підтверджується видатковим касовим ордером № 138 від 07 жовтня 2008 року (арк. спр. 6 т. 1).

10 березня 2009 року між КС «Альянс Україна» та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір до договору кредиту № 61к К.- П. від 07 жовтня 2008 року (арк. спр. 7 т. 1), згідно якого у зв`язку із зміною вартості кредитних ресурсів на підставі рішення Спостережної Ради КС «Альянс Україна» з 01 лютого 2009 року (арк. спр. 104 т. 1) встановлена процентна ставка за користування кредитом на рівні 75% + 1,854% річних або 0,2055% за один день користування кредитом від загальної суми щоденного залишку заборгованості позичальника за кредитом. Інші умови договору залишилися незмінними.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості (арк. спр. 8 т. 1) та беручи до уваги надані відповідачем квитанції щодо сплати за договором кредиту (арк. спр. 53 т. 1), ОСОБА_1 припинила виконання своїх зобов`язань за спірним кредитним договором з 26 травня 2011 року.

Як вбачається із зазначеного розрахунку заборгованості, сума неповернутого тіла кредиту становить 583,04 грн.

Що стосується заборгованості за процентами, то суд першої інстанції не врахував, що позивач помилково продовжував їх нарахування у визначеному кредитним договором розмірі після 07 жовтня 2011 року, тобто після настання дати остаточного повернення кредиту та сплати процентів за користування ним згідно п. 2.3. кредитного договору.

Так, відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

В межах строку кредитування до 07 жовтня 2011 року відповідач мала повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами до 28 числа кожного місяця. Після цього відповідач мала обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами.

Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Таким чином, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинилося після спливу визначеного договором строку кредитування. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Надміру нарахована позивачем сума процентів охоплює період з 08 жовтня 2011 року до 29 вересня 2016 року. Отже, заборгованість позичальника перед банком за процентами має обчислюватися за період з 27 травня 2011 року (згідно заявлених позивачем вимог) до 07 жовтня 2011 року і становитиме: 583,04 грн. х 0,2055% х 10 днів = 11,98 грн.

Враховуючи зазначене, станом на 29 вересня 2016 року у відповідача утворилась заборгованість в сумі 2723,12 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом 583,04 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом 11,98 грн. та пені 2128,10 грн.

Разом з тим, відповідач заявляла про застосування позовної давності до спірних правовідносин.

Статтею 256 ЦК України передбачено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 259 ЦК України).

Згідно з пунктом 9.5 кредитного договору, до правовідносин, пов`язаних з виконанням цього договору, сторони визначили строк позовної давності 5 років.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України), а за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті).

Оскільки договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

Такий підхід відповідає правовій позиції, сформульованій Верховним Судом України у постанові від 6 листопада 2013 року у справі № 6-116цс13. Аналогічні висновки були сформульовані Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 19 березня 2014 року у справі № 6-20цс14, від 12 листопада 2014 року у справі № 6-167цс14, від 3 червня 2015 року у справі № 6-31цс15, від 30 вересня 2015 року у справі № 6-154цс15, від 29 червня 2016 року у справі № 6-272цс16, від 23 листопада 2016 року у справі № 6-2104цс16 і від 14 грудня 2016 року у справі № 6-2462цс16, а також Верховним Судом в постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12.

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано застосував наслідки спливу позовної давності до тих платежів за тілом кредиту та процентами, які були нараховані позивачем і підлягали сплаті на його користь позичальником в період понад п`ять років до звернення до суду з даним позовом (27 вересня 2016 року), однак припустився помилки в частині наведених в рішенні розрахунків.

Так, суд першої інстанції правильно вважав, що заборгованість відповідача в межах строку позовної давності становить 119,44 грн.+119,60 грн. = 239,04 грн., оскільки така сума боргу вбачається з п. 3.3. кредитного договору.

Проте суд першої інстанції помилково визначив кількість днів, на які мають нараховуватись відсотки, за період з 27 вересня 2011 року по 27 вересня 2016 року, тоді як з врахуванням відсутності в позивача права нараховувати проценти після закінчення строку кредитування цей період охоплює лише 10 днів з 27 вересня 2011 року до 07 жовтня 2011 року. Тобто сума відсотків в межах строку позовної давності складає: 239,04 грн.?0,2055%?10 днів=4,91 грн.

Відповідно до п.6.1. кредитного договору (сума пені розраховується з заборгованості за тілом кредиту) та в межах заявлених позовних вимог (один рік) розмір пені правильно визначений судом першої інстанції за наступною формулою: 239,04 грн.?1%?365 днів=872,50 грн.

Судом першої інстанції правильно застосовано частину третю статті 551 ЦК України, якою передбачена можливість зменшення за рішенням суду розміру неустойки, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Користуючись зазначеним правом, апеляційний суд вважає за необхідне зменшити належну до стягнення суму пені як таку, що значно перевищує розмір заборгованості за тілом кредиту та процентами. Апеляційний суд також враховує належну сплату відповідачем необхідних платежів за договором до часу припинення діяльності Кам`янець-Подільського відділення КС «Альянс Україна» (арк. спр. 99 т. 1) і неотримання відповідачем від позивача своєчасного повідомлення про нові реквізити для сплати коштів (арк. спр. 48 50, 187 (зворот) т. 1). За таких обставин сума пені має бути зменшена до суми заборгованості за тілом кредиту та процентами, тобто до 243,95 грн. (239,04 грн. боргу за тілом кредиту + 4,91 грн. боргу за процентами).

Отже, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за тілом кредиту, процентами та пенею в межах строку позовної давності становить: 239,04 грн. боргу за тілом кредиту + 4,91 грн. боргу за процентами + 243,95 грн. пені = 487,90 грн.

Враховуючи, що позивач не вважав строк позовної давності пропущеним, не просив його поновити, не наводив поважних причин його пропуску, тому в задоволенні позову в решті вимог, а саме у стягненні 4562,99 грн., слід відмовити.

Доводи апелянта щодо неналежного позивача не заслуговують на увагу, оскільки з кредитного договору (абз. 1, арк. спр. 4 т. 1) вбачається, що Кам`янець-Подільське відділення КС «Альянс Україна», укладаючи його, діяло від імені КС «Альянс Україна» як кредитодавця.

Також не заслуговують на увагу доводи апелянта про неможливість подальшої сплати кредиту після ліквідації Кам`янець-Подільського відділення КС «Альянс Україна», оскільки неможливість належного вручення позичальнику листа кредитодавця з новими реквізитами для сплати коштів за договором була зумовлена в тому числі невиконанням позичальником свого обов`язку (п. 5.1.4. кредитного договору) щодо своєчасного повідомлення кредитодавця про зміну місця проживання.

За сукупності вище викладених обставин рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 травня 2017 року в частині вирішення позову КС «Альянс Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором слід скасувати, позов задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача 4562,99 грн. заборгованості за тілом кредиту, процентами та пенею.

Судові витрати у справі складаються з судового збору в сумі 1378,00 грн., сплаченого позивачем, і стягненню з відповідача не підлягають, оскільки вона звільнена від їх сплати на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» як особа з інвалідністю ІІ групи (арк. спр. 220 т. 1).

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог за рахунок держави слід компенсувати КС «Альянс України» судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 132,97 грн.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 травня 2017 року в частині позову Кредитної спілки «Альянс Україна» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором скасувати.

Позов Кредитної спілки «Альянс Україна» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Кредитної спілки «Альянс Україна» (код за , р/р НОМЕР_2 в АТ «Укрексімбанк» м. Вінниця, МФО 322313, адреса: 21050, м. Вінниця, вул. Червонохрестівська 6/1) заборгованість за договором кредиту № 61к К. П. від 07 жовтня 2008 року в сумі 239,04 грн. за тілом кредиту, 4,91 грн. за процентами та 243,95 грн. пені, а всього 487,90 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень 90 копійок).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Відшкодувати з державного бюджету Кредитній спілці «Альянс Україна» судовий збір за подання позовної заяви 132,97 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17 травня 2019 року.

Судді: Т.О. Янчук

А.В. Купельський

О.І. Ярмолюк