КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/8866/2019
справа № 754/9128/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2019 року Київський апеляційний суд в складі:

Судді - доповідача: Андрієнко А.М.

Суддів: Саліхова В.В.

Поліщук Н.В.

При секретарі Дроздовій Ж.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» Янчука Анатолія Анатолійовича на рішення Деснянського районного суду м. Києва, постановлено під головуванням судді Панченко О.М. 20 березня 2018 року, у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2017 року позивач ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На обґрунтування позовних вимог вказував, що 08.11.2007 між відповідачем ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсоцбанк» був укладений договір про надання відновлювальної кредитної лінії №380/1690/07-Пі, згідно умов якого, відповідач отримав кредит у розмірі 500 000.00 грн.

Банк свої зобов?язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, чим порушив взяті на себе зобов?язання.

Станом на 04.07.2017 сума заборгованості відповідача перед Банком складає за кредитом - 441 548.30 грн, за відсотками - 597 176.77 грн, розмір інфляційних втрат за кредитом - 35 949.04 грн., розмір інфляційних втрат за відсотками - 82 546.51 грн.

З метою забезпечення виконання зобов?язань відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором між Банком та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір поруки №84/П-763 від 08.11.2008, відповідно до умов якого, ОСОБА_2 зобов?язалася відповідати перед позивачем за виконання відповідачем ОСОБА_1 усіх його зобов?язань по Кредитному договору в повному обсязі.

08.06.2017 ПАТ «Укрсоцбанк» направив відповідачам вимоги про погашення заборгованості, однак, станом на день подачі позову до суду 07.07.2017, вимоги Банку залишені без уваги, тому позивач, просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором в розмірі 1 157 220.62 грн з яких: за кредитом - 441 548.30 грн, за відсотками - 597 176.77 грн, розмір інфляційних втрат за кредитом - 35 949.04 грн, розмір інфляційних витрат за відсотками - 82 546.51 грн.

Рішенням Деснянського районного суду від 20 березня 2018 року у задоволені позову Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, представника АТ «Укрсоцбанк» Янчук А.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, мотивуючи тим, що рішення було постановлено з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права та неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

На обґрунтування апеляційної скарги вказує, що суд не звернув уваги на те, що зазначені у листі - вимозі від 28.04.2010 дати не означають, що відповідач ОСОБА_1 отримав вказаний лист - вимогу саме у 2010 році.

Звертає увагу суду на те, що п. 7.2. Кредитного договору, усі повідомлення за цим Договором будуть вважатись зробленими належним чином, у разі якщо вони здійснені у письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, кур?єром, телеграфом або вручені особисто за зазначеними адресами Сторін . Датою отримання таких повідомлень буде вважатись дата їх особистого вручення або дата поштового штемпеля відділення зв`язку одержувача. Відтак, зазначає, що матеріали справи не містять інформації про дату отримання листа (вимоги) або про приблизну дату його отримання.

Представник позивача підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник відповідачів просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий суд виходив із того, що Банк пред?явив вимогу до позичальника з пропуском трирічного строку позовної давності, про застосування наслідків якого просив відповідач. Крім того, Банк пропустив шестимісячний строк пред?явлення вимоги до поручителя, що вказує на припинення поруки.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Судом установлено, що 08.11.2007 між відповідачем ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсоцбанк» був укладений договір про надання відновлювальної кредитної лінії №380/1690/07-Пі, згідно умов якого, відповідач отримав кредит у розмірі 500 000.00 грн.

Банк свої зобов?язання за договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Відповідач свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору не виконав в повній мірі, не здійснив своєчасно та в повному обсязі платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих відсотків, чим порушив прийняті на себе зобов?язання.

Станом на 04.07.2017 сума заборгованості відповідача перед позивачем складає за кредитом - 441 548.30 грн, за відсотками - 597 176.77 грн, розмір інфляційних втрат за кредитом - 35 949.04 грн, розмір інфляційних втрат за відсотками - 82 546.51 грн.

З метою забезпечення виконання зобов?язань відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір поруки №84/П-763 від 08.11.2008, відповідно до якого, остання зобов?язалась відповідати перед позивачем за виконання відповідачем ОСОБА_1 усіх його зобов?язань в повному обсязі, що виникли з Кредитного договору.

Позивач зазначив, що 08.06.2017 відповідачам були направлені листи - вимоги про погашення заборгованості, однак станом на день подачі позову до суду (07.07.2017), вимоги Банку залишені без уваги, тому позивач звернувся з даним позовом до суду, просив про стягнення з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором в розмірі 1 157 220.62 грн з яких: за кредитом - 441 548.30 грн, за відсотками - 597 176.77 грн, розмір інфляційних втрат за кредитом - 35 949.04 грн, розмір інфляційних втрат за відсотками - 82 546.51 грн.

Разом із тим, рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 07.07.2015, задоволено позов відповідача ОСОБА_2 та визнано договір поруки, укладений 08.11.2007 між Банком та ОСОБА_2 припиненим.

Вказане рішення суду набрало законної сили. (а.с. 51-52).

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як убачається із апеляційної скарги, апелянт просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20.03.2018 лише в частині відмови у задоволенні позовних вимог до відповідача ОСОБА_1

Частиною 1 статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов?язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).

Визначення поняття зобов?язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобов?язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов?язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов?язку.

У разі порушення зобов?язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов?язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов?язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов?язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов?язання (неналежне виконання).

Якщо в зобов?язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). При цьому в законодавстві визначаються різні поняття: як «строк договору», так і «строк (термін) виконання зобов?язання» (статті 530, 631 ЦК України).

Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов?язано його початок.

За частинами першою, п?ятою статті 261 ЦК України перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов?язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов?язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред?явити вимогу про виконання зобов?язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Сторони кредитного договору встановили як строк дії договору, так і строки виконання зобов?язань за щомісячним погашенням платежів.

Відповідно до вимог частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов?язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків.

Як убачається із кредитного договору, сторони погодили умови дострокового повернення кредитних коштів, процентів та сплату штрафних санкцій.

Пред?явлення вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом змінює строк виконання зобов?язання та зумовлює перебіг позовної давності.

Із розрахунку вимог банку ( а.с.16) вбачається, що останній платіж за договором кредиту позичальником був сплачений 26.06.2009 року.

В матеріалах справи міститься лист - вимога від 28.04.2010, адресована на ім?я відповідача ОСОБА_1 , в якому Банк вимагає достроково повернути заборгованість по кредиту згідно умов укладеного договору (а.с. 46).

Крім того, 18.06.2010 Банк звернувся до приватного нотаріусу КМНО Ковальчука С.П. із заявою про вчинення виконавчого напису, який було вчинено приватним нотаріусом та що підтверджує факт настання строку виконання зобов?язань у повному обсязі за договором кредиту (а.с. 48-49, 50).

За таких обставин, у зв?язку із порушенням боржником виконання зобов?язання за кредитним договором, банк використав право достроково вимагати з позичальника повернення заборгованості за кредитним договором.

Отже, пред?явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов?язання.

Банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором у липні 2017 року, пропустивши таким чином трирічний строк позовної давності. Оскільки відповідач звернувся до суду із заявою про застосування наслідків спливу строку позовної давності, то суд першої інстанції обґрунтовано застосував строк позовної давності та відмовив у позові.

Доводи апеляційної скарги про відсутність інформації щодо отримання відповідачем ОСОБА_4 листа - вимоги від 28.04.2010 за №08.4-10/96-2845 не заслуговують на увагу, оскільки в матеріалах справи наявний конверт із поштовим штемпелем «Укрпошта» із зазначенням дати отримання «30.04.2010» (а.с. 47).

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального або процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України, колегіясуддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» Янчука Анатолія Анатолійовича залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 08 липня 2019 року.

Суддя - доповідач:

Судді :