ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/1951/18 Номер провадження 22-ц/814/2251/19Головуючий у 1-й інстанції Андрущенко-Луценко С. В. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого - судді - Одринської ТВ.,

суддів: Карпушина Г.Л., Пікуля В.П.

за участю секретаря - Ряднини І.В.

за участю учасників справи: відповідача ОСОБА_1 та її представника адвоката - Батієнка Я.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в залі суду у м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватного нотаріуса Миргородського нотаріального округу Полтавської області Пазинич Руслана Вікторовича про розірвання спадкового договору

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 18 березня 2019 року

в с т а н о в и в:

У вересні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив розірвати спадковий договір, посвідчений 25 липня 2013 року приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу Полтавської області Пазиничем Р.В., укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; зняти заборону відчуження з належної ОСОБА_2 Ѕ частки будинковолодіння: а саме: кімнати 1 - 7 пл. 10,2 кв .м . , кімнати 1 - 8, пл. 18.1 кв .м ., гаража Д, сараю - 3, вбиральні І, споруд № 1-2, розташованого за адресою: АДРЕСА_6 , накладену 25.07.2013 року приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу Полтавської області Пазиничем Р.В. за реєстровим № 4351107.

В обґрунтування позову вказано, що на момент підписання спадкового договору мав незадовільний стан здоров`я, в зв`язку з чим не звернув уваги, що спірним договором не передбачено такі обов`язки набувача, як забезпечення відчужувача харчуванням, медикаментами, відповідним доглядом та надання необхідної йому допомоги.Починаючи з 2016 року стан його здоров`я погіршився, у квітні 2018 року, згідно довідки до акту огляду МСЕК він отримав І групу інвалідності підгрупа Б та, на теперішній час потребує постійного стороннього догляду. Донька з 2017 року його не провідує, на телефонні повідомлення про погіршення стану здоров`я не реагує та не надає необхідної допомоги. З урахуванням викладеного просив задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 18 березня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання спадкового договору - відмовлено.

Судові витрати зі сплати судового збору віднесено за рахунок держави.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2000 грн витрат на правничу допомогу адвоката.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для розірвання договору, оскільки сторони погодили взаємні права та обов`язки за спірним договором саме в існуючій редакцій, без посилання на обов`язки доньки здійснювати постійний догляд за батьком.

Не погодившись із вказаним рішенням позивач оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги. Зазначає, що судом безпідставно не взято до уваги стан його здоров`я, який не дозволяє йому здійснювати самостійний догляд за собою. Умови спірного договору не містять положень щодо здійснення за ним догляду та його харчування. Відповідач даних обов`язків не здійснює, тому договір підлягає розірванню.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Батієнко Я.І. вказав, що позивач вже звертався до суду з позовом про визнання спадкового договору недійсним, у задоволенні його позовних вимог було відмовлено. Узгоджені даним договором обов`язки відповідачем виконуються в повному обсязі, окрім яких ОСОБА_1 проведено ремонт спірного будинку, чим поліпшено умови проживання її батька. Крім того, зважаючи на віддаленість проживання відповідача, остання не могла погодити умови здійснення постійного догляду за батьком, тому договір був укладений саме на погоджених умовах, без зазначення обов`язків щодо догляду, про що позивачу було добре відомо.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, пояснення учасників справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції, 25 липня 2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу Полтавської області та зареєстрований в реєстрі за № 1278 /а.с.75-76/.

Відповідно до п.1.1 спадкового договору, набувач, зобов`язується виконувати передбачені в ньому розпорядження відчужувача, і в разі його смерті, набуває право власності на майно, що є особистою приватною власністю відчужувача і складається з Ѕ частки будинковолодіння, розташованого на неприватизованій земельній ділянці, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 та складається в цілому з: жилого будинку А-1, А1-1, загальною площею 80,3 кв.м., жилою площею 56,7 кв.м., погріба Б, гаража Д, сарая Ж, сарая З, вбиральні І, споруд №1-2.

Відповідно до п.3.3 спадкового договору, на набувача покладаються такі обов`язки: надавати відчужувачу довічне забезпечення в натурі у вигляді проживання в зазначеній частині будинковолодіння (п.п.3.3.1), поховати відчужувача у разі його смерті (п.п.3.3.2).

П.4.4 спадкового договору передбачено, що, у разі невиконання набувачем розпоряджень відчужувача, цей договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача, а також на вимогу набувача в разі неможливості виконання ним обов`язків за цим договором.

Відповідно до ст.1302 ЦК України, за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.

Згідно зі ст. 1305 ЦК України, набувач у спадковому договорі може бути зобов`язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття.

Ч.1 ст. 1308 ЦК України передбачено, що спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень.

Положеннями статтей 76- 81 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1)письмовими, речовими і електронними доказами; 2)висновками експертів; 3)показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказів щодо не виконання відповідачем умов спірного договору суду не надано.

Крім того, колегією суддів враховується, що посилання позивача на відсутність у спірному спадковому договорі обов`язків відповідача, таких як забезпечення відчужувача харчуванням, медикаментами, відповідним доглядом, вже були предметом розгляду судових інстанцій.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 27 листопада 2017 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Полтавської області від 07 лютого 2018 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Миргородського міського нотаріального округу Пазинича Руслана Вікторовича про визнання недійсним спадкового договору від 25 липня 2013 року -відмовлено. Порушень умов спірного договору встановлено не було. Навпаки, встановлено, що відповідач за власний рахунок зробила ремонт в будинку позивача для поліпшення умов його проживання./а.с.122-124, 125-129/.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається зі змісту вищезазначених рішень, позивачем не надано належних доказів, які би доводили наявність в діях позивача помилки щодо природи правочину при укладанні саме спадкового договору, його умови були попередньо узгодженні сторонами, відповідали їх волі та дійсним намірам. Перед укладанням договору, приватним нотаріусом було проведено попередню співбесіду як з відчужувачем, так і набувачем та виявлено їх обопільне бажання скласти договір саме в такій редакції.

Крім того, колегія суддів враховує, що відповідач на момент укладення спірної угоди проживала в смт Слов`яносербськ Луганської області, тому в разі зазначення у спадковому договорі обов`язків щодо постійного догляду за батьком, остання була б позбавлена можливості виконувати умови спірного договору, тому саме з цих підстав вони не були внесені в умови договору за обопільним погодженням сторін.

Доводи апеляційної скарги щодо порушень його прав укладеним спадковим договором, були предметом розгляду судів та додаткового правового аналізу не потребують.

Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, який встановивши фактичні обставини справи, із дотриманням норм процесуального права, вірно застосував норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, ухвалив рішення, яке відповідає закону.

Оскільки позов задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 18 березня 2019 року- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13 вересня 2019 року.

головуючий суддя: _______________ Т.В. Одринська

судді: ______________Г.Л.Карпушин ______________ В.П Пікуль