Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.09.2019 Справа №607/4888/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого суді В.М. Братасюка, за участі секретаря с/з Т.І. Созанської

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває цивільна за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , зареєстрованого 02 вересня 1999 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис 1003.

Заявлені вимоги про розірвання шлюбу позивач мотивує тим, що сімейне життя не склалося з причини різних характерів та переконань, тривалий час сторони спору не проживають сім`єю, не ведуть спільного господарства, не пов`язані сімейним побутом, а тому, оскільки шлюб з відповідачем носить виключно формальний характер, позивач вважає, що їх сім`я розпалася остаточно.

В судове засідання позивач з`явився, позов підтримує та просить вимогу про розірвання шлюбу задовольнити. В останнє засідання ОСОБА_1 направив заяву з клопотанням про розгляд справи за власної відсутності, позво підтримує.

Відповідач в судове засідання з`явився, вимогу про розірвання заперечив, просить в позові відмовити. Вважає, що рішення про розірвання шлюбу не буде в інтересах дитини. В останнє засідання відповідач на з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час і місце судового розгляду.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини:

Сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 02 вересня 1999 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис 1003. У сторін від шлюбу є спільні іти.

Відповідно до ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечитиме інтересам одного з них.

На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» - проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Проаналізувавши докази в їх сукупності, суд вважає, що матеріалами справи доведено, що сторони не проживають сім`єю, не ведуть спільного господарства, оскільки позивач підтримує викладені в позові обставини.

У визначений судом строк на примирення з 03.06.2019 року до 11.09.2019 року, на переконання суду, у сторін справи було достатньо часу на можливе примирення з метою збереження сім`ї, однак, позивач позов продовжує підтримувати, натомість відповідач не з`являється в засіданя та не повідомляє про причини неявки.

Відтак суд вважає, що шлюб необхідно розірвати, як такий, збереження якого суперечитиме інтересам сторін спору.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити

Розірвати шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 02 вересня 1999 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис 1003.

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня його складання повного тексту, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі через суд першої інстанції, у 30-денний строк з дня складання повного тексту, апеляційної скарги.

Позивач ОСОБА_1 АДРЕСА_1

Відповідач ОСОБА_2 АДРЕСА_1

Головуючий суддяВ. М. Братасюк