Провадження №2-ві/522/6/19
УХВАЛА

31 січня 2019 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Єршова Л.С., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 про відвід головуючого судді по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Приморським районним судом м. Одеси під головуванням судді Шенцевої О.П. розглядається цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 25.01.2019 року подав до суду заяву про відвід головуючого судді у справі, яка обґрунтована тим, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04.04.2011 року у справі №2-6114/11 під головуванням судді Приморського районного суду м. Одеси Шенцевої О.П. стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на її утримання у розмірі 1/3 частини доходів ОСОБА_1, тобто у розмірі виходячи з її постійних доходів як приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу. У позовній заяві ОСОБА_3 просить суд визначити розмір аліментів та стягнути аліменти на свою користь з ОСОБА_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 8000 гривень щомісячно, як з особи, яка не має постійних доходів. Таким чином, у цивільній справі №2-6114/11 суддя Приморського районного суду м. Одеси Шенцева О.П. вже висловила свою суб'єктивну думку стосовно постійності чи не постійності доходів приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1, що унеможливлює змінювати цю думку у іншій справі, та є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог про визначення розміру у твердій грошовій сумі ще до початку слухання справи в суді по суті у зазначеному вище складі суду.

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Шенцевої О.П. від 28.01.2019 року провадження по справі позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів зупинено та заяву представника ОСОБА_1 передано до канцелярії Приморського районного суду м. Одеси для визначення в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України судді, який буде вирішувати питання про відвід судді Шенцевої О.П.

Згідно з протоколом авторозподілу від 30.01.2019 року заява представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 про відвід судді передана на розгляд судді Єршовій Л.С.

Розглянувши заяву про відвід судді, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження по справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається за допомогою автоматизованої системи документообігу суду (п. 15.4 Розділу ХІІ Перехідні положення ЦПК України). Такому судді не може бути заявлений відвід.

Пунктами сьомим та восьмим статті 40 ЦПК України визначено, що питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо 1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно з ч. 3 ст. 39 ЦПК України, встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов'язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Представник ОСОБА_1 посилається на упередженість судді, пояснюючи це тим, що суддя вже висловила свою суб'єктивну думку стосовно постійності чи не постійності доходів Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Також суддя враховує, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб'єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об'єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (див., серед іншого, рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria,) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000XII). Таким чином, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38). 29. У контексті суб'єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 43).

Враховуючи вищевикладене, суддя вважає, що обставини, зазначені заявником як підстави для відводу не підтверджені належними та допустимими доказами та не свідчать про наявність обґрунтованого сумніву щодо неупередженості та об'єктивності судді, у зв'язку з чим заява представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 про відвід головуючого судді по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 35-40 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 про відвід головуючого судді по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя Л.С. Єршова