ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2019 року м. Херсон

справа: 657/534/19

провадження: 22-ц/819/1159/19

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Приходько Л.А. (суддя доповідач)

суддів: Вейтас І.В.,

Майданіка В.В.,

секретар Шибінська А.Л.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Каланчацького районного суду Херсонської області 08 травня 2019 року у складі головуючого судді Максимовича І.В.,

встановив:

26 березня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з 12 листопада 2016 року сторони перебували у шлюбі, який був зареєстрований Каланчацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, про що складено актовий запис № 57. Від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Посилаючись на те, що вона доглядає дитину та не має змоги самостійно заробляти собі на життя, а відповідач, будучи працездатною особою та маючи достатній заробіток, кошти на її утримання добровільно не надає, позивачка просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти в розмірі 2000,00грн. щомісячно на її утримання до досягнення дитиною, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

Рішенням Каланчацького районного суду Херсонської області від 08 травня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Стягнено з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 , на її утримання в розмірі 2000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку. Стягнено з ОСОБА_2 в дохід держави 768,40 грн. судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах сум платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини суд виходив з того, що відповідач є працездатною особою, інших утриманців або інших аліментних зобов`язань не має.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , вважаючи рішення суду першої інстанції таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково, стягнувши з нього на утримання ОСОБА_1 аліменти до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1000грн. щомісячно.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвалюючи рішення, суд першої інстанції за відсутності доказів про його матеріальне становище та без наведення мотивів дійшов помилкового висновку про наявність у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу позивачці у заявленому нею розмірі, оскільки він не працевлаштований, перебуває на обліку в Каланчацькій районній філії «Херсонського обласного центру зайнятості» як безробітний з 09 листопада 2018 року, де отримує допомогу по безробіттю, інших доходів не має, також на підставі судового наказу виданого Каланчацьким районними судом Херсонської області від 28 березня 2019 року з нього стягуються аліменти на утримання малолітньої дочки,

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Кушнеренко Т.В. зазначила, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні, оскільки відповідачем під час розгляду справи в суді першої інстанції позов визнаний в повному обсязі, а тому позивачка була звільнена від обов`язку доводити той факт, що відповідач має змогу сплачувати аліменти у визначеній нею сумі. Просила залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Під час розгляду справи ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав за обставинами викладеними у скарзі. Просив зменшити розмір стягнених з нього на користь ОСОБА_1 аліментів на її утримання до 1000грн. щомісячно, посилаючись на відсутність у нього можливості сплачувати аліменти у розмірі визначеному судом. Будучи юридично необізнаним написав заяву про визнання позову в повному обсязі, оскільки не заперечує право позивачки на утримання до досягнення дитиною трьох років, однак із заявленим розміром аліментів він не погоджувався. Наслідки визнання позову йому ніким не були роз`яснені.

Заперечуючи проти апеляційної скарги представник ОСОБА_1 адвокат Кушнеренко Т.В., приймаючи участь у розгляді справи в режимі відеоконференці, зазначила, що на її думку, рішення суду є законним та обґрунтованим. Просила апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

З матеріалів справи вбачається, що з 12 листопада 2016 року сторони перебували у шлюбі, який був зареєстрований Каланчацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, про що складено актовий запис № 57, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 12 листопада 2016 року(а.с.9).

Від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 20 квітня 2017 року (а.с.8).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Каланчацької селищної ради №83/2 від 01 березня 2019 року ОСОБА_1 проживає по АДРЕСА_1 , до складу сім`ї входить дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).

Судовим наказом Каланчацького районного суду Херсонської області від 28 березня 2019 року у справі №657/533/19 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнено на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 від усіх видів заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повнолітнього віку, починаючи з 26 березня 2019 року(а.с28).

Рішенням Каланчацького районного суду Херсонської області від 10 квітня 2019 року шлюб, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 зареєстрований 12 листопада 2016 року Каланчацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області актовий запис № 57, розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишено « ОСОБА_5 »(а.с.32-33).

Зі змісту частин 2, 4 та 6 статті 84 Сімейного кодексу України вбачається, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Суд першої інстанції при розгляді позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з відповідача аліментів на її утримання, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази у сукупності із нормами закону, правильно встановив, що у сторін по справі є спільна дитина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 та дійшов обґрунтованого висновку, застосувавши положення ч. 2 ст. 84 СК України, про стягнення з батька дитини, відповідача по справі ОСОБА_2 , аліменти на утримання позивачки, як матері дитини відповідача, яка проживає разом з нею.

Судом вірно зауважено, що позивачка має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років, оскільки вона потребує матеріальної допомоги від чоловіка, а останній може надавати таку допомогу. Право позивачки на утримання від нього до досягнення дитиною трьох років та можливість надання ним матеріальної допомоги відповідач під час розгляду справи, у тому числі і в апеляційному суді, визнав.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги та пояснень ОСОБА_2 , апелянт не згоден з розміром аліментів визначених судом, посилаючись на те, що враховуючи розмір його доходу та обов`язок сплачувати аліменти на дитину, він не спроможний надавати матеріальну допомогу у визначеному судом розміру.

На підтвердження своїх доводів ОСОБА_2 надав копію судового наказу Каланчацького районного суду Херсонської області від 28 березня 2019 року, яким з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини, а також довідку видану Каланчацькою районною філією Херсонського обласного центру зайнятості від 06 червня 2019 року №405.

Згідно вказаної довідки ОСОБА_2 зареєстрований як безробітний в Каланчацькій районній філії Херсонського обласного центру зайнятості з 09 листопада 2018 року. Дохід за період з 09 листопада 2018 року по 30 квітня 2019 року становить усього 15653.58грн (а.с.31).

За правилами пункту 3 частини 5 статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій.

Зі змісту частин 1, 2 та 4 статті 206 ЦПК України вбачається, що відповідачу надано право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно вимог частин 1-3 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_2 від 08 травня 2019 року в якій він просить розглянути справу у його відсутність та задовольнити позов в повному обсязі.

Під час перегляду апеляційним судом справи ОСОБА_2 пояснив, що будучи юридично необізнаним вказану заяву написав не заперечуючи проти задоволення вимог про стягнення аліментів на утримання позивачки, однак розмір аліментів він не визнавав, оскільки не має можливості надавати матеріальну допомогу у розмірі, який просить позивачка. Наслідки визнання позову та неподання ним доказів на підтвердження матеріального положення йому судом не роз`яснювалися.

Оскільки матеріали справи не містять будь-яких відомостей, що ОСОБА_7 на виконання вимог ст. 12, 206 ЦПК України роз`яснені наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, а саме наслідки визнання позову, неподання доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, колегія суддів, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, вважає за можливе прийняти докази які не були подані до суду першої інстанції, зважаючи на те, що відповідач не є фахівцем в галузі права та є юридично необізнаною особою.

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі та визначаючи розмір аліментів суд першої інстанції виходив з того, що відповідач є працездатною особою, інших утриманців або інших аліментних зобов`язань не має та має можливість надавати матеріальну допомогу у розмірі 2000грн. щомісячно.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦПК України).

При визначенні розміру аліментів суд першої інстанції не врахував, що в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач отримує дохід, який є достатнім для сплати аліментів на дружину в розмірі 2000,00грн позивачем не надано.

Як вбачається з доданих до апеляційної скарги доказів, ОСОБА_2 перебуває на обліку як безробітний в Каланчацькій районній філії Херсонського обласного центру зайнятості з 09 листопада 2018 року, та отримує допомогу по безробіттю у розмірі близько 2700 грн. на місяць (довідка від 04 червня 2019 року №405) та сплачує аліменти на користь позивачки на утримання малолітньої дочки у розмірі 1/4 від усіх видів заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно(судовий наказ від 28 березня 2019 року у справі №657/533/19).

З пояснень апелянта вбачається, що він не має можливості влаштуватися на постійну роботу, його дохід складається з допомоги по безробіттю та періодичного заробітку на сезонних роботах, розмір яких не перевищує 2000грн. на місяць.

Посилання представника позивача адвоката Кушнеренко Т.В. на наявність у відповідача достатнього доходу для сплати аліментів у розмірі визначеному судом ґрунтуються лише на припущеннях.

За таких обставин колегія суддів вважає, що з урахуванням отримуваних відповідачем доходів, які складаються із допомоги по безробіттю та заробітку від сезонних робіт, а також наявністю у відповідача аліментних зобов`язань щодо утримання малолітньої дитини, ОСОБА_2 має матеріальну можливість сплачувати аліменти на утримання позивачки в розмірі 1500грн., оскільки після утримання аліментів на дитину та позивачку, відповідачу залишається сума доходу в межах прожиткового мінімуму для працездатної особи. При стягненні аліментів на утримання позивачки в розмірі визначеному судом першої інстанції відповідачу залишається сума менша ніж прожитковий мінімум для працездатної особи.

Враховуючи наведе колегія суддів вважає за необхідне, з підстав визначених ст. 376 ЦПК України змінити рішення суду першої інстанції, зменшивши розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на утримання дружини ОСОБА_1 до досягнення дитиною трирічного віку з 2000,00 грн. до 1500,00 грн. щомісячно.

В решті рішення ухвалено судом з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування чи зміни відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 374,375,376, 382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Каланчацького районного суду Херсонської області від 08 травня 2019 року змінити.

Зменшити розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на утримання дружини ОСОБА_1 до досягнення дитиною ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку з 2000,00 грн. до 1500,00 грн. щомісячно.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 12 липня 2019 року.

Головуючий Л.А. Приходько

Судді: І.В. Вейтас

В.В. Майданік