Номер провадження: 22-ц/813/332/19
Номер справи місцевого суду: 517/91/18
Головуючий у першій інстанції Гончар І.В.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого: Драгомерецького М.М. (суддя-доповідач),

суддів: Дрішлюка А.І., Черевка П.М.,

при секретарі: Півнєві Д.С.,

за участю: ОСОБА_2 та його адвоката Булик А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу селянського (фермерського) господарства «Роксолана» в особі його засновника та голови ОСОБА_2 на ухвалу Фрунзівського районного суду Одеської області від 16 серпня 2018 року у цивільній справі за позовом селянського (фермерського) господарства «Роксолана» в особі голови ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні земельними ділянками,-

В С Т А Н О В И В:

12 березня 2018 року СФГ «Роксолана» в особі його засновника та голови ОСОБА_5 звернулось до суду із позовною заявою до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні земельними ділянками.

29 травня 2018 року представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_6 звернулась до суду із клопотанням про зупинення провадження по справі, мотивуючи свої вимоги тим, що на даний час у провадженні Фрунзівського районного суду Одеської області перебувають цивільні справи №517/219/18 за позовом ОСОБА_4 до СФГ «Роксолана» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, та №517/236/18 за позовом ОСОБА_7 до СФГ «Роксолана» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним.

Заявник вказував, що предметом даних цивільних справ є перевірка наявності волі позивачів з розпорядження земельними ділянками, що належать їм на праві власності.

Тому постановлення рішення по даній справі можливо лише після розгляду цивільних справ №517/219/18 та №517/236/18 про визнання договорів оренди земельної ділянки недійсними, що в свою чергу підтвердять наявність або відсутність волі власників земельних ділянок на укладення договорів оренди, що має преюдиційне значення при вирішенні даної справи.

Ухвалою Фрунзівського районного суду Одеської області від 16 серпня 2018 року провадження у справі зупинено до розгляду справ №517/219/18 за позовом ОСОБА_4 до СФГ «Роксолана» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та №517/236/18 за позовом ОСОБА_7 до СФГ «Роксолана» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та набрання законної сили рішенням суду.

В апеляційній скарзі представник СФГ «Роксолана» - ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п.9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі та пояснення щодо апеляційної скарги ОСОБА_2 та його адвоката Булик А.О., перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 251 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства. При цьому нормою цієї статті встановлено, що суд не може посилатись на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадках коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти) які є предметом судового розгляду.

Пунктом 33 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», роз'яснено, що визначаючи наявність передбачених ст. 201 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у п. 4 ч. 1 цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об'єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі суду слід з'ясувати: як пов'язані справи, які розглядаються різними судами загальної юрисдикції та чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

При цьому слід враховувати, що неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи.

Тому, підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а неможливість її розгляду до вирішення цієї іншої справи.

Отже, між двома справами повинен існувати близький взаємозв'язок, який зазвичай проявляється у тому, що факти, які будуть встановлені в одній справі (яка розглядається), будуть мати преюдиційне значення у іншій справі (провадження у якій зупинене).

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд першої інстанції не звернув уваги на вищенаведені вимоги закону і відповідні роз'яснення.

Крім того, судовою колегією не встановлено причин, які унеможливлюють розгляд даної цивільної справи до постановлення та набрання рішеннями законної сили у цивільній справі №517/219/18 та цивільній справі №517/236/18, оскільки позовні вимоги заявлено з різних правових підстав, характер правовідносин та предмет позову не є тотожними.

Також слід зазначити, що вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, яка переглядається, суд першої інстанції залишив поза увагою ту обставину, що зупинення провадження до постановлення рішень та набрання ними законної сили по цивільних справах №517/219/18 та №517/236/18, порушує вимоги закону щодо розумності строку розгляду справи.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Зупинивши провадження у справі, суд не врахував право позивача на розумні строки розгляду справи.

За таких обставин, оскільки судом порушено норми процесуального права, це відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, дає підстави для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, з направленням справи для продовження розгляду по суті позовних вимог до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 368 - 371, 374, 376, 379, 382 - 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу селянського (фермерського) господарства «Роксолана» в особі його засновника та голови ОСОБА_2 задовольнити, ухвалу Фрунзівського районного суду Одеської області від 16 серпня 2018 року скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті позовних вимог.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та подальшому оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено: 19 лютого 2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М. Драгомерецький

А.І. Дрішлюк

П.М. Черевко