УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2019 року Іллічівський районний суд м.Маріуполя Донецької області під головуванням судді Пустовойт Т.В., за участі секретаря судового засідання Родіної Н.В., представника скаржниці Орєхова О.В., державного виконавця Зарагулової Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Маріуполі скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Кальміуського відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Зарагулової Н.В. про опис майна та арешт майна від 05.06.2019 року, -

У С Т А Н О В И В:

Представник скаржниці Орєхов О.В., який діє на підставі довіреності від 04.08.2016 року, звернувся до суду із вказаною скаргою, в обґрунтування якої зазначено, що на виконанні у Кальміуському відділі державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (далі - Кальміуський ВДВС м.Маріуполя) перебуває виконавчий лист у справі №264/7309/15-ц, виданий 07.11.2016 року Іллічівським районним судом міста Маріуполя Донецької області про виселення ОСОБА_1 разом з неповнолітньою ОСОБА_2 , 2002 р.н., з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , без надання іншого житлового приміщення. В ході проведення виконавчих дій, 24.05.2019 року на адресу ОСОБА_1 направлено лист №52974228 про те, що 05.06.2029 року о 14 годині здійснюватиметься примусове входження до вищевказаної квартири та 05.06.2019 року в зазначений час державний виконавець Зарагулова Н.В. разом із представниками стягувача (виконавчого комітету Маріупольської міської ради), працівниками поліції та понятими прибули до квартири. Представником скаржниці (боржниці) ОСОБА_3 державному виконавцеві зазначено, що ОСОБА_1 знаходиться на роботі, а в квартирі перебуває її подруга ОСОБА_4 з чотирма неповнолітніми дітьми, а також її речі та меблі. Проте державним виконавцем Зарагуловою Н.В. здійснено опис всього майна, яке знаходилось в квартирі, без зазначення чи є це майном боржниці, чи іншої особи. Також опечатані меблі, змінено замок на вхідній двері квартири. Після закінчення вказаних дій, ОСОБА_3 оформлено зауваження до постанови про опис майна, де він зазначив, що деякі перелічені меблі та речі належать ОСОБА_4 , а також опечатані вхідні двері, що належать ОСОБА_1 . Після чого ОСОБА_4 з дітьми також виселено з квартири. ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 вважають, що постанова про опис майна від 05.06.2019 року не відповідає вимогам ч.2 ст.56, ч.3,5,10 ст.66 Закону України «Про виконавче провадження», а саме у постанові не зазначено, що опечатані вхідні металічні двері коричневого кольору належать ОСОБА_1 , державним виконавцем здійснено виселення не ОСОБА_1 , а ОСОБА_4 разом з чотирма неповнолітніми дітьми без будь-якого рішення суду та опис майна здійснено з порушеннями її процедури (при описі не було зазначено чи є це майно боржниці чи ні; без узгодження з учасниками дії змінено замок на вхідних дверях квартири; опечатані меблі містили лише підпис державного виконавця, без зазначення прізвища, а також не містили підписів всіх учасників опису майна, у тому числі понятих; деякі наклейки, у тому числі на вхідні двері, не містили печатки ВДВС), а тому вказана постанова від 05.06.2019 року має бути скасована. При цьому зауважив, що 29.01.2019 року ним, як представником ОСОБА_5 . ОСОБА_6 , на електронну адресу голови Маріупольської міської ради направлено звернення з проханням оформити заяву про повернення виконавчого листа про виселення ОСОБА_1 і про відкладення проведення виконавчих дій у зв`язку із зверненням до Європейського Суду з прав людини про порушення ст.8 Конвенції з прав людини.

Представник скаржниці Орєхов О.В., який діє на підставі довіреності від 04.08.2016 року, в судовому засіданні вимоги, зазначені в скарзі підтримав, просив їх задовольнити. Зазначив, що ОСОБА_1 03.07.2019 року подано державному виконавцеві заяву, згідно якої вона просила доповнити акт зауваженнями щодо неповернення її майна, а саме вхідної двері та сантехніки, яка знаходиться у ванній кімнаті, туалеті та на кухні. Проте виконавець не дозволила доповнити акт вищенаведеними зауваженнями.

Представник Кальміуського відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя - державний виконавець Зарагулова Н.В., яка діє на підставі довіреності від 04.06.2019 року, в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги, надала акт державного виконавця про повернення майна ОСОБА_1 від 01.07.2019 року та постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №52974228 від 03.07.2019 року.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України встановлено, що основними принципами діяльності органів Державної влади, їх посадових осіб є обов`язок діяти лише в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Згідно ст.129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. У ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до ст.18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, в Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (Заява N 40450/04), Суд повторює, що право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby V. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-11). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії» (Immobiliare Saffi V. Italy), [GC], N 22774/93, п. 66, ECHR 1999-V).

Згідно вимог ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 02.08.2016 року позов Виконавчого комітету Маріупольської міської Ради до ОСОБА_1 , що діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , 3-я особа: Орган опіки та піклування Кальміуської рай адміністрації Маріупольської міської Ради про виселення, задоволено. Ухвалено виселити ОСОБА_1 разом з неповнолітньою ОСОБА_2 , 2002 року народження, з квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , без надання іншого житлового приміщення. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 12.10.2016 року рішення Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 02.08.2019 року залишено без змін. Рішення набрало законної сили 12.10.2016 року.

За вказаним судовим рішенням 07.11.2016 року видано виконавчий лист, Кальміуським ВДВС м.Маріуполя 25.11.2016 року відкрито виконавче провадження ВП №52974228.

05.06.2019 року держаним виконавцем Кальміуського ВДВС м.Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області Зарагуловою Н.В., в присутності представника стягувача ОСОБА_7 , представника боржниці ОСОБА_3 , понятих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , помічника ДОП Кальміуського ВП капралу поліції Волкова О.О., головного спеціаліста по справах дітей по Кальміуському району Смалевої Л.П., а також квартирантки (невідомої), проведено опис та арешт майна боржника ОСОБА_1 , яке знаходиться у квартирі АДРЕСА_2 , про що складено відповідні постанови №1 та №2 від 05.06.2019 року.

Згідно акту державного виконавця від 01.07.2019 року, 01.07.2019 року за адресою: АДРЕСА_1 , проведено виконавчі дії, а саме боржником ОСОБА_1 прийняті та вивезені особисті речі та інше майно, яке перебувало на відповідальному зберіганні у представника Маріупольської міської ради Матвієнко О.З., згідно постанов про опис та арешт майна від 05.06.2019 року. Претензій та зауважень від сторін не надійшло. Квартира звільнена від речей.

Постановою державного виконавця Кальміуського ВДВС м.Маріуполя Зарагулової Н.В. від 03.07.2019 року, виконавче провадження ВП №52974228 закінчено, виконавчий документ виконано в повному обсязі, зазначене у виконавчому документі приміщення звільнено від боржника, його майна, домашніх тварин. Передане на зберігання майно боржника повернуто йому державним виконавцем на підставі акта державного виконавця у повному обсязі. Претензій зауважень від сторін не надійшло.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За положеннями в абз.2 п.1 розділу II Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 року №512/5 (далі - Інструкція), виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов`язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення.

Відповідно до ч.5 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов`язковим. Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Згідно ч.3, 5 ст.66 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виселення полягає у звільненні приміщення, зазначеного у виконавчому документі, від боржника, його майна, домашніх тварин та у забороні боржнику користуватися цим приміщенням. Примусовому виселенню підлягають виключно особи, зазначені у виконавчому документі. Якщо виконання рішення здійснюється за відсутності боржника, державний виконавець зобов`язаний провести опис майна. Описане майно передається для відповідального зберігання стягувачу або іншій особі, визначеній державним виконавцем.

Частиною 2 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що присутність понятих є обов`язковою, зокрема, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 53 цього Закону, а також у разі відсутності боржника або його представника під час вчинення виконавчих дій, пов`язаних з примусовим входженням на земельні ділянки, до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувача, яке має бути повернуто йому в натурі, до житла, іншого володіння особи для забезпечення примусового виселення з нього та вселення в нього, під час проведення опису, арешту, вилучення і передачі майна.

Як вбачається з наданих суду документів, а саме постанови №1 та №2 про опис та арешт майна боржника від 05.06.2019 року, процедуру проведення вказаного опису державним виконавцем порушено не було, так опис майна боржника ОСОБА_1 дійсно проводився у її відсутність, але в присутності представника стягувача, понятих, представників органів поліції та Служби по справах дітей, а також представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , який у письмовому вигляді зазначив свої зауваження, що були доведені під підпис до всіх учасників вказаної виконавчої дії та долучені до постанови від 05.06.2019 року.

Крім того, 01.07.2019 року за адресою: АДРЕСА_1 , проведено виконавчі дії, а саме боржником ОСОБА_1 прийняті та вивезені особисті речі та інше майно, яке перебувало на відповідальному зберіганні у представника Маріупольської міської ради Матвієнко О.З., згідно постанов про опис та арешт майна від 05.06.2019 року. Претензій та зауважень від сторін не надійшло. Квартира звільнена від речей. Вказана виконавча дія також проводилась в присутності понятих.

Постановою державного виконавця Кальміуського ВДВС м.Маріуполя Зарагулової Н.В. від 03.07.2019 року, виконавче провадження ВП №52974228 закінчено.

Наведені обставини дають підстави дійти висновку про те, що державним виконавцем Зарагуловою Н.В. у повному обсязі виконано приписи, передбачені ст.ст.56, 66 Закону України «Про виконавче провадження». А тому оскаржувана постанова про опис та арешт майна боржника від 05.06.2019 року, винесена в межах ВП №52974228, скасуванню не підлягає.

Щодо твердження скаржниці про те, що нею 03.07.2019 року подано державному виконавцеві заяву, згідно якої вона просила доповнити акт від 01.07.2019 року зауваженнями щодо неповернення її майна, а саме вхідної двері та сантехніки, яка знаходиться у ванній кімнаті, туалеті та на кухні, а також відмови державного виконавця в доповненні акту вищенаведеними зауваженнями, суд зазначає про наступне, оскільки 03.07.2019 року, виконавче провадження ВП №52974228 закінчено, ОСОБА_1 має бути обрано інший вид захисту своїх прав.

Відповідно до вимог ст.452 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.14 постанови пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року №6, враховуючи, що виконання судових рішень є завершальною і невід`ємною частиною (стадією) судового провадження у конкретній справі, в якій провадження за скаргою не відкривається, а за подання позовної заяви сплачено відповідний судовий збір, ані ЦПК України, ані Законом України «Про судовий збір» не передбачено необхідності сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, за подання скарги судовий збір не сплачується.

Зважаючи на те, що інших судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, по справі не було та суду не надано відповідних доказів, суд не вбачає підстав для стягнення судових витрат з заявника.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 133, 258, 260, 261, 352, 354, 447-453 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Кальміуського відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Зарагулової Н.В. про опис майна та арешт майна від 05.06.2019 року відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Т. В. Пустовойт