Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/139/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2019 року Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:

головуючого - судді Кондрацької Н.М.

при секретарі Мелещенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , треті особи: Черкаська міська рада, Комунальне підприємство «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» про виділ у натурі частки з об`єкта нерухомого майна, що є у спільній частковій власності,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовною заявою до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , треті особи: Черкаська міська рада, Комунальне підприємство «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» про виділ у натурі частки з об`єкта нерухомого майна, що є у спільній частковій власності.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до договору дарування частки нежитлових приміщень від 02.09.2015 року № 5576 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.09.2015 року, договору дарування частки нежитлових приміщень від 13.11.2013 року № 4954 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.11.2013 року ОСОБА_1 стала власником 1/50 частини та 31/100 частини 1-го поверху в нерухомому майні - нежитлових приміщень гуртожитку № 2-8, № 2-20, № 2-27, № 2-28 та № 2-29 розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа приміщень - 74,15 м2. З врахуванням нових власників на даний час право власності за вказаними приміщеннями зареєстровано за наступними особами: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Для оформлення права власності на приміщення у позивача виникла необхідність в виділі його в натурі з об`єкту нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та припинення права спільної часткової власності.

З цією метою позивачка як співвласник майна звернулася до нотаріуса для укладення договору про виділ частки з об`єкту нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та припинення права спільної часткової власності відповідачів.

Частку яку позивачка хоче виділити в натурі становить 1/50 частини та 31/100 частини та становить собою приміщення першого поверху № 2-8, № 2-20, № 2-27, № 2-28 та № 2-29 загальною площею 74,1.5 м, загальною балансовою вартістю 74745,00 грн.

Згідно розрахунку частки для відчуження вбудованих в гуртожиток приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 ) виданому 11.11.2013 року та 25.08.2015 року КП «ЧООБТІ», технічно можливий виділ в натурі частки 31/100 та 1/50 частини (приміщення першого поверху з № 2-8, № 2-20, № 2- 27. № 2-28 та № 2-29) з об`єкта нерухомого майна. З зазначеного висновку слідує, що за технічними показниками 31/100 та 1/50 частина об`єкта є відокремленою і може бути виділена в натурі. Виділення частки не перешкоджає праву користування нежитловими приміщеннями іншими співвласниками.

З метою укладення нотаріального договору про виділ частки з об`єкту нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та припинення права спільної часткової власності позивач письмово звернулася до всіх співвласників нерухомого майна - нежитлових приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа приміщень - 74,15 м2 з пропозицією до 10.12.2018 року письмово повідомити про свою згоду (незгоду) чи готовність на укладення нотаріально посвідченого договору про виділ частки - 1/50 та 31/100 з об`єкту нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та припинення права спільної часткової власності ОСОБА_1 . Однак станом на сьогодні жодної відповіді від співвласників позивачем не отримано.

Посилаючись на норми ст. 358, 364, 369, 370 та 372 ЦК України та зазначаючи, що на даний час між приміщеннями, які належать позивачу на праві спільної часткової власності, та приміщеннями, які належать відповідачам на праві спільної часткової власності стоять стіни, проведені окремі конструкції, і у кожного свій вхід до приміщення, тому вважає, що об`єкт нерухомості, що знаходиться в загальній частковій власності, можливо розділити без втрати його цільового використання, тому звернулася до суду з даним позовом, в якому просила виділити їй в натурі, як окрему одиницю (1/1) - окремий об`єкт нерухомості, частку спільного майна, яка становить 1/50 та 31/100, що відповідає 74,15 м' від загальної площі і складається з нежитлових приміщень 1-го поверху будівлі № 2- 8. № 2-20. № 2-27. № 2-28 та № 2-29 загальною площею 74,15 м2 розташованих за адресою: АДРЕСА_1 та припинити їй право спільної часткової власності на нежитлові приміщення 1-го поверху будівлі № 2-8. № 2-20. № 2-27, № 2-28 та № 2-29 загальною площею 74,15 м' розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 11 січня 2019 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 18 лютого 2019 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання з розгляду даної справи.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, проте від представника позивача надійшла до суду письмова заява, в якій він просив розглянути справу за його відсутності та відсутності позивача та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідачі в судове засідання також не з`явились. Про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності та зазначили, що проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Представник третьої особи - Черкаської міської ради, по довіреності Луговський О.С. в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в який просив провести розгляд справи за відсутності представника Черкаської міської ради та при вирішенні даного спору покладається на розсуд суду.

Представник третьої особи КП «ЧООБТІ» в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення за таких підстав:

Відповідно до договору дарування частки нежитлових приміщень від 02.09.2015 року № 5576 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.09.2015 року, договору дарування частки нежитлових приміщень від 13.11.2013 року № 4954 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.11.2013 року ОСОБА_1 є співвласником 1/50 частини та 31/100 частини 1-го поверху в нерухомому майні - нежитлових приміщень гуртожитку № 2-8, № 2-20, № 2-27, № 2-28 та № 2-29 розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа приміщень - 74,15 м2.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.06.2019р. право власності за вказаними приміщеннями зареєстровано за позивачем та відповідачами ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Позивач зазначає, що звернення до суду з даним позовом, зумовило необхідність виділення в натурі об`єкту нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та припинення права спільної часткової власності, задля подальшого оформлення права власності на таке приміщення.

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК).

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Згідно ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Відповідно до ч. 2 ст. 358 ЦК України, співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Статтею 364 ЦК України визначено право співвласників на виділ у натурі частки із майна, що с у спільній частковій власності.

Відповідно до ч. 3 ст. 364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадках, встановлених законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Відповідно до ст. 182 ЦК України державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду.

Згідно зі ст. 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

У відповідності до пунктів 54, 56 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 державна реєстрація права власності на нерухоме майно, утворене шляхом виділення окремого об`єкта нерухомого майна із складу нерухомого майна, що складається з двох або більше об`єктів, проводиться за умови наявності технічної можливості такого виділу та можливості використання майна як самостійного об`єкта цивільних правовідносин.

Для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що створюється шляхом виділу в натурі частки майна, що перебуває у спільній власності, та має наслідком припинення права спільної власності для усіх або одного із співвласників, подаються, зокрема, договір про виділ у натурі частки із спільного майна або відповідне рішення суду.

Отже суд при наявності порушеного права та вирішенні такого спору повинен встановлювати обставини технічної можливості виділу майна та можливості його використання як самостійного об`єкта цивільних відносин.

Пунктом 6 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 127 від 24 травня 2001 року, встановлено, що перед проведенням державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, що утворився в результаті виділення частки з об`єкта нерухомого майна, проводиться технічна інвентаризація, яка включає комплекс робіт з обмірювання об`єкта нерухомого майна з визначенням його складу, фактичної площі та об`єму, технічного стану та/або з визначенням змін зазначених характеристик за певний період часу (у разі наявності попередньої інвентаризаційної справи) із виготовленням необхідних матеріалів технічної інвентаризації та технічного паспорта.

Пунктами 1.2, 3.10, 3.11 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 55 від 18 червня 2007 року, передбачено, що виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна, який готує суб`єкт господарювання. За наявності самочинно збудованих (реконструйованих, перепланованих) об`єктів нерухомого майна документи щодо виділу готуються тільки після визнання права власності на них відповідно до закону. Самочинно збудовані об`єкти нерухомого майна до розрахунку не включаються.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначає, що згідно розрахунку частки для відчуження вбудованих в гуртожиток приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 ) виданому 11.11.2013 року та 25.08.2015 року КП «ЧООБТІ», технічно можливий виділ в натурі частки 31/100 та 1/50 частини (приміщення першого поверху з № 2-8, № 2-20, № 2- 27. № 2-28 та № 2-29) з об`єкта нерухомого майна. Також зазначає, що за технічними показниками 31/100 та 1/50 частина об`єкта є відокремленою і може бути виділена в натурі. Виділення частки не перешкоджає праву користування нежитловими приміщеннями іншими співвласниками.

Проте, зазначені розрахунки частки для відчуження вбудованих в гуртожиток приміщень видані КП «ЧООБТІ» 11.11.2013 та 25.08.2015 суд не приймає до уваги, оскільки дані докази, не містять підпису в.о. директора КП «ЧООБТІ» ОСОБА_9 та не скріплені відбитком круглої печатки даного комунального підприємства, а відтак суд вважає їх не належними та недопустимими доказами у даній справі.

Таким чином, фактичних даних про проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна при виділі частки в натурі, виготовлення відповідних матеріалів та технічного паспорта, надання висновку про технічну можливість такого виділу, відсутності самочинно збудованих, реконструйованих, перепланованих об`єктів в складі спільного майна на момент розгляду справи позивачка суду не надала.

У відповідності до вимог ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З огляду на вищевикладене, враховуючі наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про виділ у натурі частки з об`єкта нерухомого майна не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 182, 356, 358, 364, 370 ЦК України, Законом України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст. 4, 5, 10, 12, 13, 76, 81, 89, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , треті особи: Черкаська міська рада, Комунальне підприємство «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» про виділ у натурі частки з об`єкта нерухомого майна, що є у спільній частковій власності- відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Цвітне, Олександрівського району Кіровоградської області, ІПН НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір 1158, 06 грн.

Повний текст буде виготовлений 17.07.2019.

Відповідно до пп.15.5 п.15 ч.1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України в редакції від 15.12.2017, апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до або через відповідні суди.

Головуючий: Н. М. Кондрацька