Справа № 296/6014/17
РІШЕННЯ

Іменем України

"04" січня 2019 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого-судді Галасюка Р.А.,

секретаря Могилевець В.С.,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду № 327 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання недійсними договорів дарування та купівлі-продажу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в липні 2017 року до суду з даним позовом, вимоги якого збільшував (том 1, а.с.48-50), та в обґрунтування якого вказав, що на підставі рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 25.12.2015 року, яким стягнуто з ОСОБА_2 матеріальні і моральні збитки на користь ОСОБА_7 і ОСОБА_1. Вказане рішення 22.02.2016 року залишено в силі Апеляційним судом Житомирської області, та на підставі виконавчого листа, виданого Корольовським районним судом м. Житомира від 23.03.2016 року, державним виконавцем Корольовського відділу державної виконавчої служби міста Житомира 27.04.2016 винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 січня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_2 було відхилено. Однак, при цьому, під час касаційного розгляду справи, було зупинено виконання рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 25.12.2015 року та рішення Апеляційного суду Житомирської області від 22.02.2016 року до закінчення касаційного провадження. 13.02.2017 року, під час зупинення виконавчого провадження з виконання вказаних рішень, між ОСОБА_2 та його матір'ю - ОСОБА_3, було укладено безоплатний договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Ковалевським А.В. за реєстровим № 526, згідно якого Відповідач подарував ОСОБА_3 адміністративне приміщення 2-го поверху літ.«А», загальною площею 24,1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 номер запису про право власності НОМЕР_7.

19.07.2017 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 і ОСОБА_6 було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Стражник Т.О. за № 11996, згідно якого ОСОБА_3 передала ОСОБА_5 і ОСОБА_6 по 1/2 частині кожному адміністративне приміщення 2-го поверху літ.«А», загальною площею 24,1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6

Оскільки вказані правочини вчинені з метою приховування майна, на яке можливо звернути стягнення в майбутньому для виконання грошового зобов'язання шляхом звернення стягнення на майно в порядку виконання судового рішення про стягнення матеріальної шкоди на користь позивача, тому останній просив суд визнати недійсними вказані вище договір дарування та договір купівлі-продажу.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 04.09.2017 року залучено до участі у справі в якості співвідповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (том 1, а.с.57-58).

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 05.09.2017 року задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову та накладено арешт на адміністративне приміщення 2-го поверху літ. «А», загальною площею 24,1 кв.м., що складається з приміщень 2-го поверху, а саме: приміщення 3-27, пл.7,6 кв.м., 3-28 пл.16,5 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_8, номер об'єкта в РПВН 19835478, знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 належне на праві власності 1/2 частини ОСОБА_5 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1) та 1/2 частини ОСОБА_6 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2) (том 1, а.с.71-72).

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 05.09.2017 року задоволено заяву ОСОБА_1 про витребування доказів (том 1, а.с.91-92).

21.02.2018 року представник позивача подала до суду заяву про часткову зміну підстав і предмету позову та збільшення позовних вимог з тих підстав, що 09.11.2017 року в судовому засіданні Апеляційного суду Житомирської області позивачеві стало відомо, що спірний договір купівлі-продажу від 19.07.2017 року укладено не між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 і ОСОБА_5, а між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 і ОСОБА_5 (реєстровий №11996). При цьому, ОСОБА_4 набула право власності на майно на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченому приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Ковалевським А.В. 16.06.2017 за реєстровим № 2437 (том 2, а.с.1-2). При цьому представник позивача зазначає, що ОСОБА_4 є невісткою ОСОБА_3, вказаний договір теж має ознаки фіктивності, а тому просила суд залучити ОСОБА_4 співвідповідачем у справі та визнати недійсним також договір купівлі-продажу від 19.07.2017 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 і ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Стражник Т.О. за №11996 (реєстровий №11996), з дня його укладення.

28.02.2018 року від відповідача ОСОБА_5 надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити в задоволенні позову за безпідставністю (том 2, а.с.27-28).

28.02.2018 року від відповідача ОСОБА_6 надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити в задоволенні позову за безпідставністю (том 2, а.с.31-32).

21.03.2018 року від представника позивача надійшла заява про зміну предмету позову (том 2, а.с.39-43).

07.05.2018 від відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву, в якій вона повністю заперечила проти позову та просила відмовити в його задоволенні в повному обсязі (том 2, а.с.66-70).

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 27.06.2018 року задоволено заяву ОСОБА_1 про витребування доказів (том 2, а.с.105-107).

20.11.2018 відповідачем ОСОБА_2 подано додаткові заперечення, в яких також просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі (том 2, а.с.232-235).

В передостанньому судовому засіданні 19.12.2018 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, при цьому позовні вимоги підтримані у повному обсязі з урахуванням раніше озвучених процесуальних позицій (том 2, а.с.262). Від представника співвідповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, при цьому вказано, що вимоги позивача заперечуються та повністю підтримуються відзиви на позовну заяву, надані ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (том 2, а.с.261). Представник відповідача ОСОБА_2 просив відкласти розгляд справи (т.2, а.с.263). Розгляд справи було відкладено на 04.01.2019 року, в судове засідання сторони не з'явились, судом було вирішено розглянути справу у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

Судом встановлено, що 25 грудня 2015 року Корольовським районним судом м. Житомира було ухвалено рішення у справі №296/3848/15-ц, яким частково задоволено позов ОСОБА_7 та ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 2020,26 грн. матеріальної шкоди, 3000,00 грн. моральної шкоди та 1637,37 грн. судового збору, і на користь ОСОБА_1 - 220416,64 грн. матеріального збитку та 617,00 грн. судового збору. Вищевказане рішення суду в частині стягнення, зокрема на користь ОСОБА_10 220416,64 грн. матеріальної шкоди, було залишене в силі 22.02.2016 року Апеляційним судом Житомирської області, таким чином рішення Корольовського райсуду м. Житомира від 25.12.2015 року у справі 296/3848/15-ц набрало законної сили 22 лютого 2016 року.

На підставі виконавчого листа, виданого Корольовським районним судом м. Житомира 23 березня 2016 року, державним виконавцем Корольовського відділу державної виконавчої служби м. Житомира 27 квітня 2016 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Проте, не погоджуючись з рішеннями судів першої і апеляційної інстанцій, відповідачем було подано касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ухвалою якого від 18 січня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_2С було відхилено, а рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 25.12.2015 року, в частині, залишеній без змін рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 22.02.2016 року, та рішення Апеляційного суду Житомирської області від 22.02.2016 року залишені без змін.

Однак, під час касаційного розгляду справи, виконання рішення Апеляційного суду Житомирської області від 22.02.2016 року було зупинено на підставі ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 12 травня 2016 року. Під час зупинення виконавчого провадження з виконання рішення Апеляційного суду Житомирської області від 22.02.2016 року, 13 лютого 2017 року між ОСОБА_2 та його матір'ю - ОСОБА_3, було укладено договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Ковалевським А.В. за реєстровим № 526, згідно якого відповідач подарував ОСОБА_3 адміністративне приміщення 2-го поверху літ.«А», загальною площею 24,1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 номер запису про право власності НОМЕР_7.

Сторона позивача вважає, що дія з безоплатної передачі майна була вчинена ОСОБА_2С на користь матері в короткий термін після прийняття ухвали Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, про що відповідач був або повинен був бути обізнаний, а відтак, міг передбачити негативні наслідки для себе у випадку виконання судового рішення шляхом звернення стягнення на предмет договору дарування.

З посиланням на ст. ст. 202, 203, 234, 717 ЦК України, позивач вказує, що укладення ОСОБА_2С безоплатного договору дарування з матір'ю у короткий проміжок часу після ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, внаслідок чого відсутнє майно, на яке можна звернути стягнення, свідчить про те, що договір дарування був укладений без наміру створення правових наслідків, обумовлених цим договором, з направленням дій сторін договору на фіктивний перехід права власності на нерухоме майно до близького родича та з метою приховати це майно від виконання в майбутньому за його рахунок грошового зобов'язання шляхом звернення стягнення на майно в порядку виконання судового рішення про стягнення на мою користь грошових коштів. За цих обставин, позивач просить визнати недійсним вказаний договір дарування.

Окрім цього, на думку позивача, також підлягають визнанню недійсними і договір купівлі-продажу вищевказаного адміністративного приміщення 2-го поверху за адресою: АДРЕСА_6 укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що посвідчений 16.06.2017 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Ковалевським А.В за реєстровим № 2437 та договір купівлі-продажу даного приміщення, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і ОСОБА_6, посвідчений 19.07.2017 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Стражник Т.О. за реєстровим № 11996. Недійсність вказаних договорів, на думку позивача доводиться тим, що ОСОБА_4 перебуває у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем ОСОБА_2, є його цивільною дружиною і фактично доводиться невісткою ОСОБА_3, що підтверджується інформацією, розміщеною на сторінці ОСОБА_4 в соціальній мережі ВКонтакті, адреса сторінки - ІНФОРМАЦІЯ_1 та сторінці ОСОБА_3 в соціальній мережі ВКонтакті, адреса сторінки - ІНФОРМАЦІЯ_2 Крім того, позивач вказує, що визнання недійсним договору дарування від 13.02.2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 свідчитиме про те, що відповідач ОСОБА_4 придбала спірне майно у відповідача ОСОБА_3, яка не мала права його відчужувати, оскільки не набула права власності. В подальшому 19.07.2017 року ОСОБА_4 уклала з гр-ми ОСОБА_5 і ОСОБА_6 договір купівлі-продажу вищезазначеного адміністративного приміщення за адресою: АДРЕСА_6 згідно якого продала кожному з них по 1/2 частині даного приміщення. В свою чергу визнання недійсним договору купівлі-продажу від 16.06.2017 року між ОСОБА_3 і ОСОБА_4 свідчитиме, що відповідачі ОСОБА_5 і ОСОБА_6 придбали спірне майно у відповідача ОСОБА_4, яка не мала права його відчужувати, оскільки також не набула права власності.

Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Згідно статті 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

За змістом частини п'ятої статті 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто обидві сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно.

На думку суду, відповідач ОСОБА_2, уклавши договір дарування зі своєю матір'ю ОСОБА_3, мав на меті фіктивний перехід права власності на нерухоме майно до близького родича з метою приховати це майно від виконання в майбутньому за його рахунок судового рішення про стягнення грошових коштів.

Основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) іншого учасника або третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов'язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину.

Укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є порушенням частин першої та п'ятої статті 203 ЦК України, що за правилами статті 215 цього Кодексу є підставою для визнання його недійсним відповідно до статті 234 ЦК України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_2, відчужуючи за безвідплатним договором належне йому на праві власності нерухоме майно своїй матері, був обізнаний про судовий розгляд справи за позовом про стягнення з нього матеріальної і моральної шкоди на користь позивача ОСОБА_1, оскільки спір між ними існував тривалий час, тому він міг передбачити негативні наслідки для себе у випадку виконання судового рішення шляхом звернення стягнення на це нерухоме майно. Відчуження даного майна матір'ю відповідача на користь ОСОБА_4, яка є цивільною дружиною відповідача, фактично свідчить про вчинення відповідачем дій з побудування схеми виведення власного нерухомого майна з можливого майбутнього обтяження з метою погашення боргу перед позивачем, і усе вищезазначене, на думку суду, свідчить про фіктивність укладеного договору дарування між відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які є близькими родичами.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 19.10.2016 року у справі №6-1873цс16, яка є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, а також має враховуватися іншими судами іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Обставини викладені у відзивах відповідачів не спростовують висновків суду щодо фіктивності спірного договору дарування, який був укладений без настання правових наслідків для сторін, з метою приховати це майно від виконання в майбутньому за його рахунок судового рішення про стягнення грошових коштів. З огляду на встановлені судом обставини, похідні вимоги позивач про визнання недійсними спірних договорів купівлі-продажу у даній справі також підлягають задоволенню, оскільки продавці у вказаних договорах не набули належним чином права власності на спірне майно і відповідно прав на його відчуження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.7,10,76,81,133,141,244,245,ч.6 ст.259,263-265, 268,354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання недійсними договорів дарування та купівлі-продажу - задовольнити.

Визнати недійсним договір дарування адміністративного приміщення 2-го поверху літ.«А», загальною площею 24,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_8, укладений 13 лютого 2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчений 13.02.2017 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Ковалевським А.В за реєстровим № 526, з дня його укладання.

Визнати недійсним Договір купівлі-продажу адміністративного приміщення 2-го поверху літ.«А», загальною площею 24,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_8, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, посвідчений 16.06.2017 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Ковалевським А.В за реєстровим № 2437, з дня його укладення.

Визнати недійсним Договір купівлі-продажу адміністративного приміщення 2-го поверху літ.«А», загальною площею 24,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_8, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, ОСОБА_6, посвідчений 19.07.2017 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Стражник Т.О. за реєстровим № 11996, з дня його укладення.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 4018,80 грн. (чотири тисячі вісімнадцять гривень вісімдесят копійок) понесених судових витрат, по 803,76 грн. (вісімсот три гривні сімдесят шість копійок) з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення в порядку ст. 354 ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пп.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Корольовський районний суд м. Житомира.

Інформація щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1, РНОКПП: НОМЕР_3, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, тел.НОМЕР_9;

Відповідач: ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_4, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, тел.НОМЕР_10;

ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_5, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2;

ОСОБА_4, РНОКПП НОМЕР_6, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_7;

ОСОБА_5, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_8 тел.НОМЕР_11;

ОСОБА_6, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5

Cуддя Р. А. Галасюк