Справа № 638/7748/19
Провадження № 2-о/638/180/19
РІШЕННЯ

іменем України

02.07.2019 Дзержинський районний суд міста Харкова у складі

головуючого судді Штих Т.В.,

за участі секретаря Тарасової О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 заінтересована особа приватний нотаріус Крючкова Любов Анатоліївна про встановлення факту, що має юридичне значення,-

встановив:

Заявник звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова із заявою, в якій просить встановити факт, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Лихове Нововодолазького району Харківської області та помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є його дядьком.

В обґрунтування вказаних вимог заявник повідомляє, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є його дядьком, так як був братом його матері. Вказаний факт не можливо довести в позасудовому порядку, так як в прізвищах батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ( матері заявника) в свідоцтвах про народження містяться різнічитання. Та прізвище батьків ОСОБА_2 викладені, як « ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 », натомість у свідоцтві про народження ОСОБА_3 батьки вказані як « ОСОБА_6 та ОСОБА_7 »

В судовому засіданні заявник наполягав на задоволенні заяви, вказав, що він є племінником померлого ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заінтересована особа до судового засідання не з`явилася, про час та дату судового розгляду повідомлялась належним чином, причину неявки суду не повідомила.

Суд, вивчивши матеріали заяви, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , народився с. просяне Нововодолазького району Харківської області.

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 15 жовтня 1959 року батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Відповідно до свідоцтва про шлюб ( повторне) серія НОМЕР_2 від 07 жовтня 2011 року ОСОБА_8 одружився з ОСОБА_3 31 травня 1955 року, актовий запис 7.

Відповідно до посвідки про народження № 1476180 ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 . Батьками вказані « ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ».

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 від 15 липня 1955 року ( поновлене) ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 . Батьками записані « ОСОБА_10 та ОСОБА_7 ».

Було встановлено, що заявник звернулася до нотаріуса з метою отримання спадщини, однак йому було відмовлено, оскільки згідно наданих документів встановити родинні стосунки його матері та ОСОБА_2 не вбачається можливим та необхідно надати до нотаріуса документ, що підтверджує факт родинних стосунків.

Згідно ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Наведений у ст.315 ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним.

Відповідно до ч 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Докази надані в копіях, належним чином не посвідчених.

Окремо суд звертає увагу на ті обставини, що нотаріуси у вказаній справі не є заінтересованими особами і не повинні залучатись до участі у справі, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 « Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 п.2 та п. 18, а також відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року п.5.

Докази до заяви додані в копіях, належним чином не посвідчених, що унеможливлює прийняття їх судом як належних та допустимих, джерело походження вказаних доказів не відоме.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.2 ст.76 ЦПК України, ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

У відповідності до ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Щодо інших аргументів або міркувань заявника, то вони не дають підстав для висновку про обґрунтованість заяви.

При цьому, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Окремо суд зазначає, що пунктом другим Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Сам же заявник в перших рядках своєї заяви вказує, що звертається саме з підстав прийняття спадщини. Та не повідомив чи є спадкоємці ще.

Відповідно до ч.ч.1 і 3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Керуючись ст.258, 259,263,264,265 ЦПК України, суд,-

вирішив :

Вимоги за заявою ОСОБА_1 заінтересована особа приватний нотаріус Крючкова Любов Анатоліївна про встановлення факту, що має юридичне значення залишити без задоволення.

Судовий збір вважати сплаченим заявником.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту проголошення через районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги.

Рішення ухвалено та надруковано суддею в нарадчій кімнаті.

Суддя : Штих Т.В.