Справа № 342/953/18
Провадження № 2/342/89/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.,

з участю: секретаря судового засідання Петруняк Н.А., представника позивачки Паньківа В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_2, в інтересах якої діє представник - адвокат Паньків Василь Дмитрович, до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком та визнання відповідачки такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2, в інтересах якої діє представник - адвокат Паньків В.Д., звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3, в якому просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням - житловим будинком по АДРЕСА_1 та примусово зняти її з реєстраційного обліку даного житлового будинку. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка ОСОБА_2 є власником житлового будинку по АДРЕСА_1; згідно технічного паспорта загальна площа житлового будинку - 57,1 кв.м., житлова площа - 34,3 кв.м. Довідкою № 534 від 27.08.2018, виданою виконавчим комітетом Олієво-Королівської сільської ради стверджено, що за останні п'ять років станом на 27.08.2018 у даному житловому господарстві по АДРЕСА_1 Горденківського району зареєстровано п'ять осіб: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 та відповідачка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 Хоча відповідачка прописана (зареєстрована) по АДРЕСА_1, але фактично з 2013 року і по даний час вона з власної волі в даному господарстві не проживає та не появляється. Добровільно знятися з реєстрації не бажає. Позивачці, членам її сім'ї та суміжникам їх господарства місце проживання відповідачки невідоме. Оскільки відповідачка не проживає в житловому будинку позивачки без поважних причин, тому вона втратила право на користування житлом за вищевказаною адресою. У зв'язку з реєстрацією відповідачки у позивачки виникають проблеми зі сплатою комунальних послуг, в отриманні субсидій, чим порушуються її права.

20.11.2018 представник позивачки подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, просить ухвалити рішення про усунення перешкод у користуванні позивачкою ОСОБА_2 належним їй на праві приватної власності житловим будинком та господарськими спорудами по АДРЕСА_1, шляхом визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право на користування жилим приміщенням та господарськими спорудами за вищевказаною адресою.

В судовому засіданні представник позивачки підтримав уточнені позовні вимоги, просить задовольнити. Суду пояснив, що позивачка ОСОБА_2 є власником житлового будинку по АДРЕСА_1. Відповідачка є дочкою рідної сестри мами позивачки. В житловому будинку позивачки відповідачка не проживає до 10 років.

Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце судового засідання була повідомлена відповідно до вимог ч.11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності відповідачки.

Суд, вислухавши представника позивачки, свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Згідно частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 статті 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 23 травня 2012 року по справі № 905/1578/2012, яке набрало законної сили 05 червня 2012 р., за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, визнано право власності на житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, що знаходяться по АДРЕСА_1 після смерті батька ОСОБА_10. Копією витягу про державну реєстрацію прав № 34791455 від 11.07.2012 стверджено, що ОСОБА_2 є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта 37106315).

Копією довідки № 534 від 27.08.2018, виданою виконавчим комітетом Олієво-Королівської сільської ради підтверджується, що за останні п'ять років у житловому будинку, що в АДРЕСА_1 за місцем проживання зареєстровані: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 (вибула в місто Івано-Франківськ 11.06.2016 р.), ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 (прибула із м. Світлодарськ 17.12.2013 р.).

Довідкою № 535 від 27.08.2018, виданою виконавчим комітетом Олієво-Королівської сільської ради стверджено, що відповідачка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 на території Олієво-Королівської сільської ради за місцем проживання зареєстрована за адресою - АДРЕСА_1 із 17.12.2013, проте тут не проживає з часу реєстрації.

За ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно, тимчасово. Ст. 310 згаданого кодексу визначено, що фізична особа має право на місце проживання.

Допитані судом свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 суду пояснили, що вони проживають по сусідству з мамою позивачки - ОСОБА_4, яка проживає АДРЕСА_1. Відповідачка ОСОБА_3 є внучкою ОСОБА_4 та племінницею позивачки ОСОБА_2. Понад 5 років відповідачка не проживає в будинку позивачки по АДРЕСА_1.

Актом про обстеження житлового будинку АДРЕСА_1, складеним комісією Олієво-Королівської сільської ради 02.11.2018, стверджується, що в даному господарстві зареєстрована за місцем проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка фактично тут не проживає з моменту реєстрації місця проживання - з грудня 2013 року.

Ст. 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 163 Житлового кодексу у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ч.1 п.1, 5 ч.ч.3, 4 ст.71 цього Кодексу.

Згідно ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 71 ЖК України за тимчасової відсутності наймача або членів сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк, за заявою відсутнього, може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Тимчасова відсутність особи може бути безперервною, але не повинна перевищувати шести місяців.

Судом встановлено, що відповідачка не є членом сім'ї власника житла, договору найму жилого приміщення з позивачкою не укладала, в будинку позивача по АДРЕСА_1 не проживає з 2013 року, хоча зареєстрована в ньому. Реєстрація місця проживання відповідачки в належному позивачці житловому будинку перешкоджає їй належно реалізовувати свої права власника об'єкта нерухомості, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення уточнених позовних вимог.

На підставі ст. ст. 71, 72, 150, 156, 163 Житлового кодексу України, ст.ст. 29, 310, 317, 319, 321, 383 ЦК України, керуючись ст. ст. 223, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Уточнені позовні вимоги задовольнити.

Усунути ОСОБА_2 перешкоди у користуванні належним їй на праві приватної власності житловим будинком, розташованим по АДРЕСА_1, шляхом визнання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо Івано-Франківському апеляційному суду або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Місце проживання позивачки ОСОБА_2 - АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1.

Місце реєстрації проживання відповідачки ОСОБА_3 - АДРЕСА_1.

Повне судове рішення складене 23.02.2019.

Суддя: Ничик Г. І.