Ухвала

Іменем України

28 січня 2019 року

м. Київ

справа № 346/3736/15-ц

провадження № 61-1420ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5, на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 12 грудня 2018 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року публічне акціонерне товариство «ВіЕйБі Банк» (далі - ПАТ «ВіЕйБі Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 622 950,58 грн.

Ухвалою Коломийського міськрайонного судуІвано-Франківської області від 14 червня 2018 року позов ПАТ «ВіЕйБі Банк» залишено без розгляду на підставі пункту третього частини першої статті 257 ЦПК України.

Не погодившись з указаним судовим рішенням, ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернулося до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що 14 червня 2018 року у зв'язку з перебуванням у терміновому службовому відрядженні представником позивача було направлено на електронну адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи із зазначенням причин неявки та проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції. Також позивач повідомляв суд в телефонному режимі про неможливість явки в судове засідання та залучення іншого представника банку. Зазначав, що у матеріалах справи містяться клопотання банку про розгляд справи за відсутності представника, зокрема, клопотання від 31 листопада 2016 року за вих. №12/2-51772 та від 06 березня 2017 року за вих. №12/2-7889.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 12 грудня 2018 року апеляційну скаргу ПАТ «ВіЕйБі Банк» задоволено.

Ухвалу Коломийського міськрайонного судуІвано-Франківської області від 14 червня 2018 року скасовано.

Справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У січні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить постанову апеляційного суду скасувати, ухвалу суду першої інстанції залишити в силі.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Перевіривши доводи касаційної скарги, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Із оскаржуваного судового рішення, доданих до скарги матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності судового рішення.

Судом установлено, що 12 серпня 2015 року ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 622 950,58 грн.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13 серпня 2015 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02 вересня 2015 року справу призначено до судового розгляду на 08 серпня 2015 року. У подальшому розгляд справи був неодноразово відкладений.

Судом установлено, що представник позивача заявляв клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції та неодноразово подавав клопотання про розгляд справи за його відсутності, у яких вказував, що права та обов'язки зрозумілі, позивач не заявляє відводу складу суду, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з частиною п'ятою статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

За приписами зазначених положень ЦПК України суд не може залишити позов без розгляду за наявності заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Судом установлено, що представник ПАТ «ВіЕйБі Банк» неодноразово подавав клопотання про розгляд справи за його відсутності та не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Верховний суд зазначає, що правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення перешкоджає розгляду справи.

Оскільки представником позивача було подано клопотання про розгляд справи за його відсутності та що він не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про скасування ухвали суду першої інстанції про залишення позову без розгляду та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи касаційної скарги про те, що суд апеляційної інстанції безпідставно скасував ухвалу суду першої інстанції яка постановлена з дотриманням норм процесуального права, є безпідставними, та спростовується сукупністю досліджених при апеляційному розгляді справи доказів.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити, якщо суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Зі змісту касаційної скарги, оскаржуваного судового рішення та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що касаційна скарга, подана на постанову апеляційного суду, є необґрунтованою. Правильне застосовування норм є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною п'ятою статті 394 ЦПК України, у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5, на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 12 грудня 2018 року, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Ю.В.Черняк