Справа № 182/539/19
Провадження № 4-с/0182/8/2019
У Х В А Л А

Іменем України

06.02.2019 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Кобеляцької - Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

за участю скаржника ОСОБА_1

представника скаржника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Нікополі скаргу ОСОБА_1 на постанову про відкриття виконавчого провадження старшого державного виконавця Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3,-

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області зі скаргою на постанову про відкриття виконавчого провадження старшого державного виконавця Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2018 року було завершено розгляд справи за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, резолютивна частина якого викладена у виконавчому листі наступним чином: «Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (рахунок № 0113 в АТ «УкрСиббанк» МФО 351005, код СДРПОУ 09807750) з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: 53200, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2, місце проживання: 53200, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_2) в солідарному порядку суму боргу за договором про надання споживчого кредиту № 1539ДИ009К 0) від 19 травня 2006 року в розмірі 13 985 (тринадцять тисяч девятьсот вісімдесят пять) доларів США 62 центи та пеню за несвоєчасне погашення процентів в розмірі 57 872 (пятдесят сім тисяч вісімсот сімдесят дві) грн. 60 коп. Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (рахунок № 0113 в АТ «УкрСиббанк» МФО 351005, код СДРПОУ 09807750) з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: 53200, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 3 110 (три тисячі сто десять) грн. 42 коп». Відповідно до ч.1 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які, відповідно до цього Закону, підлягають примусовому виконанню. Відповідно до ч.2 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Відповідно до ст.26 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. До заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати. Відповідно до ч.3 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі обчислення суми боргу в іноземній валюті виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує такі кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця. Отже, виконавчий лист Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.09.2018 року передбачає стягнення грошових коштів в іноземній валюті, а саме: 13 985 доларів США 62 центи. Заява стягувача про відкриття виконавчого провадження від 04.10.2018 року № 23-4/8-1878 також містить прохання про стягнення саме цієї суми в іноземній валюті. Однак, не дивлячись на те, що ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачає процедуру стягнення боргу в іноземній валюті, старший державний виконавець Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3, нехтуючи приписами закону та змістом виконавчого документу, протиправно та безпідставно, незрозуміло за яким курсом, самостійно перерахувала іноземну валюту, зазначену в рішенні суду, в національну валюту України та винесла незаконну Постанову про відкриття виконавчого провадження на стягнення боргу в сумі 451 181, 82 грн. і здійснила на даний час протиправні виконавчі дії в цьому незаконному виконавчому провадженні. Про оскаржувану Постанову та протиправне виконавче провадження він дізнався лише 21 листопада 2018 року, коли його представник ознайомився з матеріалами виконавчого провадження. До цього часу жодного рішення державного виконавця він як боржник не отримував. Відповідно до ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого, відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Відповідно до ст.451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). За таких обставин звернувся до суду і просить визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про відкриття виконавчого провадження від 19 жовтня 2018 року у ВП № 57459123 та всі наступні рішення, прийняті державним виконавцем у зазначеному виконавчому провадженні після цієї неправомірної постанови.

Старшим державним виконавцем Логвиненко Т.М. було надано до суду відзив на скаргу ОСОБА_1, в якій вона посилається на ту обставину, що, відповідно до ст.5 Закону України „Про виконавче провадження, примусове виконання рішення покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців), правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України „Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що, відповідно до закону, підлягають примусовому виконанню, визначає Закон України „Про виконавче провадження. На виконання до Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 18.10.2018 року надійшла заява ПАТ «УкрСиббанк» про відкриття виконавчого провадження разом з виконавчим листом № 2/0182/1702/18 від 11.09.2018 року, виданим Нікопольським міськрайонним судом про стягнення на користь ПАТ «УкрСиббанк» з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в солідарному порядку суми боргу за договором про надання споживчого кредиту № 1539ДИ009К від 19 травня 2006 року в розмірі 13 985 доларів США 62 центів та пені за несвоєчасне погашення процентів в розмірі 57 872, 60 грн, судового збору у розмірі 3 110, 42 грн. Виконавчий документ був переданий їй для прийняття відповідного рішення. 19.10.2018 року нею винесена постанова про відкриття виконавчого провадження АСВП № 57459123 з виконання вищезазначеного документа, в тексті якої помилково зазначено, що сума, яка підлягає стягненню з боржника складає 451181,82 грн, а необхідно було зазначити суму, відповідно до виконавчого документа 13 985 доларів США 62 цента, 57 872, 60 грн, та судового збору 3110, 42 грн, внаслідок чого, сума виконавчого збору 45 118,18 грн також невірно зазначена у постанові про відкриття виконавчого провадження. 19.10.2018 року нею винесена постанова про арешт майна боржника, в тексті якої помилково зазначено, що сума, яка підлягає стягненню з боржника, складає 451 181,82 грн, а необхідно було зазначити суму, відповідно до виконавчого документа, - 13 985 доларів США 62 цента, 57 872, 60 грн. та судового збору 3 110, 42 грн, внаслідок чого, сума, у межах якої необхідно накласти арешт, - 451 181,82 грн. також невірно зазначена у постанові про арешт майна боржника. 19.10.2018 року нею також було винесено постанову про стягнення виконавчого збору, в тексті якої помилково зазначено, що сума, яка підлягає стягненню з боржника, складає 451 181,82 грн, а необхідно було зазначити суму, відповідно до виконавчого документа, - 13 985 доларів США 62 цента, 57 872, 60 грн, та судового збору 3 110, 42 грн, внаслідок чого, сума виконавчого збору 45 118,18 грн, також невірно зазначена у постанові про стягнення виконавчого збору. 29.11.2018 нею було винесено постанову про арешт коштів боржника, в тексті якої помилково зазначено, що сума, яка підлягає стягненню з боржника, складає 451 181, 82 грн, а необхідно було зазначити суму, відповідно до виконавчого документа,- 13 985 доларів США 62 цента, 57 872,60 грн, та судового збору 3 110,42 грн, внаслідок чого, сума, у межах якої необхідно накласти арешт, - 451 181,82 грн, також невірно зазначена у постанові про арешт коштів боржника. У відповідності до вимог ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобовязати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова. Начальником Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_5, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень в порядку ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», проведено перевірку виконавчого провадження АСВП № 57459123 з примусового виконання виконавчого листа №2/0182/1702/18 від 11.09.2018 року, виданого Нікопольським міськрайонним судом, про стягнення на користь ПАТ «УкрСиббанк» з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в солідарному порядку суми боргу за договором про надання споживчого кредиту № 1539ДИ009К від 19 травня 2006 року в розмірі 13 985 доларів США 62 центів та пені за несвоєчасне погашення процентів в розмірі 57 872, 60 грн, стягнення з ОСОБА_1 судового збору у розмірі 3 110, 42 грн, що перебуває у неї на виконанні. Перевірка проведена 28.12.2018 року, в результаті перевірки винесено постанову, згідно якої її дії як старшого державного виконавця визнані такими, що вчинені з порушенням вимог ст.1, 18, 49 Закону України «Про виконавче провадження», скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження в частині «про стягнення боргу в розмірі 451 181,82 грн.», зазначивши вірно «про стягнення боргу 13 985 доларів США 62 цента, 57 872, 60 грн, та судового збору 3 110, 42 грн», в частині «стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 45 118,18 грн», зазначивши вірно «стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 1398 доларів США 76 центів, 6 098, 26 грн»; скасовано постанову про арешт майна боржника в частині «про стягнення боргу в розмірі 451 181,82 грн.», зазначивши вірно «про стягнення боргу 13 985 доларів США 62 цента, 57 872, 60 грн, та судового збору 3 110, 42 грн.», в частині «у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження 451 181,82 грн.», зазначивши вірно «15 384 доларів США 18 центів, 67 192,76 грн.»; скасовано постанову про стягнення виконавчого збору в частині «про стягнення боргу в розмірі 451 181,82 грн.», зазначивши вірно «про стягнення боргу 13 985 доларів США 62 цента, 57 872, 60 грн.» в частині «виконавчий збір у розмірі 45 118,18 грн.», зазначивши вірно «виконавчий збір у розмірі 1 398 доларів США 76 центів, 6 098, 26 грн»; скасовано постанову про арешт коштів боржника в частині про стягнення боргу в розмірі 451 181,82 грн.», зазначивши вірно «про стягнення боргу 13 985 доларів США 62 цента, 57 872, 60 грн, та судового збору 3 110, 42 грн.», в частині «у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження 496 300,00 грн.», зазначивши вірно «15 384 доларів США 18 центів, 67 192,76 грн.». Також зобовязано її внести відповідні зміни до АСВП 57459123. Копію постанови про перевірку виконавчого провадження 02.01.2019 року за вих.№ 170 надіслано сторонам виконавчого провадження до відома. На виконання вимог вищезазначеної постанови про перевірку виконавчого провадження нею внесені відповідні зміни до АСВП № 57459123. У відповідності до вимог ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», постанова про відкриття виконавчого провадження надіслана боржнику рекомендованим поштовим відправленням, що підтверджується реєстром поштових відправлень від 09.11.2018 року. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. 21.11.2018 року представник боржника - адвокат ОСОБА_2 ознайомлений з матеріалами виконавчого провадження ВП 57459123 та отримав фотокопії документів виконавчого провадження, про що свідчить його особистий підпис в матеріалах виконавчого провадження та зазначено у скарзі боржника. Відповідно до ст.447, 449 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом. Відповідно до ст.74 ЗУ „Про виконавче провадження, встановлено спеціальний строк на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця - протягом 10-ти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Боржнику було відомо про відкриття виконавчого провадження № 53339294 та проведення виконавчих дій по його виконанню, він мав право в установлений законом строк оскаржити дії державного виконавця, але, згідно інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень, скарга на дії державного виконавця, а саме: на постанову про відкриття виконавчого провадження, подана боржником до суду 08.01.2019 року (суддя Тихомиров І.В.) та 24.01.2019 року, тобто з пропущенням строку, встановленого законом. Враховуючи викладене, просить відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій старшого державного виконавця Нікопольського міськрайонного відділу ДВС ОСОБА_3 у звязку з тим, що всі недоліки стосовно невірно зазначеної суми боргу усунуті до подання скарги в суд, тому відсутній предмет спору, також у звязку з пропущенням строку на оскарження дій державного виконавця.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 вимоги своєї скарги підтримав в повному обсязі і додатково суду пояснив, що про те, що судом винесено рішення про стягнення з нього заборгованості на користь банку, дізнався лише тоді, коли його представник ознайомився з виконавчим провадженням. До цього він не знав ні про рішення суду, оскільки воно було винесено в спрощеному провадженні без повідомлення сторін, ні про те, що виконавчий лист про стягнення з нього боргу, надійшов до ВДВС. Про це рішення він дізнався зовсім випадково від знайомих.

Представник скаржника ОСОБА_2 в судовому засіданні також підтримав вимоги свого довірителя і суду додатково пояснив, що його довірителю стало відомо, що судом було винесено рішення про стягнення з нього та його дружини боргу на користь банку. Щоб дізнатись, що далі по цій справі, він звернувся до ВДВС і встановив, що виконавчий лист вже передано на виконання. Його довірителя про це в строки, визначені Законом, ніхто не проінформував. Ніхто не запропонував сплатити борг добровільно. Натомість, державним виконавцем Логвиненко Т.М., з якогось дива, борг, стягнутий судом, було переведено в гривню. При цьому, в постанові державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 19.10.2018 року не зазначено, за яким курсом перераховано суму боргу, на яку дату, яким способом обрахована тощо. Немає жодного посилання на те, звідки взагалі взялась ця сума боргу, якщо судом стягнуто борг в доларах та центах США. Більш того, в матеріалах, наданих ВДВС як додатки до відзиву, міститься постанова про перевірку виконавчого провадження від 28.12.2018 року за підписом начальника Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_5, де зазначено: «Скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження … в частині «у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження 451 181, 82 грн.», зазначивши вірно «15 384 доларів США 18 центів, 67 192, 76 грн.», тобто, начальником ВДВС, всупереч рішенню суду, борг, який стягується з його довірителя, було неправомірно збільшено на 2 000 доларів США. Крім того, ними до матеріалів справи додано поштовий конверт із зазначенням дати відправки скарги до суду, тому в строки, визначені Законом, вони вклались і суд не може відмовити їм в задоволенні скарги по строкам, як того дуже хочеться начальнику ВДВС. За таких обставин вважає, що скарга його довірителя підлягає задоволенню в повному обсязі, про що вони з його довірителем і просять суд.

Державний виконавець до суду не прибула, про розгляд справи була повідомлена належним чином двічі. Обидва рази начальником Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_5 надано до суду клопотання про відкладення розгляду справи. 04.02.2019 року (в день судового засідання) в зязку із запізнім отриманням ухвали суду та неможливістю своєчасного надання заперечення проти скарги та копій документів (а.с.28). 05.02.2019 року (за день о судового засідання) в звязку з відрядженням державних виконавців до м.Кривий Ріг для проведення тестування (а.с.31). При чому, будь-яких доказів на підтвердження факту відрядження (графік тестування, виклик для складання тестування, наказ про відрядження для складання тестування тощо) суду не надав.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.450 ЦПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд вважає, що державний виконавець зловживає своїм правом, не зявляючись в судове засідання, хоча чудово знає про стислі строки розгляду скарги. Крім того, державний виконавець вже скористався своїм правом на надання відзиву, в якому чітко виклав свою думку стосовно скарги. Більш того, державним виконавцем на надано до суду доказів поважності неприбуття в судове засідання 06.02.2019 року. Тому, суд визнає неявку старшого державного виконавця Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 без поважних причин і вважає за можливе розглянути скаргу у відсутність оскаржуваної особи.

Вислухавши скаржника, його представника, дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Відповідно до ст.11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого, відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно зі ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Оскаржувані дії державного виконавця датовані 19 жовтня 2018 року (а.с.7, 38), про що скаржнику стало відомо 21 листопада 2018 року, виходячи із запису адвоката ОСОБА_2, який міститься на його заяві про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження (а.с.39). Заявник надіслав поштою позов до суду 26 листопада 2018 року, тобто в межах строку, встановленого ст.74 Закону України «Про виконавче провадження».

Тому підстав для задоволення вимоги державного виконавця про відмову в задоволенні скарги з підстав пропуску строку, встановленого Законом, судом не вбачається.

В судовому засіданні також було встановлено, що Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області 12 липня 2018 року було видано виконавчий лист № 182/6649/16-ц про стягнення на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в солідарному порядку суму боргу за договором про надання споживчого кредиту № 1539ДИ009К 0) від 19.05.2006 року в розмірі 13 985 доларів США 62 центи, пеню в розмірі 57 872 грн. 60 коп. та судовий збір у розмірі 3 110 грн. 42 коп. (а.с.40). 19.10.2018 року старшим державним виконавцем Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 57459123 (а.с.7), в якому зазначено, що стягненню підлягає вже борг в сумі 451 181, 82 грн. Доказів направлення скаржнику ОСОБА_1 даної постанови державним виконавцем до суду не надано, оскільки Список № 09.11.2018 листів рекомендованих (а.с.34-36) суд визнає неналежним доказом через неможливість частково прочитати наданий Список. Будь-яких інших доказів направлення та отримання скаржником ОСОБА_1 постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження до суду надано не було. Оскаржуваною особою до суду було надано також Постанову про перевірку виконавчого провадження від 28 грудня 2018 року, яка теж не була надіслана скаржнику, оскільки доказів направлення Постанови скаржнику суду також не надано. Крім того, суд не може погодитись з аргументом оскаржуваної особи про те, що Постановою про перевірку виконавчого провадження від 28 грудня 2018 року всі недоліки стосовно невірно зазначеної у Постанові про відкриття виконавчого провадження від 19.10.2018 року суми боргу усунуті до подання скарги в суд, оскільки дана постанова написана настільки некоректно та закручено, що надзвичайно складна для сприйняття та розуміння.

Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у статтях 12 і 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст.1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ст.124 Конституції України та ст.18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Виконанням рішення суду завершується процес захисту суб'єктивних майнових та особистих немайнових прав громадян.

Вимогами ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до вимог ст.1,7 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", ч.1 ст.5 ЗУ "Про виконавче провадження", примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених ЗУ "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

Враховуючи наведене вище, суд приходить до переконання про необхідність задоволення скарги.

У відповідності до положень ст.451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що викладені в скарзі вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.452 ЦПК України, судові витрати, повязані з розглядом скарги, покладаються на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Керуючись ст.258-261, 353-354, 447-452 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на постанову про відкриття виконавчого провадження старшого державного виконавця Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про відкриття виконавчого провадження від 19 жовтня 2018 року у ВП № 57459123 та всі наступні рішення, прийняті державним виконавцем у зазначеному виконавчому провадженні після цієї неправомірної постанови.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області (м.Кривий Ріг) до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом пятнадцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_6