ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2019 року

м. Харків

справа № 643/8646/19

провадження № 22-ц/818/3614/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Тичкової О.Ю.,

суддів - Котелевець А.В., Піддубного Р.М.,

за участю секретаря судового засідання - Сидорчук М.О.,

учасники справи:

заявник - головний державний виконавець Московського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Габрієлова Наталія Юріївна,

боржник - ОСОБА_1 ,

стягувач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова, постановлену 25 червня 2018 року у складі судді Харченко А.М.,

УСТАНОВИВ:

У червні 2018 року головний державний виконавець Московського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області (надалі Московський ВДВС) Габрієлова Наталія Юріївна звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон (без вилучення закордонного паспорту) громадянина України ОСОБА_1 до виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням. Просила покласти обов`язки по виконанню рішення на Адміністрацію Державної прикордонної служби України.

Подання мотивовано тим, що на виконанні Московського ВДВС знаходиться виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 643/8646/15-ц, виданого 17.12.2015 Московським районним судом м. Харкова, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу у розмірі 54 210 доларів США та 3 654 грн. 24.02.2016 державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження. Одночасно з відкриттям виконавчого провадження були направлені запити до правовстановлюючих організацій. Державним виконавцем була винесена постанова про звернення стягнення на пенсію боржника і на теперішній час грошові кошти утримуються з пенсії ОСОБА_1 . Також зазначає, що боржник на виклики до Московського ВДВС не з`являється, пояснень щодо причин невиконання рішення суду не надає. Упродовж здійснення виконавчого провадження було встановлено, що боржник в добровільному порядку рішення суду не виконав, тому є підстави для обмеження боржника у праві виїзді за кордон.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 25 червня 2018 року подання головного державного виконавця Московського ВДВС Габрієлової Н.Ю. задоволене. Тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України (без вилучення закордонного паспорту) громадянина України ОСОБА_1 до виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням. Покладено обов`язки по виконанню рішення на Адміністрацію Державної прикордонної служби України.

Ухвала суду мотивована тим, що на виконанні Московського ВДВС перебуває виконавче провадження, у якому ОСОБА_1 виступає боржником. На час розгляду справи в судовому засіданні жодних відомостей про виконання боржником своїх зобов`язань у повному обсязі на адресу суду не надходило.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить ухвалу суду скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що державним виконавцем не був доведений факт його умисного ухилення від виконання зобов`язань. Копію постанови про відкриття виконавчого провадження він не отримував, а тому відсутні підстави стверджувати, що він свідомо ухилявся від виконання судового рішення. Крім того, зазначає, що постановою державного виконавця від 20.03.2019 на його пенсійну карту для виплат був повністю накладений арешт. Тому підстави вважати, що він ухиляється від виконання рішення суду, відсутні.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін. Посилається на законність та обґрунтованість ухвали суду. Твердження апелянта про відсутність з його боку ухилення від виконання рішення вважає неправдивими тому, що вони спростовуються фактами штучного відчуження нерухомого майна, що належало боржнику, наявністю в нього подвійного громадянства та відсутності з його боку будь - якого виконання за виконавчим документом.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як убачається із матеріалів справи та установлено судом, на виконанні у Московському ВДВС знаходиться виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 643/8646/15-ц, виданого 17.12.2015 Московським районним судом м. Харкова, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу у розмірі 54210 доларів США та 3654 грн (а.с. 3 - 4).

24.02.2016 державним виконавцем Московського ВДВС винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 50302442 на виконання вказаного виконавчого листа (а.с. 5). Постановою головного державного виконавця від 30.11.2017 накладений арешт на все майно боржника ОСОБА_1 (а.с. 9), внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що підтверджується інформаційною довідкою № 105800284 від 30.11.2017 (а.с. 6-8).

Постановою державного виконавця від 30.11.2017 звернуто стягнення на доходи ОСОБА_1 , визначено здійснювати відрахування із доходів боржника у відповідності до чинного законодавства на користь стягувача (а.с. 17-18).

Відповідно до частин 1, 3 статті 441 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні..

Дане процесуальне положення кореспондується із вимогами матеріального права, зокрема пунктом 19 частини 3 статті 18 Закону України № 1404-VIII від 02.06.2016 "Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент звернення державним виконавцем із поданням), яким передбачено, що державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Статтею 6 Закону України № 3857-XII від 21.01.1994 «Про порядок виїзду з України і в`їзд в Україну громадян України» встановлено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього, зокрема, судовим рішенням - до виконання зобов`язань.

Зі змісту наведених норм вбачається, що тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України можливе лише за умов саме ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього за рішенням суду.

При чому за змістом статей 12, 81 ЦПК України обов`язок доказування факту ухилення боржника від виконання зобов`язань покладається, в даному випаду, на орган державної виконавчої служби, який звертається до суду із відповідним поданням.

Ухилення боржником від виконання зобов`язання за виконавчим провадженням, не є тотожним поняттю не виконання судового рішення.

У своєму поданні державний виконавець посилається на те, що під час виходу за адресою: АДРЕСА_1 їй не вдалося перевірити майновий стан ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю мешканців квартири. На виклики до Московського ВДВС боржник також не з`являється.

Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України № 1404-VIII від 02.06.2016 «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Надані разом із поданням копії документів не доводять, що постанова про відкриття провадження надсилалась ОСОБА_1 , він її отримував. Також відсутні докази і про отримання боржником виклику державного виконавця № ДВ-13/1 від 14.09.2017 (а.с. 11-12).

Таким чином, в порушення вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України державний виконавець Московського ВДВС не довів ухилення ОСОБА_1 від виконання виконавчого листа № 643/8646/15-ц від 17.12.2015.

Посилання відзиву на апеляційну скаргу на умисне відчуження ОСОБА_1 нерухомого майна для ухилення від повернення ОСОБА_2 боргу і наявність у боржника подвійного громадянства матеріалами справи також не доведені. Згідно інформаційної довідки № 157729500 від 27.02.2019, доданої до відзиву на апеляційну скаргу, ОСОБА_4 набула у власність квартиру АДРЕСА_2 21.12.2012, а будинок АДРЕСА_3 - 23.12.2004, тобто до відкриття ВП № 50302442. Дані про попереднього власника зазначеного майна у справі відсутні.

Задовольняючи подання державного виконавця, суд на зазначене вище уваги не звернув та дійшов необґрунтованого висновку про доведеність ухилення ОСОБА_1 від виконання судового рішення на користь ОСОБА_2 .

Відповідно до п.п. 2,4 ч.1, ч.2 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідно до статті 376 ЦПК України підлягає скасуванню з постановленням по справі нового судового рішення, яким у поданні головного державного виконавця Московского ВДВС Габрієлової Н.Ю. про тимчасове обмеження у виїзді за межі України ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 25 червня 2018 року скасувати, ухвалити нову постанову.

У поданні головного державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Габрієлової Наталії Юріївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 13 вересня 2019 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді А.В. Котелевець

Р.М. Піддубний