Справа № 428/8999/18
Провадження № 22-ц/810/486/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 року Луганський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Назарової М.В.,

суддів: Єрмакова Ю.В., Кострицького В.В.,

за участю секретаря Сінько А.І.,

учасники справи: позивач - ОСОБА_1, відповідачі - ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку

апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_5

на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 08 листопада 2018 року,ухваленого Сєвєродонецьким міським судом у складі: судді Посохова І.С. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зняття з реєстрації,

в с т а н о в и в:

27 липня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з вказаним позовом, який мотивував тим, що позивач є одним із власників квартири АДРЕСА_1. В зазначеній квартирі зареєстровані його сини - відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які не мешкають у спірному жилому приміщенні з 2013 року, фактичне місце їх проживання Російська Федерація.

Відповідачі втратили право на користування цим житлом внаслідок їх відсутності без поважних причин понад 5 років.

Оскільки відповідачі не проживають за вищевказаним адресом, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за них, чим об'єктивно порушуються права позивача, тому просив усунути перешкоди у праві користування власністю шляхом зняття відповідачів з реєстрації.

Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 08 листопада 2018 року залучено до участі у цивільній справі позовом ОСОБА_1 у якості третьої особи ОСОБА_4.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 08 листопада 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зняття з реєстрації відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу в якій,вважає оскаржуване рішення незаконним та таким, що винесено без повного з'ясування обставин справи та просить скасувати рішення та задовольнити його позовні вимоги.

Доводами апеляційної скарги є те, що суд дійшов хибного висновку, оскільки позивач просив в позовній заяві лише усунути перешкоди в користуванні житлом, що полягає у надмірній сплаті комунальних послуг, шляхом зняття з реєстрації синів, які тривалий час не користуються спірним житлом. Реєстрація відповідачів у квартирі носить формальний характер для відповідачів, вони є громадянами іншої країни та тривалий час не мешкають у спірній квартирі і не з'являються в ній. Тому позивач несе значні грошові втрати на сплату комунальних послуг, що пов'язане з формальною реєстрацією в квартирі четверих осіб, а не двох, як є в реальному житті.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.12.2018 року визначено головуючим суддею (суддею-доповідачем) Назарову М.В., склад колегії суддів -Єрмаков Ю.В., Стахова Н.В. Апеляційне провадження по справі відкрито 20 грудня 2018 року.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу справ від 08.01.2019 року вилучено суддю Стахову Н.В. у зв'язку із перебуванням на лікарняному, новий суддя у складі суду Кострицький В.В. Ухвалою суду від 08 січня 2019 року справу призначено до апеляційного розгляду на 31 січня 2019 року об 11-30 год.

У судовому засіданні в апеляційному суді позивач підтримав доводи своєї апеляційної скарги та наполягав на тому, що метою його звернення до суду є зняття з реєстраційного обліку синів, які тривалий час не користуються спірним житлом. Позовна заява оформлена юристом, але визначальним було його бажання виписати синів, щоб мати можливість оформити субсидію, адже він і дружина є хворими людьми, мають дохід лише у вигляді пенсії невеликого розміру, і для них як фактичних користувачів житла вартість комунальних послуг є надмірною. Якщо сини приїдуть, то у будь-який час зареєструються знов. Наразі відповідачі не мають можливості приїхати в м. Сєвєродонецьк, щоб самостійно виписатися з квартири, але надали нотаріальні заяви про визнання позову та прохання зняти їх з реєстраційного обліку.

Від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява, в якій він просить задовольнити вимоги позивача (батька) ОСОБА_1 Самостійно приїхати в м. Сєвєродонецьк Луганської області та знятися з реєстраційного обліку не має можливості за сімейними обставинами. Не заперечує та добровільно згоден передати його право користування вищевказаною квартирою його батькам, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (Вірність перекладу тексту з російської на українську мову засвідчив приватний нотаріус Сєвєродонецького міського нотаріального округу Кізіма В.В.) (а.с. 142).

Від відповідача ОСОБА_3 надійшла заява аналогічного (а.с. 143).

Заслухавши суддю-доповідача, позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відтак зазначена норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.

Порушення права пов'язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Таким чином, у розумінні закону, суб'єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (статті 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема статтею 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 12 червня 2013 року у справі № 6-32цс13.

У статті 5 ЦПК (в редакції Закону № 2147-УШ від 03.10.2017 року) визначено способи захисту, які застосовуються судом.

Умови для застосування судом іншого способу судового захисту визначені частиною другою статті 5 ЦПК, а саме:

1) неефективність існуючого способу;

2) має бути відповідна вимога, вказана в позовній заяві;

3) є інший спосіб і цей спосіб є законним.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_4 є співвласниками квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить їм на праві приватної спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25.10.1996 року НОМЕР_1 (а.с. 9).

Згідно з довідкою №28624 від 05.07.2018року про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданою Центром надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку Сєвєродонецької міської ради, станом на 05.07.2018 року, у спірній квартирі зареєстровані: позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, дружина позивача третя особа - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, сини позивача: відповідач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, відповідач - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 Вказані обставини також підтверджуються копією домової книги для прописки громадян, які проживають в АДРЕСА_7 (а.с. 10-11,13).

Як вбачається з копії актів про встановлення факту проживання/не проживання/ № 928 від 17.07.2018 року та б/н від 23.04.2015 року, затверджених директором КП «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька», в квартирі за адресою: в АДРЕСА_3, проживають ОСОБА_1, ОСОБА_4, окрім них з 2013 року ніхто не проживає (а.с. 61-62).

Згідно з випискою з домової книги АДРЕСА_8 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, постійно проживає за вказаною адресою з 29.01.2013 року по теперішній час, має паспорт громадянина Російської Федерації, військовозобов'язаний ОГВК м. Люберці Московської області (а.с. 104).

Згідно з відривною частиною бланка повідомлення про перебування іноземного громадянина або особи без громадянства ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, прибув до місця перебування за адресою:АДРЕСА_9, строк перебування до 25.11.2018 року (а.с. 39).

Вказані обставини ніким не оспорюються.

З відповіді Комунального підприємства «Сєвєродонецьккоммунсервіс» Управління житлово-комунального господарства Сєвєродонецької міської ради від 09.07.2018 року за № 1296 на ім'я позивача ОСОБА_1 вбачається відсутність можливості проведення перерахунку за споживачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які зареєстровані, але фактично не мешкають за місцем реєстрації (а.с. 150).

У зв'язку із відсутністю інформації про доходи відповідачів ОСОБА_3 протягом періоду, за який нараховуються доходи і відсутності інформації про сплату єдиного соціального внеску, позивачу ОСОБА_1 03.09.2018 року заступником голови Сєвєродонецької міської ради Луганської області відмовлено у призначенні як винятку за рішенням комісії субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива (а.с. 151).

Отже, як свідчать матеріали справи, спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу реєстрації у спірній квартирі відповідачів, які є синами позивача та третьої особи по справі, які тривалий час без поважних причин не користуються спірним житлом і які своєю реєстрацію перешкоджають позивачу отримувати передбачену законом субсидію на сплату житлово-комунальних послуг.

За змістом статі 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В суді апеляційної інстанції відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 обидва надали нотаріально посвідчені заяви, в яких кожен просить задовольнити вимоги позивача (батька) ОСОБА_1, самостійно приїхати в м. Сєвєродонецьк Луганської області та знятися з реєстраційного обліку не мають можливості за сімейними обставинами, не заперечують та згодні передати їх право користування вищевказаною квартирою їх батькам - ОСОБА_1 та ОСОБА_4

Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено право суду ухвалити рішення про задоволення позову у разі визнання відповідачем позову. Законодавець пов'язує це із наявністю законних підстав і обов'язком суду перевірити відсутність порушень таким визнанням прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Вказане визнання відповідачами позову жодним чином не порушує чиїхось прав.

Оскільки з матеріалів справи вбачається, що право позивача порушується відповідачами, які тривалий час не користуються спірним житлом без поважних причин, не сплачують вартість комунальних послуг, а позивач, який фактично опікується цим житлом, несе всі витрати по його утримання, і за умови вкрай скрутного свого матеріального становища позбавлений змоги утримувати спірне житло та сплачувати такі витрати у повному обсязі, позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, оскільки з огляду на порушене його право останнє підлягає захисту у спосіб, що відповідає змісту порушеного права, а саме - визнання відповідачів такими, що втратили право користування спірним житлом.

Оскільки питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст.405 ЦК України), то наведене є законною підставою для знаття відповідачів з реєстраційного обліку у спірній квартирі.

Вказане неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи з огляду на вимоги п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є підставлю для скасування рішення та ухвалення нового про часткове задоволення позову ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 08 листопада 2018 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_6.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складення повного тексту постанови - 04 лютого 2019 року.

Головуючий

Судді: