Постанова

Іменем України

01 липня 2019 року

м. Київ

справа № 469/1345/16-ц

провадження № 61-21950св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Журавель В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересована особа - Березанський районний центр Управління Державної міграційної служби України у Миколаївській області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Миколаївської області від 08 лютого 2017 року у складі колегії суддів: Колосовського С. Ю., Довжук Т. С., Ямкової О. О.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України з червня 1990 року до 24 серпня 1991 року.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що у червні 1990 року він, будучи громадянином республіки Туркменістан, переїхав проживати до Української РСР, де постійно проживав до 24 серпня 1991 року, а саме: у м. Одесі, а потім у с. Коблево Березанського району Миколаївської області.

Оскільки встановлення факту постійного проживання має юридичне значення для отримання громадянства, просив суд задовольнити його вимоги.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 22 грудня 2016 року в складі судді Тавлуя В. В. заяву ОСОБА_1 задоволено.

Встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 на території України з червня 1990 року до 24 серпня 1991 року.

Суд першої інстанції, виходив із того, що факт постійного проживання заявника на території України з червня 1990 року до 24 серпня 1991 року підтверджений належними доказами.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 08 лютого 2017 року рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 22 грудня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення, апеляційний суд виходив з недоведеності позивачем факту постійного проживання на території України у вказаний ним період.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Не погодившись з рішенням апеляційного суду, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга ОСОБА_1 аргументована тим, що суд апеляційної інстанції вирішуючи спір, надав неналежну правову оцінку доказам, що містяться у матеріалах справи та дійшов помилкового висновку про відмову в задоволення його заяви про встановлення факту, що має юридичне значення.

Відзив/заперечення на касаційну скаргу

Березанський районний центр Управління Державної міграційної служби України у Миколаївській областіподав заперечення на касаційну скаргу ОСОБА_1 , у якому просить залишити без задоволення касаційну скаргу та без змін оскаржуване судове рішення, яке ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 березня 2017 року відкрито касаційне провадження в справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Березанський районний центр Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області, про встановлення факту, що має юридичне значення та витребувано з Березанського районного суду Миколаївської області зазначену справу.

У травні 2018 року вказану справу передано до Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 на території Узбекської РСР та є громадянином Туркменістану.

Встановлення факту постійного проживання на території України необхідно заявнику для отримання громадянства України.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Суд перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Належність та набуття громадянства України встановлюється відповідно до Закону України «Про громадянство України».

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1992 року.

Пунктом 3 частини другої статті 9 Закону України «Про громадянство України» визначено, що безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України.

Відповідно до пункту 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, ОСОБА_1 , як на підставу такого звернення, посилався на відсутність у нього документів, що підтверджують факт його постійного проживання на території України з червня 1990 року до 24 серпня 1991 року та на необхідність відповідного рішення суду для отримання ним громадянства України.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції вважав, що факт постійного проживання заявника на території України з червня 1990 року до 24 серпня 1991 року підтверджений належними та допустимими доказами.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції та скасовуючи його, суд апеляційної інстанції вважав недоведеними обставини, які місцевий суд вважав встановленими.

Відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд встановив, що надані ОСОБА_1 довідки садівничого товариства «Лазурь» від 28 листопада 2016 року і Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області від 14 грудня 2016 року носять суперечливий характер та не містять даних, які підтверджують факт його постійного проживання на території України у спірний період.

Зокрема, відповідно до довідки голови правління СТ «Лазурь» від 28 листопада 2016 року ОСОБА_1 тимчасово проживав у 1991 році на території садового масиву «Тилигул-Кошари» Комінтернівського району Одеської області.

Згідно з довідкою сільського голови Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області від 14 грудня 2016 року ОСОБА_1 влітку 1991 року проживав у с. Коблеве Березанського району Миколаївської області.

Допитані під час розгляду справи судом першої інстанції в якості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 також не підтвердили безперервність проживання заявника на території України у спірний період, а лише зазначили, що знають ОСОБА_1 через його батька.

Інших документів про постійну чи тимчасову реєстрацію на території України, або про реєстрацію на території України свого паспорту на той час, заявником не надано.

За таких обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, правильним є висновок апеляційного суду, що позивач не довів факту постійного проживання на території України у вказаний ним період, а отже підстави передбачені Законом України «Про громадянство України» для задоволення його заяви відсутні.

Доводи касаційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновку суду апеляційної інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині судового рішення, а зводяться до оцінки доказівта незгоди заявника з висновком суду щодо їх оцінки, а також містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх спростував.

Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів згідно з положеннями статті 400 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзобов`язуєсуди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

За правилами статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про залишення без задоволення касаційної скарги та залишення без змін рішення апеляційного суду Миколаївської області від 08 лютого 2017 року, оскільки судове рішення є законним та обґрунтованим.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Миколаївської області від 08 лютого 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Журавель

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук