Справа № 404/5934/18
Номер провадження 2/404/3177/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2019 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі : головуючого судді - Бершадської О.В. за участі секретаря - Вітохіної Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року позивач звернулась в суд з позовом , яким просить стягнути із відповідача на її користь 73 265,27 грн. боргу за договором позики від 18.09.2013 року; 197 385,00 грн.- пені, а також понесені судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що між нею та ОСОБА_2 укладено 18.09.2013 року договір позики , посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_3 і зареєстрований в реєстрі № 698, за умовами якого вона надала відповідачу позику в сумі 95 731,11 (дев'яносто п'ять тисяч сімсот тридцять одну гривню 11 коп.) грн., строком по 18.09.2018 року. Підтвердженням факту отримання відповідачем коштів по Договору є її заява від 08.09.2013 року (п. 13 Договору). На даний час відповідач зобов'язання за Договором позики не виконує, у визначені Договором позики строки, кошти не повертає. Відповідачем було повернено кошти в розмірі 12 465,84 грн.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда № 404/2707/16-ц від 27.07.2016 року стягнуто із відповідача на її користь позику за Договором позики від 1 8.09.2013 року в сумі 10 000,00 грн. Рішення суду не виконане. Пунктом 19 Договору позики від 18.09.2013 року передбачено, що якщо Позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити пеню у розмірі 1 (одного) відсотка від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Станом на 27.08.2018 року, заборгованість відповідача перед нею становить 270 650,27 грн., з яких: 83 265,27 грн. - 10 000,00 грн. (стягнута за рішенням суду) = 73 265,27 грн. - позика: 197 385,00 грн. - пеня.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Бершадську О.В. для розгляду справи про стягнення боргу за договором позики.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 вересня 2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання представник позивача надала заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримала та не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась, правом подачі відзиву на позов не скористалась. За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди сторони позивача , суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, із наступних підстав. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. У відповідності до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК України).

Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (стаття 1049 ЦК України).

Відповідно до статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Стаття 1051 ЦК України встановлює, що позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини.

Судом встановлено, що 18 вересня 2013 року ОСОБА_1 (позикодавець) та ОСОБА_2 (позичальник) уклали договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_3, відповідно до якого позивач при укладенні цього договору передала у власність відповідачу строком до 18.09.0218 року грошові кошти у розмірі 95 731,11 грн, а відповідач зобовязалася повернути позивачу таку ж суму грошових коштів без нарахування процентів у строк до 18.09.2018 року, включно. У пунктах 6, 13 договору позики зазначено, що підписання цього договору сторонами є підтвердженням факту отримання позичальником 95 731,11 грн.

Відповідно до пункту 2 договору сторони домовилися, що повернення позичальником позикодавцеві отриманої ним суми грошових коштів (позики) здійснюється позичальником частками, розмір яких зазначено в графіку повернення позики, щомісяця протягом 60 місяців починаючи повернення коштів з 18 жовтня 2013 року та закінчуючи повернення коштів 18 вересня 2018 року.

Відповідачем було повернено 24.09.2013 року, 14.11.2013 року, 18.12.2013 року, 18.01.2014 року, 19.02.2014 року, 20.03.2014 року кошти на загальну суму 12 465,84 грн.

Крім того, заочним рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 липня 2016 року, яке набрало законної сили 12.08.2016 року, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10 000,00 грн. заборгованості за договором позики та 551,20 грн. судового збору (а.с. 9).

Пунктом 19 договору передбачено, що у випадку порушення позичальником умов п.2; п. 3; п.4 та п.6 договору порушення позичальником пункту 6 цього договору позичальник сплачує пеню у розмірі 1 (одного) відсотка від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Станом на 27.08.2018 року, заборгованість відповідача становить 270 650,27 грн., з яких: 83 265,27 грн. - 10 000,00 грн. (стягнута за рішенням суду) = 73 265,27 грн. - позика; 197 385,00 грн. - пеня, розрахунок якої додається (а.с. 10).

Таким чином, суд враховує, що відповідач не виконала взятих на себе зобов'язань по договору позики, грошові кошти не повернула, а тому з останньої підлягає до стягнення на користь позивача 73 265,27 грн.- боргу за договором позики від 18.09.2013 року та 197 385,00 грн.- пені. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача- 2 706,50 грн. внесеного судового збору ( а.с. 1).

На підставі ст.ст. 526, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 73 265,27 грн. боргу за договором позики від 18.09.2013 року; 197 385,00 грн.- пені, а також 2 706,50 грн.- сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Кіровський районний суд м. Кіровограда).

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1;

відповідач: ОСОБА_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Повне судове рішення складено 18.02.2019 року.

Суддя Кіровського О. В. Бершадська

районного суду

м.Кіровограда