печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2019 року суддя Печерського районного суду м. Києва Бусик О. Л., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України,

ВСТАНОВИВ:

10 липня 2019 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана заява.

У відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення та ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), визначено суддю та передано, для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом (частина третя ст. 294ЦПК України).

У відповідності до частини першої статті 317 ЦПК України, враховуючи положення частини п`ятої статті 177 ЦПК України, згідно з якою на заявника покладено обов`язок подання до своєї заяви всіх доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються вимоги, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Окрім того, відповідно до частини п`ятої статті 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Натомість, до заяви про встановлення факту смерті заявником не додано доказів перебування у родинних зв`язках заявника з ОСОБА_2 , яка померла на тимчасово окупованій території - у м. Донецьк Донецької області, факт смерті якої вона просить встановити, зазначаючи лише, що є її донькою.

І За частиною третьою статті 42 та частиною четвертою статті 294 ЦПК України, у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи, за участі яких суд розглядає справи окремого провадження.

Згідно з частиною першою статті 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Заінтересованими особами у справах окремого провадження, залежно від мети встановлення факту, є ті особи, на чиї права та обов`язки може вплинути його встановлення.

Так, відповідно до роз`яснень пункту 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, заінтересованими особами в цих справах можуть бути, наприклад, відділи соціального захисту населення - у справах про встановлення факту перебування на утриманні особи, яка померла, для призначення пенсії заявникові; інші спадкоємці - у справах про встановлення факту прийняття спадщини; органи внутрішніх справ - у справах про встановлення факту родинних відносин для вирішення питання про належність до громадянства України; органи страхування - у справах про встановлення факту належності страхового свідоцтва.

Відтак відділ державної реєстрації актів цивільного стану, до якого заявник зверталася із заявою про реєстрацію факту смерті, має брати участь у розгляді справи як заінтересована особа, яку заявник не залучила до участі, та не надала копії всіх додатків разом із заявою, в порушення вимог частини першої статті 177 ЦПК України, положення котрої застосовуються на підставі частини третьої статті 294 ЦПК України.

ІV. Положеннями статті 95 ЦПК України закріплено зміст поняття письмових доказів, що застосовується у розумінні цивільного процесу. Так, частиною першою вказаної статті зазначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення, одночасно підтверджуючи достовірність наданої копії доказу.

Документи підлягають засвідченню згідно з Національним стандартом України, затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики №55 від 07 квітня 2003 року «ДСТУ 4163-2003», за яким відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту 23 [підпису].

Незасвідчені або неправильно засвідчені копії документів можуть бути належними, проте недопустимими доказам, оскільки у випадках передбачених законодавством певні обставини справи повинні або не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Разом з тим додатки до заяви - копії документів не містять підпису із зазначенням дати засвідчення ані позивача, ані уповноваженого представника. Копії мають бути належної якості, щоб на них можна було прочитати весь текст документа, чітко було видно всі реквізити, поля документа не було порушено.

Оскільки, заявником не виконано вимоги ст. ст. 177 та 317 ЦПК України, судом застосовуються норма, передбачена ст. 185 цього Кодексу - заява залишається без руху, про що повідомляється заявник і йому надається строк для усунення недоліків. У разі не виконання вимог ухвали у визначений строк заява буде вважатись неподаною та повернута заявникові.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1-20, 175, 177, 315-318 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України залишити без руху.

Надати заявнику строк протягом десяти днів для усунення зазначених недоліків, який починає перебіг з дня отримання заявником ухвали.

Ухвала не підлягає оскарженню, набирає законної сили негайно після її підписання суддею, заперечення на неї включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя О. Л. Бусик