Справа № 308/3650/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 червня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді Джуги С.Д.

суддів Собослоя Г.Г., Куштана Б.П.

з участю секретаря: Чучки Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 жовтня 2018 року, ухваленого суддею Данко В.Й., у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христини Миколаївни, Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Траст Фінанс", третя особа: Районний відділ державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

встановив:

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаним позовом.

Позов мотивує тим, що 30 липня 2008 року між нею та закритим акціонерним товариством «Електрон Банк» було укладено кредитний договір №KF 51194, відповідно до якого банк надав їй кредит в розмірі 17000,00 доларів США. 31.07.2008 року з метою забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між нею та ЗАТ «Електрон Банк» було укладено іпотечний договір, відповідно до якого предметом іпотеки виступило нерухоме майно, а саме земельна ділянка, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер № НОМЕР_1 , цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку. У зв`язку з простроченням зобов`язання за кредитним договором банк звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом про стягнення з неї заборгованості. Так, 29.11.2010 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області винесено рішення про стягнення з неї грошових коштів в розмірі 153778,12 грн. за договором кредиту, а також понесених позивачем витрат в розмірі 120,00 грн. та 1700 грн. державного мита. Вказує, що у зв`язку з важким матеріальним становищем вона немала змоги виконувати дане рішення суду, однак влаштувалась на роботу та на даний час вищевказане рішення виконується шляхом утримання коштів із заробітної плати. Незважаючи на те, що є рішення суду по кредитному договору, банк звернувся до приватного нотаріуса Барбуляк Х.М., яка 01.08.2014 року вчинила виконавчий напис №2817 по іпотечному договору, який передбачає звернення стягнення на нерухоме майно земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер № НОМЕР_1 , що належить їй на праві власності. Зазначає, що нотаріусом всупереч вимогам закону, не було з`ясовано питання щодо безспірності заборгованості, зокрема розміру основної суми боргу, штрафу, пені та відсотків за користування кредитом, не було з`ясовано даного питання з боржником про суму заборгованості. Крім того, нотаріусом не було взято до уваги, що за умовами кредитного договору строк виконання зобов`язання не настав. Також вказує, що згідно чинного законодавства України, банк за один місяць до подання документів для вчинення нотаріального напису зобов`язаний повідомити іпотекодавця належним чином про вчинення цих дій, однак її не було повідомлено, чим були порушені її права на захист. Також вказує, що звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження на підставі виконавчого напису нотаріуса відповідно до ст.26 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» (у редакції, чинній до внесення змін, згідно із законом від 22.09.2011 року ) не передбачалось. З посиланням на викладене, позивач просила суд визнати виконавчий напис, зареєстрований за №2817 від 01.08.2014 року, вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М., відносно майна, що було передано за договором KF №51194 від 30.08.2008 року, в іпотеку для забезпечення кредиту, укладеним між ОСОБА_1 та ВАТ «Електрон Банк» таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 жовтня 2018 року у позові відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. В обґрунтування скарги посилається на те, що виконавчий напис видано неправомірно, так як відсутня безспірність суми, оскільки ще до вчинення виконавчого напису Банк звертався до суду з позовом про стягнення заборгованості і наявне рішення суду; кредитний договір на підставі якого вчинено виконавчий напис нотаріально посвідчений не був. Крім того, у повідомленні і у виконавчому листі вказано різні суми для стягнення заборгованості.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції, виходив з того, що виконавчий напис вчинено з дотриманням вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

З даним висновком не погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Так, статтею 87 Закону України «Про нотаріат» та п.п.3.1, 3.1 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджено наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. за № 296/5, передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 від 29 червня 1999 року для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Пунктом 3.5 Порядку передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Відповідно до частини 1 статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Встановлення вказаного трьохрічного обмеження на вчинення виконавчого напису не є формальністю позаяк узгоджується з приписами Глави 19 ЦК України, якою визначено загальну трьохрічну позовну давність. Позаяк включення у загальний розмір заборгованості частини платежів, які нараховані поза межами строків позовної давності, в будь-якому разі свідчать про спірність такої суми.

Матеріалами справи встановлено, що 30.07.2008 року, між ВАТ «Електрон Банк» (правонаступником якого є ПАТ ВіЕс Банк) та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № KF 51194, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримала кредитні кошти у розмірі 17000,00 доларів США, на строк до 28.07.2023 року, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 13,50 % річних.

31.07.2008 року між ВАТ «Електрон Банк» (правонаступником якого є ПАТ ВіЕс Банк) та ОСОБА_1 , було укладено іпотечний договір, згідно з яким остання з метою виконання основного зобов`язання за кредитним договором № KF 51194, передала в іпотеку нерухоме майно, а саме земельну ділянку площею 0,09 га., шо розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер № НОМЕР_1 , цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку.

29 грудня 2017 року укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Траст Фінанс " набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до ОСОБА_1 , яка є боржником Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк».

01.08.2014року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. вчинено виконавчий напис за реєстровим № 2817 згідно якого запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно, разом з усіма його приналежностями, а саме, земельну ділянку площею 0,09 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер № НОМЕР_1 , що належить боржнику ОСОБА_1 . За рахунок коштів, отриманих від реалізації вищевказаного нерухомого майна запропоновано задовольнити вимоги ПАТ «ВіЕс Банк» за період з 01січня 2009 року по 01 серпня 2014 року включно в розмірі : еквівалентному 16530 доларів США, що станом на 01.08.2014 року становить 199967,50 грн. заборгованість за кредитом; еквівалентному 12 354,84 доларів США, що станом на 01.08.2014 року становить 149459,56 грн. заборгованість по процентах; еквівалентному 12693,41 доларів США, що станом на 01.08.2014 року становить 153555,32 грн. нарахована пеня за період з 31.07.2013 року по 01.08.2014 року, що становить загальну суму еквівалентну 41578,25 доларів США, що станом на 01.08.2014 року становить 502982,38 грн. (а.с.21)

Для вчинення даного виконавчого напису нотаріусу подана: заява ПАТ ПАТ «ВіЕс Банк», в якій банк просить звернути стягнення на предмет застави земельну ділянку в рахунок погашення заборгованості за укладеним 30.07.2008 року з ОСОБА_1 кредитним договором за період з 01 січня 2009 року по 01 серпня 2014 року, яка складає 41 478,25 доларів США, в тому числі: заборгованість за кредитом - 16530 доларів США, що станом на 01.08.2014 року становить 199967,50 грн.; заборгованість по процентах - 12 354,84 доларів США, що станом на 01.08.2014 року становить 149459,56 грн.; нарахована пеня за період з 31.07.2013 року по 01.08.2014 року - 12693,41 доларів США, що станом на 01.08.2014 року становить 153555,32 грн. До даної заяви долучено додатки: оригінал розрахунку загальної заборгованості; оригінал договору застави; кредитний договір; Додаток №1 до кредитного договору; копія заяви про видачу готівки; довіреність представника банку.(а.с.71-84)

Таким чином, з поданих документів нотаріусу вбачається, що банком на момент звернення до нотаріуса про вчинення виконавчого напису не було долучено письмову вимогу до боржника ОСОБА_1 про усунення порушення зобов`язання за договором і сплату заборгованості та докази її направлення боржнику.

Однак, до відзиву на позовну заяву нотаріус долучив повідомлення вимогу банку до ОСОБА_1 про необхідність достроково повністю повернути кредит, а саме 16 530 доларів США простроченого боргу та 2 872, 22 доларів США простроченої заборгованості за процентами (а.с.85).

Разом з тим, при вчиненні виконавчого напису не враховано, що у поданій заяві про вчинення виконавчого напису банком вказано суму заборгованості в розмірі 41 478,25 доларів США, в тому числі: заборгованість за кредитом 16 530 доларів США,; заборгованість по процентах - 12 354,84 доларів США; пеня 12 693,41 доларів США. Тобто, у письмовій вимозі боржнику та виконавчому написі вчиненому нотаріусом наявні різні суми заборгованості щодо відсотків, та пені в сумі 12 693,41 доларів США, яка взагалі не вказана у письмовій вимозі.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 20.11.2010 року, яке набрало законної сили, з ОСОБА_1 вже стягнута заборгованість станом на 26 квітня 2010 року за вказаним кредитним договором в розмірі 153 778,12грн, в тому числі 16 530 доларів США залишок по кредиту та 2853,87 доларів США несплачені відсотки.

За виконавчим написом нотаріуса за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна з позивача запропоновано повторно задовольнити вимоги банку для погашення заборгованості за кредитом в сумі 16530 доларів США, та заборгованості по процентах, нарахованих в період з 01 січня 2009 року по 26 квітня 2010 року, які стягнуті за рішенням суду.

Більше того, слід зауважити, що пред`явивши позов про стягнення заборгованості за кредитним договором кредитор змінив строк дії договору і вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі, а тому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. (Правовий висновок ВП Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц).

Таким чином, після пред`явлення банком позову до ОСОБА_1 у 2010 році, банк взагалі не вправі нараховувати відсотки за укладеним кредитним договором, а тому заборгованість по відсотках, які нараховані після пред`явлення позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, не відповідає вимогам ч.1 ст. 1048 та ч.2 ст. 1050 ЦК України.

За вказаних обставин неправильно визначена Банком і пеня в сумі 12 693,41 доларів США за період з 31.07.2013 року по 01.08.2014 року щодо стягнення якої, згідно з п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України, встановлені скорочені строки позовної давності один рік.

Наведені обставини дають суду підстави для висновку, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус належним чином не переконався у безспірності сум, що зазначені у виконавчому написі, а тому не мав передбачених законом підстав для вчинення виконавчого напису.

Суд першої інстанції при розгляді справи вищенаведені вимоги закону та обставини справи не врахував, не перевірив належним чином доводів боржника і не дав їм правильної юридичної оцінки та дійшов помилкових висновків, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено на законних підставах з дотриманням встановленого законом порядку та необґрунтовано відмовив у заявленому позові.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції, відповідно до приписів ст.376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову з вищенаведених підстав.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За подачу позову позивачем сплачено 640 грн. судового збору, а за подачу апеляційної скарги - 960 грн. Загальний розмір судових витрат понесених позивачем становить 1600 грн. Дана сума підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 жовтня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христини Миколаївни, Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Траст Фінанс", третя особа: Районний відділ державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати виконавчий напис, зареєстрований за №2817 від 01.08.2014 року, вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христиною Миколаївною, відносно майна, що було передано за договором KF №51194 від 30.08.2008 року, в іпотеку для забезпечення кредиту, укладеним між ОСОБА_1 та ВАТ «Електрон Банк» таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христини Миколаївни та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Траст Фінанс" на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі по 800 грн. (вісімсот гривень) з кожного.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 04 липня 2019 року .

Головуючий:

Судді: