Провадження № 2-з/742/18/19
Єдиний унікальний № 742/885/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2019 року м.Прилуки

Суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області Коваленко А.В. , розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

До Прилуцького міськрайонного суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , автомобіль марки Volkswagen LT 46 д.н.з. НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 та заборонити ОСОБА_2 здійснювати будь-які дії щодо відчуження вказаного транспортного засобу.

Дану заяву аргументує тим, що на ім`я ОСОБА_2 зареєстровано автомобіль марки Volkswagen LT 46 д.н.з. НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 , що є предметом спору за вищевказаним позовом.

На заяву про збільшення позовних вимог за вказаним позовом, ОСОБА_2 надав відзив, в якому зазначено, що автомобіль марки Volkswagen LT 46 д.н.з. НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 , що придбаний ними в період шлюбу, було продано ОСОБА_2 06.07.2014 року ОСОБА_3 .

За таких обставин, оскільки вказаний автомобіль зареєстровано на ОСОБА_2 , то останній не обмежений в відчуженні даного автомобіля і може безперешкодно здійснити його відчуження третім особам, що унеможливить в подальшому поділ вказаного майна.

Як вбачається з матеріалів справи, з підстав позову вбачається наявність реального спору між позивачем та відповідачами, а також вбачається наявність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову, що підтверджується наступним.

Наведені обставини підтверджують можливість подальших умисних дій відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_2 на вибуття з його права власності спірного автомобіля шляхом його відчуження будь-якій третій особі, що призведе до неможливості поділу автомобіль та неможливості виконання рішення суду.

Отже позивач вважає, що наведені ним обставини вказують на наявність підстав для забезпечення позову, що надасть в подальшому можливість уникнути неможливості виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Також накладення арешту на автомобіль лише обмежить право відповідача за зустрічним позовом на його відчуження і жодним чином не порушить його право на користування вказаним автомобілем.

Вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Особи, які беруть участь у справі в цивільному процесі, при використанні механізму забезпечення позову повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких може бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

У відповідності до ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії, передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору.

Згідно роз`яснень, викладених в п.п.3, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулась з зустрічним позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, в тому числі автомобіль марки Volkswagen LT 46 д.н.з. НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 , шляхом визнання права власності на 1/2 автомобіля.

Відповідно до листа ТСЦ 7442 РСЦ МВС в Чернігівській області на ім`я ОСОБА_2 зареєстровано автомобіль марки Volkswagen LT 46 д.н.з. НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 .

Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачає, що особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до ч.ч.5-7 ст.153 ЦПК України, залежно від обставин справи, суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

За таких обставин суд дійшов висновку що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки ОСОБА_2 може в будь-який час до ухвалення рішення суду по справі спробувати відчужити транспортний засіб. Тому слід задовольнити заяву про забезпечення позову, наклавши арешт на автомобіль, шляхом заборони його відчужувати.

Даний спосіб забезпечення позову, не порушить право ОСОБА_2 на володіння та користування транспортним засобом і буде співмірним з заявленими позовними вимогами.

Керуючись ст.ст.149-153, 259-261 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження на транспортний засіб типу - марки Volkswagen LT 46 д.н.з. НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 , який належить на праві власності ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Коваленко А.В.