Справа № 713/216/17
Провадження №2/713/2/19
14.02.2019 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Пилипюка І.В., з участю секретаря судового засідання Паучек Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вижниця в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, про відшкодування матеріальної шкоди, завданої незаконними діями органу досудового розслідування, -
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, про відшкодування матеріальної шкоди, завданої незаконними діями органу досудового розслідування.
У позові вказував, що 15.02.2013 року прокурором Чернівецької міжрайонної прокуратури з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері до ЄРДР внесено відомості по факту вчинення посадовими особами Карапчівської сільської ради злочину, передбаченого ч.3 ст.365 КК України і розпочато досудове розслідування. В ході здійснення досудового розслідування даного кримінального провадження слідчим прокуратури до ЄРДР були внесені додаткові відомості про злочин, передбачений ч.1 ст.366 КК України - по факту складання 27.12.2012 року посадовими особами Карапчівської сільської ради розпорядження №63, яке стосується визначення відповідальної особи за санітарний стан на території Карапчівської сільської ради.
Вчинення вказаних злочинів було інкриміновано йому шляхом вручення 27.09.2013 року слідчим прокуратури письмового повідомлення про підозру, яке було підписано в.о. прокурора Чернівецької області Вітруком О.В.
У ході судового розгляду Вижницьким районним судом кримінального провадження, яке відбулося з 29.11.2013 року до 03.10.2014 року, законність врученого йому повідомлення про підозру прокурором не була доведена.
У судовому засіданні, яке відбулося 06.05.2014 року, прокурор Порушник Р.І. шляхом зміни повідомлення про підозру в порядку ст.279 КПК України відмовився від підтримання державного обвинувачення за ч.1 ст.366 КК України, що згідно п.2 ч.2 ст.284 КК України стало підставою для закриття судом кримінального провадження в цій частині.
При подальшому судовому розгляді даного кримінального провадження прокурором не надано доказів на підтвердження законності пред'явлення йому підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.365 КК України, внаслідок чого його було виправдано вироком суду від 03.10.2014 року.
Даний вирок оскаржувався прокурором з підстав допущення судом першої інстанції вимог процесуального законодавства та невідповідності висновків суду, викладених у вироку, обставинам справи, у зв'язку з чим апеляційним судом повторно досліджувались обставини, на які посилався апелянт у поданій скарзі. Апеляційний розгляд справи відбувався з 10.12.2014 року по 27.01.2015 року, і за результатами розгляду скарги прокурора виправдувальний вирок суду першої інстанції залишено без змін.
Вважає, що цими процесуальними документами підтверджується незаконне повідомлення його про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.365 КК України.
Отже, у зв'язку із незаконним повідомленням про підозру він перебував під слідством і судом з 27.09.2013 року по 27.01.2015 року, тобто 16 місяців, а тому відповідно до ч.1 ст.1176 ЦК України та п.1 ст.1 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» має право на відшкодування завданої йому матеріальної шкоди.
Згідно п.п.1, 2 ст.2 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» таке право у нього виникло у зв'язку з відмовою прокурора через 7 місяців від обвинувачення його у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, що стало підставою для закриття судом кримінального провадження в цій частині, та у зв'язку з виправданням його судом за ч.3 ст.365 КК України.
Доказами сплати ним адвокату ОСОБА_2 3700,00 грн. є угода від 14.11.2014 року, Відомість обліку виконаної роботи згідно цієї угоди та три квитанції адвоката.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. До початку розгляду справи по суті подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. У разі неявки представника відповідача щодо заочного рішення не заперечує.
У судове засідання представник відповідача Держави Україна в особі Державної казначейської служби України не зявився, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про що є відомості в матеріалах справи. Причини своєї неявки суду не повідомив та у встановлений судом строк відзив на позов не подав.
З письмової згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали судового провадження №713/2640/13-к (провадження №1-кп/713/3/14), з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню в повному обємі з таких підстав.
З наданих позивачем ОСОБА_1 на підтвердження позовних вимог доказів та з оглянутих матеріалів судового провадження №713/2640/13-к (провадження №1-кп/713/3/14) судом установлено такі обставини.
06.05.2014 року прокурор Чернівецької міжрайонної прокуратури з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері ОСОБА_3 відмовився від підтримання державного обвинувачення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.366 КК України.
Вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 03.10.2014 року по справі №713/2640/13-к (провадження №1-кп/713/173/13) по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000006 від 15.02.2013 року ОСОБА_1 виправдано за ст.365 ч.3 КК України, що підтверджується його копією.

Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 27.01.2015 року (провадження №11-кп/794/10/15) вирок Вижницького районного суду Чернівецької області від 03.10.2014 року залишено без змін, що підтверджується її копією.

Тобто досудове розслідування та судовий розгляд (перша та апеляційна інстанція) кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000006 від 15.02.2013 року відбувалися з 15.02.2013 року до 27.01.2015 року.

01.07.2016 року ОСОБА_1 звернувся до прокурора Чернівецької області Якимчука М.К. із заявою «Про ухвалення постанови про відшкодування завданої шкоди органом досудового розслідування», у якій посилаючись на ст.12 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» просив із числа очолюваної ним регіональної прокуратури визначити конкретного працівника для розгляду поданої ним заяви про ухвалення постанови про стягнення з Державного бюджету України 14500,00 грн. за надану йому правову допомогу, що підтверджується його копією.

Листом заступника прокурора Чернівецької області Дутковського А. №15-1714-13 від 29.07.2016 року ОСОБА_1 повідомлено, що його заява розглянута, однак орган, який здійснював досудове розслідування у кримінальному провадженні, за результатами якого до Вижницького районного суду скеровано відносно нього обвинувальний акт, а саме Чернівецьку міжрайонну прокуратуру з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері відповідно до наказу Генерального прокурора України №161ш від 05.12.2014 року ліквідовано. Відповідно до ст.12 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» вимога про компенсацію понесених ним витрат у зв'язку з наданням юридичної допомоги представляється до суду, який розглядав справу у першій інстанції. За таких обставин рекомендовано звернутися з аналогічною заявою до суду, який розглядав справу. Наведене підтверджується копією зазначеного листа.

27.09.2013 року між адвокатом ОСОБА_2 та ОСОБА_1, підозрюваним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.365, ч.1 ст.366 КК України, укладено угоду про надання правової допомоги по кримінальній справі, що підтверджується її копією.

Умовами даної угоди встановлено види послуг, які захисник ОСОБА_2 повинна надати підозрюваному ОСОБА_1 на стадії досудового розслідування та під час судового розгляду в суді першої інстанції та порядок їх оплати останнім.

З копії відомості обліку виконаної роботи згідно угоди від 27.09.2013 року про надання правової допомоги ОСОБА_1 адвокатом ОСОБА_2 за вересень-жовтень 2013 року вбачається, що:

відповідно до п.3.1 Угоди 27.09.2013 року захисник ОСОБА_2 ознайомилася з повідомленням про підозру від 26.09.2013 року та взяла участь в допиті підозрюваного ОСОБА_1 слідчим Чернівецької міжрайонної прокуратури з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері, сума 500,00 грн.;

відповідно до п.3.3 Угоди 30.09.2013 року захисник ОСОБА_2 взяла участь в судовому засіданні Шевченківського районного суду м. Чернівці при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_1, сума 200,00 грн.;

відповідно до п.3.3 Угоди 01.10.2013 року та 02.10.2013 року захисник ОСОБА_2 взяла участь в судових засіданнях Шевченківського районного суду м. Чернівці при розгляді клопотання слідчого про відсторонення від посади ОСОБА_1, сума 500,00 грн.

Всього виконано робіт на стадії досудового розслідування на суму 1250,00 грн.

З копії відомості обліку виконаної роботи згідно угоди від 27.09.2013 року про надання правової допомоги ОСОБА_1 адвокатом ОСОБА_2 за жовтень 2013 року вбачається, що:

відповідно до п.3.3 Угоди з 01.10.2013 року по 04.10.2013 року захисник ОСОБА_2 ознайомлювалася з матеріалами досудового розслідування та подавала клопотання слідчому про долучення додаткових доказів, сума 1200,00 грн.;

відповідно до п.3.4 Угоди 04.10.2013 року захисник ОСОБА_2 складала апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді від 02.10.2013 року про відсторонення ОСОБА_1 від посади голови Карапчівської сільської ради, сума 150,00 грн.;

відповідно до п.3.4 Угоди 07.10.2013 року, 10.10.2013 року захисник ОСОБА_2 брала участь в апеляційному суді при розгляді поданої апеляції на ухвалу слідчого судді від 02.10.2013 року, сума 200,00 грн.;

відповідно до п.3.1 Угоди 16.10.2013 року подано клопотання прокурору про зміну підслідності, сума 200,00 грн.;

відповідно до п.3.6 Угоди 17.10.2013 року проведено опитування шести свідків в с. Карапчів, сума 350,00 грн.;

відповідно до п.3.7 Угоди 31.10.2013 року ознайомлення з обвинувальним актом та підготовка клопотання до суду про його повернення прокурору, сума 400,00 грн.

Всього виконано робіт на стадії досудового розслідування на суму 2500,00 грн.

З копії відомості обліку виконаної роботи згідно угоди від 27.09.2013 року про надання правової допомоги ОСОБА_1 адвокатом ОСОБА_2 за листопад-грудень 2013 року вбачається, що:

відповідно до п.3.8.1 Угоди захисник ОСОБА_2 29.11.2013 року взяла участь у підготовчому судовому засіданні Вижницького районного суду, сума 300,00 грн.;

відповідно до п.3.7 Угоди 24.11.2013 року та 25.11.2013 року ознайомлення з обвинувальним актом та підготовка ОСОБА_1 до дачі показань по обвинуваченню його за ч.3 ст.365 та ч.1 ст.366 КК України, сума 500,00 грн.;

відповідно до п.3.8.2 Угоди захисник ОСОБА_2 26.12.2013 року взяла участь у судовому засіданні при розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_1, сума 500,00 грн.

Всього виконано робіт на стадії судового розгляду справи на суму 1300,00 грн.

З копії відомості обліку виконаної роботи згідно угоди від 27.09.2013 року про надання правової допомоги ОСОБА_1 адвокатом ОСОБА_2 за січень-вересень 2014 року вбачається, що:

відповідно до п.3.8.2 Угоди захисник ОСОБА_2 10.01.2014 року взяла участь у судовому засіданні Вижницького районного суду, сума 500,00 грн.;

відповідно до п.3.8.3 Угоди 21.01.2014 року взяла участь у судовому засіданні, яке відкладено за клопотанням прокурора, сума 250,00 грн.;

відповідно до п.3.8.3 Угоди 22.01.2014 року взяла участь у судовому засіданні, яке відкладено не з'явився свідок, сума 250,00 грн.;

відповідно до п.3.8.3 Угоди 04.02.2014 року взяла участь у судовому засіданні, яке відкладено за клопотанням цивільного позивача, сума 250,00 грн.;

відповідно до п.3.8.2 Угоди захисник ОСОБА_2 03.04.2014 року взяла участь у судовому засіданні, сума 500,00 грн.;

відповідно до п.3.8.3 Угоди 17.04.2014 року взяла участь у судовому засіданні, яке відкладено не з'явилися свідки, сума 250,00 грн.;

відповідно до п.3.8.2 Угоди захисник ОСОБА_2 06.05.2014 року взяла участь у судовому засіданні, сума 500,00 грн.;

відповідно до п.3.8.3 Угоди 23.05.2014 року взяла участь у судовому засіданні, яке відкладено не з'явилися свідки, сума 250,00 грн.;

відповідно до п.3.8.3 Угоди 30.05.2014 року взяла участь у судовому засіданні, яке відкладено не з'явився прокурор, сума 250,00 грн.;

відповідно до п.3.8.3 Угоди 19.06.2014 року взяла участь у судовому засіданні, яке відкладено за клопотанням прокурора, сума 250,00 грн.;

відповідно до п.3.8.3 Угоди 25.06.2014 року взяла участь у судовому засіданні, яке відкладено за клопотанням прокурора, сума 250,00 грн.;

відповідно до п.3.8.3 Угоди 26.06.2014 року взяла участь у судовому засіданні, яке відкладено за клопотанням прокурора, сума 250,00 грн.;

відповідно до п.3.8.3 Угоди 01.07.2014 року взяла участь у судовому засіданні, яке відкладено за клопотанням прокурора, сума 250,00 грн.;

відповідно до п.3.8.3 Угоди 02.07.2014 року взяла участь у судовому засіданні, яке відкладено за клопотанням прокурора, сума 250,00 грн.;

відповідно до п.3.8.3 Угоди 11.09.2014 року взяла участь у судовому засіданні, яке відкладено за клопотанням прокурора, сума 250,00 грн.;

відповідно до п.3.8.3 Угоди 12.09.2014 року взяла участь у судовому засіданні, яке відкладено за клопотанням прокурора, сума 250,00 грн.;

відповідно до п.3.8.2 Угоди 26.09.2014 року взяла участь у судовому засіданні - дебатах, сума 500,00 грн.;

відповідно до п.3.8.3 Угоди 03.10.2014 року взяла участь у судовому засіданні - вирок, сума 500,00 грн.

Всього виконано робіт на стадії судового розгляду справи на суму 5750,00 грн.

На підтвердження оплати послуг захисника ОСОБА_2 за угодою від 27.09.2013 року надано копії квитанцій: №15 від 02.10.2013 року на суму 750,00 грн.; №12 від 27.09.2013 року на суму 500,00 грн.; №23 від 26.12.2013 року на суму 1300,00 грн.; №18 від 01.11.2013 року на суму 2500,00 грн.; №5 від 04.02.2014 року на суму 250,00 грн.; №2 від 22.01.2014 року на суму 1000,00 грн.; №14 від 30.05.2014 року на суму 1000,00 грн.; №9 від 17.04.2014 року на суму 750,00 грн.; №18 від 02.07.2014 року на суму 500,00 грн.; №17 від 26.06.2014 року на суму 750,00 грн.; №21 від 03.10.2014 року на суму 1500,00 грн.

Всього надано квитанцій на суму 10800,00 грн.

14.11.2014 року між адвокатом ОСОБА_2 та ОСОБА_1, підозрюваним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.365 КК України, укладено угоду про надання правової допомоги по кримінальній справі, що підтверджується її копією.

Умовами даної угоди встановлено види послуг, які захисник ОСОБА_2 повинна надати підозрюваному ОСОБА_1 на стадії апеляційного розгляду справи та порядок їх оплати останнім.

З копії відомості обліку виконаної роботи згідно угоди від 14.11.2014 року про надання правової допомоги ОСОБА_1 адвокатом ОСОБА_2 вбачається, що:

відповідно до п.3.1 Угоди 23.11.2014 року та 24.11.2014 року ознайомлення з апеляційною скаргою прокурора на вирок Вижницького районного суду від 03.10.2014 року та складання заперечень, сума 600,00 грн.;

відповідно до п.3.2 Угоди 10.12.2014 року, 24.12.2014 року, 2.12.2014 року та 30.11.2014 року участь в апеляційному розгляді справи, сума 2000,00 грн.;

відповідно до п.3.1. Угоди 19.01.2015 року та 20.01.2015 року складання заперечень на зміни до апеляційної скарги від 29.12.2014 року, сума 600,00 грн.;

відповідно до п.3.2 Угоди 27.01.2015 року участь в апеляційному розгляді справи, сума 500,00 грн.

Всього виконано робіт на стадії апеляційного розгляду справи на суму 3700,00 грн.

На підтвердження оплати послуг захисника ОСОБА_2 за угодою від 14.11.2014 року надано копії квитанцій: №28 від 30.12.2014 року на суму 2000,00 грн.; №25 від 24.11.2014 року на суму 600,00 грн.; №3 від 27.01.2015 року на суму 1100,00 грн.

Всього надано квитанцій на суму 3700,00 грн.

Прокуратура Чернівецької області відмовилася ухвалити постанову в порядку, передбаченому ст.12 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» про повернення позивачу сум, сплачених захиснику у кримінальному провадженні за надану юридичну допомогу, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

На спростування позовних вимог представником відповідача суду не надано жодних доказів.

Статтею 1176 ЦК України встановлено загальні підстави відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Положеннями частин 1, 2, 7 статті 1176 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом.

Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян, підлягає відшкодуванню на підставі ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Відповідно до п.1 ч.1 ст.2 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає в тому числі і у випадку постановлення виправдувального вироку суду.

Згідно зі ст.3 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» у разі незаконного засудження громадянинові відшкодовується: 1) заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій; 2) майно (в тому числі гроші, грошові вклади і відсотки по них, цінні папери та відсотки по них, частка у статутному фонді господарського товариства, учасником якого був громадянин, та прибуток, який він не отримав відповідно до цієї частки, інші цінності), конфісковане або звернене в доход держави судом, вилучене органами досудового розслідування, органами, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, а також майно, на яке накладено арешт; 3) штрафи, стягнуті на виконання вироку суду, судові витрати та інші витрати, сплачені громадянином; 4) суми, сплачені громадянином у звязку з поданням йому юридичної допомоги; 5) моральна шкода.

Відшкодування шкоди в таких випадках провадиться за рахунок коштів державного бюджету (ст.4 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»).

Питання про відшкодування матеріальної шкоди за заявою громадянина вирішується судом відповідно до чинного законодавства в ухвалі, що приймається згідно з ч.1 ст.12 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Пунктами 11, 12 Положення про застосування ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду», затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Генеральної прокуратури України та Міністерства фінансів України від 04.03.1996 року №6/5/3/41 передбачено, що у разі винесення виправдувального вироку, для визначення розміру шкоди, переліченої в пунктах 1, 3, 4 статті 3 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду», громадянин протягом шести місяців після направлення йому повідомлення може звернутися до суду, який розглядав справу по першій інстанції.

У місячний термін з дня звернення громадянина суд витребовує від відповідних державних та громадських організацій усі необхідні документи, що мають значення для визначення розміру завданої шкоди, і виносить передбачену ч.1 ст.12 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду» ухвалу. Пункт 12 Положення містить вимоги щодо змісту такої ухвали. У разі незгоди з винесеною ухвалою суду громадянин має право оскаржити її до суду вищої інстанції.

Отже, вирішення вимог про відшкодування майнової та моральної шкоди вирішується судом в однаковому порядку в ухвалі, що приймається згідно із ч.1 ст.12 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду».

Зазначене відповідає правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 24.04.2017 року у справі №6-2885цс16.

Разом з тим у п.17 ч.3 ст.42 КПК України закріплено право підозрюваного та обвинуваченого вимагати відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, в порядку, визначеному законом, а також відновлення репутації, якщо підозра, обвинувачення не підтвердилися.

У частині 3 ст.43 КПК України вказано, що виправданий має права обвинуваченого, передбачені ст.42 цього Кодексу, в обсязі, необхідному для захисту на відповідній стадії судового провадження.

Згідно з ч.1 ст.130 КПК України шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом.

У разі припинення кримінального провадження єдиним законом про відшкодування шкоди незаконним засудженням є Закон України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», сфера дії якого поширюється на широке коло субєктів, у тому числі на виправданих. Розгляд вказаної вимоги необхідно здійснювати за правилами цивільного судочинства в суді, який ухвалив виправдувальний вирок.

Обовязок розяснити особі порядок поновлення її порушених прав чи свобод та відшкодування завданої шкоди у разі ухвалення виправдувального вироку покладається на суд, який повинен здійснити таке розяснення шляхом направлення громадянинові повідомлення одночасно з копією виправдувального вироку, який набрав законної сили. При цьому в повідомленні має бути зазначено, куди і протягом якого терміну можна звернутися за відшкодуванням шкоди і поновленням порушених прав. Відсутність такого розяснення (повідомлення) не позбавляє особу права на відшкодування, встановленого законом.

Оскільки ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» не містить вимог щодо процесуальної форми документа, з яким особа має звернутися до суду за захистом свого порушеного права, то таким способом захисту в силу положень ст.ст.15, 16 ЦК України може бути, зокрема, звернення до суду з відповідною позовною заявою.

Викладене відповідає правовій позиції ОСОБА_4 Верховного Суду, висловленій у постанові від 20.09.2018 року у справі №686/23731/15-ц.

Пунктом 22.1 Положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду», затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Генеральної прокуратури України, Міністерства фінансів України № 6/5/3/41 від 04.03.1996 року передбачено, що завдана громадянинові шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду.

Надаючи оцінку наданим позивачем та безпосередньо дослідженим у судовому засіданні доказам судом установлено, що:

03.10.2014 року по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000006 від 15.02.2013 року відносно позивача ОСОБА_1 Вижницьким районним судом Чернівецької області ухвалено виправдувальний вирок за ст.365 ч.3 КК України, який набрав законної сили 27.01.2015 року;

досудове розслідування та судовий розгляд (перша та апеляційна інстанція) кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000006 від 15.02.2013 року відбувалися з 15.02.2013 року до 27.01.2015 року;

під час досудового розслідування та судового розгляду (перша та апеляційна інстанція) кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000006 від 15.02.2013 року на підставі угод від 27.09.2013 року та від 14.11.2014 року захист позивача ОСОБА_1 здійснювала адвокат ОСОБА_2;

на виконання умов угод від 27.09.2013 року та від 14.11.2014 року захисником ОСОБА_2 надано, а позивачем ОСОБА_1 проведено оплату послуг на загальну суму 14500,00 грн., у тому числі 10800,00 грн. на стадії досудового розслідування та під час розгляду справи судом першої інстанції та 3700,00 грн. під час апеляційного розгляду справи;

прокуратурою Чернівецької області позивачу відмовлено у проведенні оплати сум, сплачених ним у звязку з поданням йому юридичної допомоги адвокатом ОСОБА_2 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000006 від 15.02.2013 року.

З урахуванням наведених вище вимог закону, досліджених судом доказів та встановлених на їх підставі обставин, Суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт завдання йому діями органу досудового розслідування матеріальної шкоди, розмір завданої шкоди, а також те, що відповідач зобов'язаний відшкодувати шкоду за рахунок коштів державного бюджету.

Доказів протилежного відповідачем суду не надано.

Тому позов ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої незаконними діями органу досудового розслідування є обґрунтованим та підлягає задоволенню повністю.

Щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу слід зазначити таке.

Відповідно до вимог ч.3 ст.133, ч.2 ст.137, ст.141 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Склад та розмір витрат, повязаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі.

На підтвердження вище вказаних обставин суду надані:

договір про надання правової допомоги по цивільній справі та послуг по представництву у суді від 16.01.2017 року, укладеного між адвокатом ОСОБА_2 та ОСОБА_1, згідно якого адвокат зобов'язалася надавати правову допомогу у тому числі у підготовці позову про відшкодування заподіяної шкоди. Договором визначено розмір оплати за надані послуги;

акт прийому-передачі виконання робіт по договору про надання правової допомоги від 16.01.2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 від 02.02.2017 року, за яким позивач та адвокат ОСОБА_2 підтвердили часткове виконання договору та погодили оплату за її виконання у розмірі 1250,00 грн.;

копію квитанції №1 від 31.01.2017 року, згідно якої адвокат ОСОБА_2 прийняла від ОСОБА_1 за надання правничої допомоги у сумі 1250,00 грн.;

доповнення №1 до договору від 16.01.2017 року про надання правової допомоги по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 від 16.02.2017 року, укладеного між адвокатом ОСОБА_2 та ОСОБА_1, згідно якого адвокат зобов'язалася надавати правову допомогу при оскарженні в апеляційному порядку ухвали Вижницького районного суду від 08.02.2017 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 Доповненням визначено розмір оплати за надані послуги;

акт прийому-передачі виконання робіт та наданих послуг згідно доповнення №1 від 16.02.2017 року до договору про надання правової допомоги від 16.01.2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 від 26.02.2017 року, за яким позивач та адвокат ОСОБА_2 підтвердили виконання договору та погодили оплату за його виконання у розмірі 1300,00 грн.;

копію квитанції №4 від 26.02.2017 року, згідно якої адвокат ОСОБА_2 прийняла від ОСОБА_1 за надання правничої допомоги у сумі 1300,00 грн.;

доповнення №2 до договору від 16.01.2017 року про надання правової допомоги по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 від 22.03.2017 року, укладеного між адвокатом ОСОБА_2 та ОСОБА_1, згідно якого адвокат зобов'язалася надавати правову допомогу при оскарженні в касаційному порядку ухвал Вижницького районного суду від 08.02.2017 року та апеляційного суду Чернівецької області від 14.03.2017 року. Доповненням визначено розмір оплати за надані послуги;

акт прийому-передачі виконання робіт та наданих послуг згідно доповнення №2 від 22.02.2017 року до договору про надання правової допомоги від 16.01.2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 від 03.04.2017 року, за яким позивач та адвокат ОСОБА_2 підтвердили виконання роботи, передбаченої доповненням №2 до договору та погодили оплату за його виконання у розмірі 300,00 грн.;

копію квитанції №9 від 03.04.2017 року, згідно якої адвокат ОСОБА_2 прийняла від ОСОБА_1 за надання правничої допомоги у сумі 300,00 грн.

Враховуючи складність справи та виконані адвокатом ОСОБА_2 роботи щодо збирання доказів, написання позову, апеляційної та касаційної скарг, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню на користь позивача документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2850,00 грн.

Позивачем суду не надано доказів понесення витрат на правничу допомогу у розмірі 1300,00 грн., зазначених у його розрахунку від 14.12.2018 року, а саме: 1000,00 грн. участь адвоката ОСОБА_2 при розгляді позову в суді та 300,00 грн. транспортних послуг, повязаних з явкою адвоката ОСОБА_2 до суду, а тому підстав для їх відшкодування немає.

На підставі викладеного, ст.1176 ЦК України, ст.ст.42, 43, 130 КПК України, ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду», Положення про застосування ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду», затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Генеральної прокуратури України та Міністерства фінансів України від 04.03.1996 року №6/5/3/41, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 133, 137, 141, 247 ч.2, 258-259, 263-265, 268, 272, 273, 280-284, 354 України, Суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 на рахунок №3928 в ПАТ «Ощадбанк», МФО 356334 кошти, сплачені захиснику у кримінальному провадженні за надану юридичну допомогу у розмірі 14500,00 грн. (чотирнадцять тисяч п'ятсот гривень) та 2850,00 грн. (дві тисячі вісімсот п'ятдесят гривень) судових витрат на професійну правничу допомогу.

Складання повного тексту рішення відкладено на строк десять днів з дня оголошення вступної та резолютивної частин рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Вижницький районний суд до Чернівецького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених вище строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: І. В. Пилип'юк