ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/4817/34/19 Доповідач - Сташків Б.І.
У Х В А Л А

11 липня 2019 р. м.Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Сташків Б.І.

суддів - Хома М. В., Щавурська Н. Б.,

при вирішенні заяви приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа Страховуння" про компенсацію здійснених відповідачем витрат, повязаних з розглядом справи за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа Страховуння" на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа Страховуння" про стягнення страхового відшкодуваня

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 04 липня 2019 року прийнято відмову ОСОБА_1 від позову. Визнано нечинним рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 квітня 2019 року. Провадження у справі закрито. Повернуто ПАТ "Страхова компанія "Альфа Страхування" ( місцезнаходження 01011,м.Київ, вул.Рибальська,22 ЄДРПОУ - 30968986) з Державного бюджету України судовий збір у сумі 1127 грн. 25 коп. сплаченого при поданні апеляційної скарги згідно платіжного доручення №1306 від 07 травня 2019 року (платник -ПрАТ "СК "Альфа Страхування"; Код - 30968986; Банк платника -АТ "Правекс Банк""; Отримувач - УДКСУ в м. Тернополі Тернопільської об; Код - 37977726; Банк отримувача - Казначейство України; Код банку - 899998; Кредитний рахунок - 0008; Сума - 2254,50 грн.).

09 липня 2019 року ПрАТ ""Страхова компанія "Альфа Страхування" звернулось до суду апеляційної інстанції із заявою про вирішення питання розподілу понесених судових витрат, шляхом стягнення з позивача на користь ПрАТ ""Страхова компанія "Альфа Страхування" 50 відсотків судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 1127,25 грн.

10 липня 2019 року від ПрАТ "Страхова компанія "Альфа Страхування" поступила заява аналогічного змісту, в якій відповідач просить вирішити питання розподілу понесених судових витрат за подачу апеляційної скарги в порядку ст. 142 шляхом компенсанції здійснеих ним витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, повязаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом пятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення позову без розгляду за умови дотримання відповідною стороною вимог ч. 9 ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається. В залежності від конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

4) необґрунтоване або штучне обєднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі ( ч. 2 ст. 44 ЦПК України).

В свою чергу процесуальним законом не визначено поняття неправильних дій сторони.

Як вбачається з розяснень в п. 38 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах », що у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. При цьому, саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

Суд зазначає, що прийняття судом відмови позивача від позову та закриття провадження по справі це форма закінчення справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви.

Під час розгляду справи судом не встановлено з боку позивача зловживання процесуальними правами, також не встановлено, що спір виник внаслідок неправильних дій позивача, відповідачем в свою чергу не зазначено в чому виразились необґрунтовані дії позивача.

Позивач звернувся до суду з позовом, оскільки вважав, що його права та інтереси порушено.

Отже, саме по собі подання заяви позивачем про відмову від позову не є необґрунтованими діями позивача, оскільки це є його диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, що не містить обмежень у його реалізації.

Крім того, звернення до суду з позовом є субєктивним правом позивача, гарантованим ст. ст. 55, 124 Конституції України, та безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Дана правовова позиція зазначена у Постанові Верховного Суду № 148/312/16-ц від 26 вересня 2018 року.

Відповідачем не надано суду належних доказів на підтвердження того, що позивачем було допущено зловживання процесуальними правами або того, що спір виник внаслідок неправильних дій сторони, як то передбачено вимогами ч. 9 ст. 141 ЦПК України, що виключає собою право відповідача заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача, оскільки це ні чим не підтверджено.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення заяви ПрАТ "Страхова компанія "Альфа Страховуння" про повернення судового збору, шляхом компенсації позивачем ОСОБА_1 здійснених витрат відповідачем, пов`язаних з розглядом справи.

Керуючись ст.ст. 142 ЦПК України суд апеляційної інстанції ,-

УХВАЛИВ:

Заяву акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа Страховуння" про компенсацію здійснених відповідачем витрат, повязаних з розглядом справи- залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Сташків Б.І.

Хома М.В.

Судді : Щавурська Н.Б.