Справа № 216/7093/13-ц
Провадження 6/216/32/19
УХВАЛА

іменем України

14 лютого 2019 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді - Бутенко М.В.

за участю секретаря - Морозової Н.М.,

адвоката - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1, яка діє в інтересах відповідача ОСОБА_2 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, -

встановив:

Заявник ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про скасування обмеження у праві виїзду за кордон, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. Ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.04.2014 року тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 до виконання зобов'язань:

- за виконавчим листом № 216/7093/13- ц від 21.10.2013 року, виданим Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення суми позики на користь ОСОБА_3 в розмірі 1 917 528 грн.;

- за виконавчим листом № 216/7093/13-ц від 21.10.2013 року виданим Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення суми відсотків від простроченої суми боргу за договором позики на користь ОСОБА_3 в розмірі 83 530.67 грн.

Боржник вважає ухвалу суду незаконною та необґрунтованою, оскільки не було доведено обставин, що мають значення для справи. Факт не виконання боржником свого обов'язку по погашенню боргу не може свідчити про ухилення останнього від виконання своїх зобов'язань. До подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон державним виконавцем має бути долучено належним чином завірені копії поштового повідомлення про вручення боржникові копії постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, або конверта з копією цієї постанови, який повернувся на адресу державного виконавця з певною поштовою відміткою, а також опис документів виконавчого провадження. Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, в зв'язку з чим у суду не має підстав вважати, що боржник своїми умисними діями перешкоджає виконанню судового рішення.

Крім того, рішення суду, на підставі чого розглядалось подання державного виконавця від 29.04.2014 року, набрало законної сили. Державному виконавцю відомо, що на все майно боржника є заборона на відчуження. Відповідно до Єдиного державного реєстру нерухомого майна, боржник є власником 14 об'єктів нерухомості. На все майно боржника протягом часу з 10 січня 2014 року накладений арешт. Рішення суду набрало законної сили 13.11.2013 року. Станом до теперішнього часу Центрально-Міським відділом ДВС у місті Кривий Ріг жодних дій для реалізації майна боржника, з переліку дій примусового виконання не зроблено. Боржник позбавлений права особисто відчужити своє майно і розрахуватися з боргами.

Боржник з 2010 по 2014 роки мав приватні підприємства і фактично проживав на території АР Крим. На час анексії, йому прийшлося залишити територію Криму, чим зупинилася вся господарська діяльність підприємств. І станом на сьогодні жодне підприємство не веде господарську діяльність. З цих підстав інші джерела доходу, окрім нажитого майна у боржника, відсутні. З наведеного вбачається, що він жодними діями не перешкоджає виконанню рішення у примусовому порядку і діяти державному виконавцю у межах ЗУ "Про виконавче провадження".

Для виконання рішення у добровільному порядку джерел доходу у боржника не існує.

А тому представник заявника була змушена звернутися до суду з вищезазначеним поданням.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні.

Державний виконавець Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області не з'явився в судове засідання, надав суду заяву про відкладення розгляду справи в зв'язку з неможливістю старшого державного виконавця прибути на призначений час.

Враховуючи, що державний виконавець не надала суду докази поважності неявки в судове засідання, суд вирішив розглядати подання за відсутності державного виконавця.

Вислухавши представника заявника, дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання та право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Разом з цим, при прийнятті судом рішення тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України заявника ОСОБА_2 не було враховано наявність доказів того, що боржник має намір виїхати за межі України, не йдеться також про наявність в нього закордонного паспорту. Тобто було враховано наявність лише самого зобов'язання.

У відповідності до ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Також слід зазначити, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. Разом з цим, доказів на підтвердження вказаних обставин державним виконавцем у судовому засіданні надано не було.

Згідно ст. 1 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянин України має право виїхати з України крім випадків передбачених законом.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», підставами для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян за кордон є невиконані зобов'язання.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду від 30 квітня 2014 року заборонено ОСОБА_2 виїздити за межі України до повного погашення боргового зобов'язання.

Згідно із статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи свою власну.

Враховуючи те, що на все майно боржника ОСОБА_2 накладено арешт, але на протязі всього часу державним виконавцем не зроблено жодної дії для реалізації цього майна та погашення заборгованості, боржник самостійно позбавлений можливості відчужити це майно, державним виконавцем не надано жодних доказів про ухилення боржника від виконання рішення, ухвала Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.04.2014 року про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_2 підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 441 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1, яка діє в інтересах відповідача ОСОБА_2 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,- задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, накладене на підставі ухвали Центрально Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.04.2014 року.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 18 лютого 2019 року.

Головуючий суддя М.В. Бутенко