Справа № 521/8146/19
Провадження № 2з/521/158/19
У Х В А Л А

16 травня 2019 року

Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Гуревського В.К.,

за секретаря - Ардаковської А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі клопотання представника ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі третьої особи: державного нотаріуса Третьої одеської державної нотаріальної контори Савицької Олени Юліанівни, про стягнення суми боргу та визнання угоди недійсною, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за означеним позовом.

Станом на 16 травня 2019 року провадження у справі не відкрито.

Разом із позовною заявою позивачем було надано до суду заяву про забезпечення позову, згідно якої останній просив суд накласти арешт на майно, що перебуває у власності ОСОБА_3 , а саме на: квартиру АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви позивач зазначив, що предметом спору у даній справі є вимога про стягнення суми боргу та визнання угоди недійсною, відповідно до розписки відповідача, яка зобов`язалась повернути борг, а у разі неможливості повернення, переоформити на позивача по договору дарування Ѕ частини означеної квартири, через неповернення боргу останньою, позивач звернувся до суду з означеним позовом з метою захисту своїх прав і законних інтересів, порушених внаслідок невиконання відповідачем грошового зобов`язання з повернення заборгованості, яка має значний розмір, тому заявлений спосіб забезпечення є адекватним способом запобіганню можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів позивача при виконанні судового рішення у випадку задоволення позовних вимог та недопущення відчуження цього майна під час розгляду справи, з метою подальшого приховання та неможливості його реалізації.

Дослідивши подану заяву, матеріали справи та надавши їм належну оцінку, суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За положенням ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права, щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як роз`яснено п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав та законних інтересів. При цьому ухвалою про забезпечення позову не може вирішуватися спір по суті.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - за правилами підсудності, встановленими цим кодексом для відповідного позову.

Оскільки провадження у справі не відкрито, то на цій стадії суд позбавлений можливості з`ясувати питання підсудності даної справи та вирішувати питання про забезпечення позову.

Крім того, позивач просить накласти арешт на всю квартиру, а згідно наданих доказів (копії розписки), домовленість сторін стосувалася Ѕ частини квартири.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, на момент розгляду заяви про забезпечення позову провадження у справі не відкрито, відомості щодо місця реєстрації відповідачів до суду не надійшли, що, у свою чергу, унеможливлює вирішити питання про накладення арешту на майно відповідачів, оскільки клопотання подано передчасно та накладення арешту може призвести до порушення прав та законних інтересів громадян.

За таких обставин, суд вважає, що клопотання представника позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 149-153, 353 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі третьої особи: державного нотаріуса Третьої одеської державної нотаріальної контори Савицької Олени Юліанівни, про стягнення суми боргу та визнання угоди недійсною залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали.

СУДДЯ В.К. Гуревський