ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3668/19 Справа № 212/3667/18 Суддя у 1-й інстанції - Козлов Ю. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

секретар судового засідання - Євтодій К.С.

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ФОП ОСОБА_2 ,

заінтересована особа - Покровський відділ державної виконавчої служби м.Кривого

Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області,-

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 грудня 2018 року, ухваленого суддею Козловим Ю.В. у місті Кривому Розі, повне судове рішення складено 20 грудня 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до суб`єкта оціночної діяльності, фізичної особи підприємця - ОСОБА_2 про визнання оцінки майна недійсною. У якості третьої особи зазначено Покровський відділ державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що рішенням Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 12 червня 2015 року у справі №216/5991/14 за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» з неї, ОСОБА_1 як з поручителя за кредитним договором, було стягнуто заборгованість за договором №0308/1207/98-522 від 13 грудня 2007 року в розмірі 178 866,07 грн.

15 червня 2016 року державним виконавцем Покровського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №51450597 за вищевказаним рішенням (на підставі виконавчого листа) та постановою державного виконавця від 15 червня 2016 року накладено арешт на все майно боржника та оголошено заборону на його відчуження.

З матеріалами виконавчого провадження позивач за особистою заявою була ознайомлена 11 травня 2017 року.

06 травня 2018 року ОСОБА_1 від невідомої особи дізналась, що належна їй квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , продана іншій особі на електронних торгах.

Дізнавшись про зазначене, 15 травня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Покровського відділу державної виконавчої служби м.Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (надалі - відділ ДВС) з метою ознайомлення з виконавчим провадженням.

Після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження ОСОБА_1 дізналась, що в процесі виконання рішення суду щодо стягнення із неї на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості у розмірі 178 866,07 грн., яке перебувало на виконанні у Покровському ВДВС м.Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області, 27 лютого 2018 року, було подано заявку до ДП «СЕТАМ» стосовно проведення електронних торгів з реалізації майна боржника, а саме однокімнатної квартири, загальною площею 31,3 кв.м. та житловою площею 15,5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

В результаті проведення електронних торгів №327130 від 16 квітня 2018 року ці торги визнано такими, що відбулися, а згідно акту про проведені електронні торги арештованого нерухомого майна від 05 травня 2018 року, складеного Покровським ВДВС міста Кривий Ріг, переможцем торгів став ОСОБА_3 , який був першим учасником електронних торгів, і на його ім`я за реєстровим номером 725 приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кульбідою Є.М. 07 травня 2018 року було видано свідоцтво про право власності на майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 вартістю 96 748,00 грн., яка придбана ОСОБА_3 за 82 236,00 грн.

У позові зазначено, що в процесі виконавчого провадження було здійснено оцінку майна - однокімнатної квартири АДРЕСА_1 . За результатами оцінки було складено відповідний звіт про оцінку майна та висновок про вартість об`єкта оцінки.

Позивач ОСОБА_1 вважає, що вищевказана оцінка майна, що виконана відповідачем була проведена з порушенням вимог діючого законодавства України, є необ`єктивною, заниженою та неякісною. Зазначила, що в порушення вимог ч.5 ст.57 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець відділу Покровського ВДВС не повідомив її про результати визначення вартості майна, а також не повідомляв її про всі дії, що призвело до необізнаності ОСОБА_1 щодо процесу визначення ринкової вартості спірного майна та позбавило останню права оспорити вартість вилученого майна.

Також, ОСОБА_1 вважає, що експертна оцінка ринкової вартості нерухомого майна була проведена з істотним порушенням норм чинного законодавства, а саме методики її проведення.

В позовній заяві зазначено, що відповідно незалежного звіту про оцінку майна, виконаного на замовлення позивача та здійсненого ФОП - ОСОБА_4 від 25 травня 2018 року, вартість майна суттєво відрізняється від оцінки, проведеної відповідачем та становить 187 490,00 грн.

На підставі зазначеного просила суд визнати недійсною оцінку однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , що визначена в звіті про оцінку майна від 09 лютого 2018 року здійснену суб`єктом оціночної діяльності - Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 в рамках виконавчого провадження ВП № 51450597.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 грудня 2018 року в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до суб`єкта оціночної діяльності фізичної особи підприємеця - ОСОБА_2 , третя особа Покровський відділ державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання оцінки майна недійсною, відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, ставить питання про його скасування та ухвалення нового рішення, яким у повному обсязі задовольнити її позовні вимоги.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що висновки суду про те, що державним виконавцем 13 листопада 2017 року проведено опис та арешт помешкання належного боржнику не відповідають дійсності, оскільки державний виконавець ніколи не виходив на адресу де розташована квартира і в її присутності не складався опис та арешт помешкання боржника. Також, апелянт вказує на те, що їй не було відомо про те, що 28 листопада 2017 року державним виконавцем винесена постанова про призначення експерта ФОП ОСОБА_2 . Позивач зазначає, що вона не отримувала звіт про оцінку квартири.

Окрім того, апелянт наголошує на тому, що експертом ФОП ОСОБА_2 . звіт про оцінку нерухомого майна винесено з порушенням норм Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», так як експерт не був ознайомлений з об`єктом оцінки шляхом доступу до нього, що не було забезпечено державним виконавцем, а тому експертна оцінка ринкової вартості нерухомого майна є недійсною.

Також, позивач не погоджується з вказівкою суду щодо ОСОБА_1 при зверненні до суду в порядку позовного провадження до суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_2 неправильно визначила спосіб захисту цивільних прав та інтересів в розумінні статті 16 ЦК України. Апелянт вважає, що при поданні позову до суду першої інстанції де вона оскаржувала дії суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_2 , який склав звіт з порушенням Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», вона не зловживала своїм процесуальним правом на подачу зазначеного позову.

Апелянт наголошує на тому, що суд не взяв до уваги звіт про оцінку майна суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 №805/17 від 16 серпня 2017 року, де оціночна (ринкова) вартість квартири визначена 187 490 грн. на відміну від вартості 96748 грн. визначену суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_2 .

Позивач вважає, що оскаржуване судове рішення порушує її право на справедливий судовий розгляд, захист її прав та інтересів судом ( ст.55 Конституції України, ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод).

Відзив на апеляційну скаргу позивача не подано.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши позивача ОСОБА_1, яка підтримала доводи апеляційної скарги і просила їх задовольнити, представника заінтересованої особи - Корсака О.Ю., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягаю задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що рішенням Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 12 червня 2015 року у справі №216/5991/14 за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» з ОСОБА_1 як з поручителя за кредитним договором, було стягнуто заборгованість за договором №0308/1207/98-522 від 13 грудня 2007 року в розмірі 178 866,07 грн.

15 червня 2016 року на адресу відділу надійшов виконавчий документ - виконавчий лист №216/5991/14 від 29.12.2015 р., виданий Центрально-міським районним судом м.Кривого Рогу про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» боргу в сумі 178 866,07 грн.

Відповідно ст.ст. 3,4,24,25,27 ЗУ «Про виконавче провадження» 15 червня 2016 року державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП копії якої направлено сторонам (а.с.48).

Оскільки боржник ОСОБА_1 , не виконувала в самостійному порядку рішення суду, державним виконавцем було прийнято рішення про звернення стягнення на майно боржника, а саме квартиру розташовану за адресою АДРЕСА_1 як захід примусового виконання рішення, передбачений ч.1 ст.10 ЗУ «Про виконавче провадження», що полягало у даному випадку у його примусовій реалізації.

13 листопада 2017 року державним виконавцем проведено опис та арешт помешкання належного боржнику та розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

28 листопада 2017 року державним виконавцем винесено постанову про призначення експерта ФОП Затинацького Е.Г.

09 лютого 2018 року суб`єктом оціночної діяльності винесено звіт про оцінку вищевказаного нерухомого майна, який 16 лютого 2018 року направлено боржнику- ОСОБА_1 через відділення «Укрпошта» рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.

Згідно звіту про оцінку майна: однокімнатної квартири, загальною площею 31,3 кв.м., житловою площею 15,5 кв.м. АДРЕСА_1 , виконаного ФОП ОСОБА_2 , було встановлено ринкову вартість вищезазначеної квартири у розмірі 96 748,00 грн. (без урахування ПДВ).

27 лютого 2018 року державним виконавцем передано на реалізацію квартиру належну ОСОБА_1 . розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог виходив з того, що позивачем ОСОБА_1 при зверненні до суду в порядку позовного провадження до суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_2 неправильно визначено спосіб захисту цивільних прав та інтересів в розумінні вимог ст.16 ЦК України, оскільки в матеріалах справи міститься інформація про те, що ОСОБА_1 звернулась до Центрально-міського районного суду м.Кривого Рогу зі скаргою на дії державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Толстової В.С., яка ухвалою цього ж суду від 07 червня 2018 року прийнята до розгляду і на час ухвалення цього рішення ще не розглянута.

Суд дійшов висновку, що зміст скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця, що перебуває на розгляді в іншому суді є по суті, аналогічним спором з тим самим предметом, тільки у іншому виді провадження (оскарження дій державного виконавця), а такий підхід до вирішення питань захисту своїх прав та інтересів може бути розцінений судом як зловживання процесуальними правами.

Колегія суддів повністю погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

За вимогами ст.ст. 263,264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, ;що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов`язаний з`ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов`язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно ч.3 ст.57 ЗУ «Про виконавче провадження» визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки нерухомого майна, виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» (Закон № 2658-ІІІ).

Згідно ч.4 ст.3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 4 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Частиною 5 статті 57 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у роз`ясненнях, викладених у п.24 постанови від 07 лютого 2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» звернув увагу судів на те, що суб`єкт оціночної діяльності є учасником виконавчого провадження, а не посадовою особою державної виконавчої служби і його звіт про оцінку майна є результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача, а не актом державного органу. Тому вимоги заявника в частині оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування, підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства. Тобто, такі вимоги сторони виконавчого провадження розглядаються не у позовному провадженні, а як оскарження рішення державного виконавця про оцінку майна в процесуальному порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, оскільки є процесуальною дією державного виконавця незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець, залучений ним суб`єкт оціночної діяльності чи особа, яка рецензувала звіт про оцінку майна) здійснювала відповідні дії, так як виконавчо-процесуальні відносини виникли між сторонами виконавчого провадження та державним виконавцем і між державним виконавцем та суб`єктом оціночної діяльності.

Таким чином, наведеним встановлено, що оцінка майна здійснена суб`єктом оціночної діяльності в межах виконавчого провадження при виконанні судового рішення у цивільній справі оскаржується у спосіб передбачений цивільно-процесуальним законодавством, а саме відповідно до положень Розділу VII «Судовий контроль за виконанням судового рішення», шляхом подання скарги.

Отже, встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів. Оскарження звіту про оцінку в рамках виконавчого провадження слід здійснювати в порядку оскарження рішень і дій виконавців, оскільки саме державним виконавцем приймається рішення щодо визначення вартості майна.

Слід зазначити, що 13 березня 2018 року Велика Палата Верховного Суду своєю постановою у справі №914/881/17 зробила наступний висновок, щодо застосування норм права стосовно звітів про оцінку майна, а саме:- за змістом статей 12, 33 Закону про оцінку майна, звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки та його дії стосовно реалізації своєї практичної діяльності з визначених питань, що унеможливлює здійснення судового розгляду справ у спорах про визнання такого звіту недійсним.Таким чином вимоги боржника про оскарження звітів про оцінку майна в судовому порядку задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги позивача про оскарження звіту про оцінку майна в судовому порядку задоволенню не підлягають, у зв`язку з чим висновок суду про відмову ОСОБА_1 у задоволенні її позовних вимог є законним і обґрунтованим.

З`ясувавши в достатньо повному обсязі права та обов`язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, поясненнями сторін, а приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволенню, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381,382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 05 липня 2019 року.

Головуючий:

Судді: