Справа № 139/485/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2019 року смт Муровані Курилівці

Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Коломійцевої В.І.,

за участі секретаря судових засідань Пилипчук В.П.,

розглянувши в підготовчому засіданні в смт Муровані Курилівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади села Снітків в особі Снітківської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області про визнання права на завершення приватизації та отримання правовстановлюючих документів на земельні ділянки в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Територіальної громади села Снітків в особі Снітківської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області про визнання права на завершення приватизації та отримання правовстановлюючих документів на земельні ділянки в порядку спадкування.

Позов мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка постійно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 . Після її смерті залишилось спадкове майно земельні ділянки: розміром 0,0539 га сільськогосподарського призначення та розміром 0,2091 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташовані на території Снітківської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області по вул. Садова АДРЕСА_2 30. Вона являється єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 , спадщину прийняла вчасно звернувшись до нотаріальної контори із заявою про її прийняття. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом в нотаріальній конторі не в змозі у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельні ділянки, тому змушена звернутися до суду для оформлення своїх спадкових прав. Просила суд визнати за нею право на завершення приватизації та реєстрацію права власності на зазначені вище земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 .

Ухвалою Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 23.05.2019 було прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. Вказаною ухвалою витребувано з Державного нотаріального архіву у Вінницькій області належним чином завірену копію спадкової справи № 402/2001, заведену щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Позивач в підготовче засідання не з`явилася, в позовній заяві просила справу розглянути у її відсутності (а.с. 3).

Відповідач копію ухвали від 23.05.2019 та доданих до неї матеріалів отримав 29.05.2019, однак відзиву до суду не направив. Його представник в підготовче засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав у повному обсязі(а.с. 41-42).

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч.ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи зазначені вище положення, а також те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному підготовчому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Снітків Мурованокуриловецького району Вінницької області померла ОСОБА_3 (а.с. 5).

При житті, 19 червня 2000 року ОСОБА_3 склала заповіт, згідно якого все своє майно, заповіла ОСОБА_1 (а.с. 6).

21 жовтня 1993 року ОСОБА_3 рішенням № 21 виконкому Снітківської сільської Ради народних депутатів було передано безоплатно у приватну власність земельні ділянки, які розташовані на території сіл Сіткова та Рясне загальною площею 0,31 га (а.с. 8).

Повноваження щодо передачі, надання та вилучення земельних ділянок виконавчим комітетом були передані останньому рішенням 14 сесії Снітківської сільської Ради народних депутатів 1 (21) скликання від 21.06.1993 (а.с. 9).

Рішенням 25 сесії Снітківської сільської ради 5 скликання від 15.09.2009 до рішення виконкому № 21 від 21.10.1993 було внесено зміни. Зокрема, зазначено, що ОСОБА_3 передано у власність земельну ділянку загальною площею 0,31 га, що складається із земельної ділянки для обслуговування житлового будинку площею 0,25 га та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,06 га, що розташовані по АДРЕСА_3 (а.с. 7).

Рішенням № 342 39 сесії Снітківської сільської ради 6 скликання, АДРЕСА_4 в АДРЕСА_1 на АДРЕСА_1 (а.с. 11).

Разом з тим, ОСОБА_3 так і не отримав державних актів на земельні ділянки щодо яких вона розпочала процедуру приватизації (а.с. 12).

Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 524 ЦК УРСР (1963 р.), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно ст. 534 ЦК УРСР (1963 р.), кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Копією заповіту (а.с. 6), копією свідоцтва про смерть ОСОБА_3 (а.с. 5), довідкою Снітківської сільської ради № 886 від 12.12.2018 (а.с. 10) стверджується, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину вступивши в управління спадковим майном.

З копії спадкової справи № 402/2001, заведеної щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 слідує, що 15.11.2001 ОСОБА_4 подала заяву у якій просила видати їй свідоцтво про право на спадщину на належну спадкодавцеві земельну частку (пай). Інші спадкоємці крім позивача, як за законом так і за заповітом відсутні. 15.11.2001 позивачу було видане відповідне свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с. 46-60).

Отже, суд вважає доведеним, що позивач єдиний спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину в порядку передбаченому п. 2 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР.

Позивачем у 2018 році було виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок, які були передані органом місцевого самоврядування ОСОБА_3 , і на підставі вказаної технічної документації земельним ділянкам присвоєно кадастрові номера: НОМЕР_1 (площа земельної ділянки 0,0539 га) та НОМЕР_2 (площа земельної ділянки 0,2091 га) (а.с. 13-28).

Однак, в подальшому, державним реєстратором позивачу відмовлено у завершенні процедури приватизації спадкових земельних ділянок (а.с. 29-30).

Крім того, державним нотаріусом позивачу також відмовлено в оформленні спадкових прав на зазначені вище земельні ділянки з тих підстав, що спадкодавець за життя не отримала на них правовстановлюючих документів (а.с. 32).

Згідно пункту «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч. 1 ст. 1225 ЦК України.

Відповідно до ст. 22 ЗК України (1990 року) (у редакції чинній на момент смерті ОСОБА_3 16.03.2001), право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування на час смерті ОСОБА_3 16.03.2001 мало б місце у разі одержання у встановленому порядку державного акта на землю. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та, відповідно, не переходить до спадкоємців у порядку спадкування.

Разом з тим, на сьогоднішній день, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку, проте розпочав процедуру її приватизації відповідно до чинного законодавства України, а відповідними органами відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та реєстрації права власності на землю на ім`я спадкоємця.

Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач позов визнав повністю і його задоволення, не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування за заповітом право на на завершення приватизації та реєстрацію права власності на землю на своє ім`я спадкоємця.

Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного.

Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 769 грн (а.с. 1).

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Разом з тим, позивачем не заявлялося жодних клопотань про повернення половини сплаченого нею судового збору, у зв`язку з визнанням відповідачем позову.

Керуючись ст.ст. 534, 548, 549 ЦК УРСР, ст. 22 ЗК України 1990 року (в редакції станом на 16.03.2001), ст.ст. 2, 10, 12, 13, 81, 89, 142, 200, 206, 263 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на завершення приватизації та реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,2091 га, кадастровий номер НОМЕР_2 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , що була розпочата на підставі рішення № 21 виконкому Снітківської сільської Ради народних депутатів «Про розгляд заяв громадян про передачу безоплатно у приватну власність земельних ділянок, які розташовані на території сіл Сіткова та Рясне» від 21 жовтня 1993 року та рішення 25 сесії Снітківської сільської ради 5 скликання «Про внесення часткових змін в рішення виконкомів про приватизації земельних ділянок» від 15 вересня 2009 року.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на завершення приватизації та реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,0539 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с. Снітків Мурованокуриловецького району Вінницької області, що була розпочата на підставі рішення № 21 виконкому Снітківської сільської Ради народних депутатів «Про розгляд заяв громадян про передачу безоплатно у приватну власність земельних ділянок, які розташовані на території сіл Сіткова та Рясне» від 21 жовтня 1993 року та рішення 25 сесії Снітківської сільської ради 5 скликання «Про внесення часткових змін в рішення виконкомів про приватизації земельних ділянок» від 15 вересня 2009 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_5 .

Відповідач: Територіальна громада села Снітків в особі Снітківської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, , місцезнаходження: Вінницька область, Мурованокуриловецький район, с. Снітків, вул. Шевченка, 59.

Рішення складено 05.07.2019.

Суддя: