Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5999/18
Провадження № 2/711/96/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Скляренко В.М.

при секретарі Слабко Ю.М.

за участі:

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя,

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_3 звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя.

В обґрунтування позову вказує, що 14.01.2006 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 був укладений шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 43.

В період шлюбу ними спільно за спільні кошти подружжя, а саме в 2017 році ними було придбано автомобіль NISSAN ALMERA N16, 2000 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, який був зареєстрований на її чоловіка ОСОБА_2

Вказує, що сімейне життя не склалося і вона звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 60, ч. 1 ст. 61, ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 69, ч. 1 ст. 70 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Неподільні речі присуджуються одному із подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Відповідно до ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 372 ЦК України майно набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не вставлено договором або законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Вказує, що відповідач заперечує її право, передбачене нормами цивільного та сімейного законодавства, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом та просить: визнати автомобіль NISSAN ALMERA N16, 2000 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, загальною вартість, яка буде встановлена судовою автотоварозанвчою експертизою, спільною сумісною власністю подружжя; стягнути з ОСОБА_2 на її користь грошову компенсацію за Ѕ частину автомобіля NISSAN ALMERA N16, 2000 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, залишивши автомобіль NISSAN ALMERA N16, 2000 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 у власності відповідача; стягнути з ОСОБА_2 на її користь судові витрати понесені в звязку з розглядом справи.

Ухвалою суду від 03.08.2018 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя, визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.10.2018 року задоволено заяву ОСОБА_3 про призначення по справі судової автотоварознавчої експертизи.

20.12.2018 року на виконання вказаної ухвали надійшов висновок експерта за результатами проведення судової автотехнічної експертизи № 1304/18-23 від 19.12.2018 року, з якого вбачається, що вартість автомобіля NISSAN ALMERA N16, 2000 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, станом на день проведення експертизи, становить 104759 грн. 36 коп. (а.с. 67-79).

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_3 ОСОБА_1, позовні вимоги ОСОБА_3 підтримала та просила їх задовольнити. Визнати автомобіль NISSAN ALMERA N16, 2000 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, вартістю 104759 грн. 36 коп., що визначена висновком експерта № 1304/18-23 від 19.12.2018 року, спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2. В порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію за Ѕ частину автомобіля NISSAN ALMERA N16, 2000 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 в сумі 52379 грн. 68 коп., залишивши автомобіль NISSAN ALMERA N16, 2000 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 у власності відповідача ОСОБА_2. Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_3 судові витрати в загальній сумі 3345 грн. 20 коп.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав та пояснив, що ним та позивачкою в період шлюбу, а саме в серпні 2017 року за спільні кошти подружжя дійсно був придбаний автомобіль NISSAN ALMERA N16, 2000 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, тому він є спільним майном подружжя. Шлюб між ними розірваний 29.08.2018 року і на даний час вони проживають окремо. Погодився з вартістю вказаного автомобіля, визначеною висновком експерта № 1304/18-23 від 19.12.2018 року в сумі 104759 грн. 36 коп., та не заперечував проти стягнення з нього на користь позивачки ОСОБА_3 Ѕ частини вартості вказаного автомобіля, а саме 52379 грн., за умови залишення автомобіля NISSAN ALMERA N16, 2000 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 йому у власність. Також не заперечував проти стягнення з нього на користь позивачки понесених нею судових витрат в сумі 3345 грн. 20 коп.

Суд, заслухавши пояснення представника позивачки ОСОБА_3 ОСОБА_1, пояснення відповідача ОСОБА_2, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву що достовірності цих обставин або достовірності їх визнання.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ч. 1 ст. 69 ЦК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 368 ЦК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між сторонами або шлюбним договором.

За змістом ст. 71 СК України майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

В судовому засіданні встановлено, що 14.01.2006 року між сторонами ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був укладений шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області складено відповідний актовий запис №43.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29.08.2018 року, яке втупило в законну силу 01.10.2018 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірваний.

Також в судовому засіданні вставлено, що в період шлюбу, а саме в серпні 2017 року, сторонами за спільні кошти подружжя, а саме за 120000 грн. був придбаний автомобіль NISSAN ALMERA N16, 2000 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1.

Право власності на вказаний автомобіль було зареєстроване за відповідачем ОСОБА_2, що стверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу № СХМ 709401.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової автотехнічної експертизи № 1304/18-23 від 19.12.2018 року вартість автомобіля NISSAN ALMERA N16, 2000 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 на даний час складає 104759 грн. 36 коп.

Факт проживання сторонами однією сімєю під час придбання автомобіля NISSAN ALMERA N16, 2000 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 та придбання його за спільні кошти подружжя визнаний відповідачем в судовому засіданні, тому вказаний автомобіль є обєктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 і кожен з них має право на Ѕ частку вказаного автомобіля.

Відповідно до висновку, викладеного в постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2016 року №6-2811цс15, згідно ст.ст. 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, діляться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються кожному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч. 1, 2 ст. 71 СК України). Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України (ч. 4 ст. 71 СК України).

Так, присудження судом грошової компенсації одному з подружжя замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно допускається лише за наявності згоди цієї особи на таке присудження, крім випадків, передбачених ст. 365 ЦК України.

Враховуючи, що позивачка ОСОБА_3 звернувшись до суду з даним позовом сама просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь грошову компенсацію за належну їй Ѕ частку автомобіля NISSAN ALMERA N16, 2000 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, сума якої буде визначена експертом, і в судовому засіданні її представник ОСОБА_1 підтримала ці вимоги і, з врахуванням визначеної експертом вартості оцінки вказаного автомобіля, просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_3 Ѕ частину вартості автомобіля, а саме 52379 грн. 68 коп. та залишити спірний автомобіль у власності відповідача ОСОБА_2, а відповідач ОСОБА_2 з цим погодився, визнавши даний позов, і таке визнання позову не суперечить закону, суд приходить до висновку про застосування ч. 4 ст. 71 СК України та задоволення позовних вимог позивачки ОСОБА_3 про залишення вказаного автомобіля у власності відповідача з присудженням з нього на користь позивачки ОСОБА_3 грошової компенсації замість її Ѕ частки у праві спільної власності на вказаний автомобіль.

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_3 понесені нею та документально підтверджені судові витрати в загальній сумі 3345 грн. 20 коп., які складаються із: судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп. (за подання позовної заяви), судового збору в розмірі 352 грн. 40 коп. (за подання заяви про забезпечення позову), витрат повязаних з оплатою вартості експертизи в розмірі 2288 грн.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 6, 10, 60, 88, 208, 209, 212-215, 223 ЦПК України, ст.ст. 57, 60, 69, 70, 105 СК України, ст. 368 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя задовольнити.

Визнати автомобіль NISSAN ALMERA N16, 2000 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

В порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю, стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_2) на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний код НОМЕР_3) грошову компенсацію за Ѕ частину автомобіля NISSAN ALMERA N16, 2000 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 в сумі 52379 грн. 68 коп.

Автомобіль NISSAN ALMERA N16, 2000 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 залишити у власності відповідача ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_2) на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний код НОМЕР_3) судові витрати в сумі 3345 грн. 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Черкаської області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складений 06.02.2019 року.

Головуючий: В.М. Скляренко