Апеляційне провадження №22-ц/824/934/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Таргоній Д.О., Приходька К.П.,

за участю секретаря Тімуш Д.І.,

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 22 серпня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус Київського міського округу Гаранюк Оксана Зіновіївна про визнання договору дарування недійсним,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Печерського районного суду міста Києва з серпня 2018 року перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус Київського міського округу Гаранюк Оксана Зіновіївна про визнання договору дарування недійсним.

Позивач просила суд застосувати заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3 на праві власності. Зазначала, що в ході розгляду її позову про стягнення із ОСОБА_2 збитків, спричинених внаслідок ДТП, які станом на 26.02.2018 року становлять 158 975,56 грн., судом було накладено арешт на належну відповідачу частку у розмірі 1/3 у вищевказаній квартирі. Згодом було встановлено, що належну йому частку в квартирі відповідач подарував своїй доньці, що з точки зору позивача було зроблено з метою уникнення відповідальності за ДТП. Саме у зв'язку з цим позивач й була змушена оскаржити такий договір дарування. При цьому ненакладення арешту на предмет оскаржуваного договору дасть змогу відповідачам здійснити подальше відчуження квартири, що ускладнить виконання рішення по справі.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 22 серпня 2018 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій зазначила, що вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою, ухвалену з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просила оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення про забезпечення позову.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав:

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи може забезпечити позов, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. При цьому заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ст. 150 ЦПК України).

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції зазначив про те, що заявником не було належним чином обґрунтовано та не надано доказів того, що неприйняття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. За таких умов передбачені законом підстави для забезпечення позову відсутні.

З наведеними висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що предметом розгляду в даній справі є вимога про визнання договору дарування від 02.04.2018 року на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2недійсним. Реєстрація права власності на зазначену 1/3 частину за відповідачем ОСОБА_3 02.04.2018 року підтверджена наданим до суду відповідним витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За таких умов у сторони відповідача існує реальна можливість розпорядитися спірним майном до закінчення розгляду справи і тим самим ускладнити виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому за своєю суттю заходи забезпечення позову застосовуються превентивно, з метою недопущення вчинення стороною по справі дій, які б ускладнили виконання рішення суду або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. За таких умов вимога надати докази стосовно тих подій, які ще не настали, та вчинення яких й має унеможливити заходи забезпечення позову, не може вважати обґрунтованою. При вирішення такого питання суд має встановити, чи реально існує спір між сторонами , чи існує у сторони можливість вчинення такої дії, про ризик якої вказує заявник у заяві про забезпечення позову, та чи може така дія ускладнити можливість ефективного захисту прав позивача у разі задоволення позову.

У своїй заяві позивач зазначила, що позов пред'явлено нею з метою повернення у власність ОСОБА_2 майна, за рахунок якого можливе відшкодування спричинених останнім внаслідок ДТП збитків позивачу, яке після пред'явлення відповідного позову той відчужив на користь своєї доньки. При цьому остання є власником усієї квартири та не обмежена у можливості наступного її відчуження, що безумовно відобразиться на інтересах позивача, за захистом яких вона й звернулася до суду. Вказані доводи заявника колегія суддів вважає обґрунтованими, відтак погоджується з її позицією щодо наявності підстав для забезпечення позову. В той же час колегія суддів зважає на те, що у своїй заяві позивач просила накласти арешт на всю спірну квартиру, в той час як предметом оскаржуваного в рамках даної справи договору є лише 1/3 такої квартири, відтак запропонований захід забезпечення не співмірний з предметом позву. За таких умов заява ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а саме в частині накладення арешту на 1/3 спірної квартири.

У відповідності до положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення, серед іншого, є невідповідність висновків суду обставинам справи а також порушення норм процесуального права, що призвели до невірного вирішення питання по суті.

Зважаючи на невірне вирішення судом першої інстанції питання про забезпечення позову, керуючись ст.ст. 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 22 серпня 2018 року скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення. Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус Київського міського округу Гаранюк Оксана Зіновіївна про визнання договору дарування недійсним задовольнити частково.

Накласти арешт на 1/3 частину квартири №36 (тридцять шість) в будинку №6 (шість) по вулиці Миколи Соловцова в місті Києві, що належить ОСОБА_3 на підставі договору дарування, виданого 02.04.2018 року.

Дані про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_3

Відповідач: ОСОБА_3 ІПН НОМЕР_2, проживаючої в АДРЕСА_1

Постанова підлягає негайному виконанню.

Строк пред'явлення постанови до виконання - три роки - до 07 лютого 2022 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Оскарження постанови про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Головуючий С.О. Журба

Судді: Д.О. Таргоній

К.П.Приходько