Ухвала

27 червня 2019 року

м. Київ

справа №676/4322/16-ц

провадження №61-9634ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Висоцької В. С. розглянув касаційні скарги ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду Хмельницької області від 15 січня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Кам`янець-Подільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області в особі заступника начальника відділу Катеринчук О. І., державного виконавця Ілик О. В., відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області в особі начальника відділу Джубаби Д. О., про зобов`язання державних виконавців виконати рішення про стягнення аліментів та передати майно стягувачам ОСОБА_2 та ОСОБА_4.,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся із касаційними скаргами, аналогічними за змістом, на постанову апеляційного суду Хмельницької області від 15 січня 2018 року в указаній вище справі. Дані касаційні скарги подано з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення.

У клопотанні, яке містить касаційна скарга від 03 травня 2019 року,

ОСОБА_1 порушено питання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що копію оскаржуваної постанови апеляційного суду Хмельницької області від 15 січня 2018 року ним отримано лише 25 січня 2018 року.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень оскаржувану постанову апеляційного суду Хмельницької області від 15 січня 2018 року, повний текст якої складено 19 січня 2018 року, оприлюднено 24 січня 2018 року.

Наведені заявником причини пропуску строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки учасники справи мають право оскаржити судові рішення у встановленому порядку, зокрема з додержанням встановленого Цивільним процесуальним кодексом України строку. При цьому, процесуальним законом передбачено можливість поновлення пропущеного строку у разі його пропуску з поважних причин.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на касаційне оскарження судових рішень, особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, в тому числі, спрямовані підготовку касаційної скарги, яка за своїм змістом і формою буде відповідати усім вимогам процесуального закону.

Раніше подана касаційна скарга Верховним Судом була повернута заявнику в силу невиконання вимог ухвали суду касаційної інстанції про залишення касаційної скарги без руху.

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності.

У клопотанні про поновлення процесуального строку заявник не наводить поважних причин, що перешкодили звернутися до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою з дотриманням процесуальних строків та які б виправдовували втручання касаційного суду у принцип правової визначеності судового рішення зі спливом більш як 1 року з моменту набрання ним законної сили.

З урахуванням наведеного та відповідно до положень частини третьої статті 393 ЦПК України касаційні скарги слід залишити без руху з наданням заявнику строку для подання заяви про поновлення пропущеного строку з наведенням інших підстав для його поновлення з наданням відповідних доказів на підтвердження наведених ним обставин, оскільки безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Подані касаційні скарги не можуть бути прийняті касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційних скарг заявником не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Заявником ОСОБА_1 , який засуджений до довічного позбавлення волі, не сплачено судовий збір та заявлено клопотання про звільнення його від сплати судового збору з посиланням на те, що він засуджений та у нього відсутні грошові кошти на рахунку. Проте доказів наведеного ним не надано.

Слід зауважити, що при перевірці матеріалів касаційної скарги ОСОБА_1

від 03 травня 2019 року було виявлено відсутність зазначеного у ній у якості додатків довідки ВІВП №1 про відсутність доходів, про що складено акт

від 20 травня 2019 року.

Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Крім того, відповідно до пункту 17 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються засуджені до покарання у виді довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк та до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, а також особи, взяті під варту, - у справах, пов`язаних із питаннями, які вирішуються судом під час виконання вироку відповідно до статті 537 Кримінального процесуального кодексу України, у разі відсутності на їхніх особових рахунках коштів, достатніх для сплати судового збору.

Пред`явлення позову про зобов`язання державного виконавця та інших посадових осіб органів державної виконавчої служби вчинити дії у межах виконавчого провадження про стягнення аліментів не пов`язано з вирішенням питань щодо виконання вироку, постановленого в порядку кримінального судочинства.

Наведені заявником доводи, що не підтверджені доказами не дають достатніх підстав для звільнення його від сплати судового збору у справі, що відповідає статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

У зв`язку з наведеним, касаційні скарги підлягають оплаті судовим збором.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України

від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 01 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України

від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України

«Про судовий збір».

Зважаючи на те, що позовну заяву пред`явлено у 2016 році, судовий збір підлягає сплаті за ставками, встановленими законом станом на 01 січня 2016 року.

Розмір мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2016 року становив

1 378 грн.

Ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру фізичною особою становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати

(1 378 * 0,4 = 551,20) (редакція закону на момент подачі позовної заяви). Закон пов`язує сплату судового збору за подачу касаційної скарги незалежно від вирішення спору по суті.

Ураховуючи характер спору розмір судового збору становить 1 102,40 грн

(551,20 * 200%).

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційні скарги слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 136, 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати, наведені ОСОБА_1 причини пропуску процесуального строку неповажними.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Касаційні скарги ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду Хмельницької області від 15 січня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 23 липня

2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені процесуальним законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. С. Висоцька