Постанова

Іменем України

04 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 757/39433/16-ц

провадження № 61-27940св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),

суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

відповідач - публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , який діє від свого імені та в інтересах ОСОБА_3 , на рішення Печерського районного суду міста Києва, у складі судді Козлова Р. Ю.,

від 28 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва, у складі колегії суддів: Левенця Б. Б., Лапчевської О. Ф., Саліхова В. В.,

від 15 листопада 2017 року.

Короткий зміст позовної заяви та її обґрунтування

У серпні 2016 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз»

(далі - ПАТ «Укртрансгаз») про зобов`язання виконати умови договорів про виплату авторської винагороди за використання винаходів по патентах.

Свої вимоги позивачі обґрунтовували тим, що з 2001 по 2008 роки під час виконання робіт, які проводилися в інтересах ДК «Укртрансгаз», групою авторів, до числа яких входили і вони, була розроблена технологія комплексного ремонту магістральних газопроводів, що перебувають під тиском. Надалі технологія увійшла в ряд нормативних документів України та стала стандартом виконання ремонтних робіт у відповідній галузі. В основу технології покладено принципово нові технічні рішення, визнані винаходами. Права на отримання патентів України на винаходи, що захищають дані технічні рішення, авторами на договірній основі були передані ДК «Укртрансгаз». У процесі розробки технічних рішень відповідальними службами ДК «Укртрансгаз» до ДП «Укрпатент» подавались заявки на винахід та одночасно з подачею заявок починалось використання запропонованого технічного рішення. Після проведення кваліфікаційної експертизи запропоновані технічні рішення патентним відомством України визнані винаходами, на які ДК «Укртрансгаз» отримала охоронні документи - патенти. По кожному винаходу між авторами та

ДК «Укртрансгаз» укладався договір про виплату винагороди за використання винаходу, проте з березня 2011 року складання актів за фактами використання патентів і виплата винагороди практично повністю припинились. Правонаступником майнових і немайнових прав та обов`язків ДК «Укртрансгаз» є ПАТ «Укртрансгаз».

Ураховуючи вищевикладене та посилаючись на положення статей 11, 526 ЦК України, статті 35 Закону України «Про охорону прав на винаходи та корисні моделі», позивачі, уточнивши позовні вимоги, просили суд зобов`язати ПАТ «Укртрансгаз» у тримісячний термін виконати зобов`язання за договорами про виплату авторської винагороди за використання винаходів по патентах України №№ НОМЕР_13, НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9, НОМЕР_10, НОМЕР_11, НОМЕР_12, укладеними між авторами винаходів і відповідачем за весь термін дії патентів, за якими не було виплачено авторську винагороду, а саме: скласти і затвердити акти використання винаходів за встановленою формою, за всіма фактами використання винаходів за весь термін дії патентів, які ще не були складені або з якими не були ознайомлені автори-позивачі; виконати розрахунки економічної вигоди, отриманої ПАТ «Укртрансгаз» від використання винаходів, вираженої у формі, передбаченій договором (економічного ефекту, фактичного прибутку), і ознайомити з ними авторів-позивачів; провести розрахунок і нарахування авторської винагороди за використання винаходів за всіма фактами використання винаходів за весь термін дії патентів, за якими не було виплачено авторську винагороду.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 28 липня 2017 року позов залишено без задоволення.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачами не надано належних та допустимих доказів на підтвердження використання відповідачем їх винаходів за патентами, зазначеними у позовній заяві, та невиконання ним своїх договірних зобов`язань. Надані позивачами копії сторінок нормативного документа, що регламентує проведення ремонтних робіт на діючих газопроводах - галузеві будівельні норми ГБН В.3.1-:2011 «Магістральні газопроводи, ремонт дуговим зварюванням в умовах експлуатації», та парні роздруківки основних сторінок нормативного документа і відповідних їм сторінок патентів на винаходи не можуть бути належним підтвердженням використання винаходів, оскільки суд не володіє спеціальними знаннями у галузі науки, які б давали можливість стверджувати, що всі суттєві ознаки формули винаходів за деклараційними патентами на винаходи використані при проведенні даних ремонтних робіт. Позивачі не були позбавлені можливості заявити клопотання про призначення судової експертизи у сфері інтелектуальної власності, однак таким своїм процесуальним правом не скористалися.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 15 листопада 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції обґрунтовано керувався частиною першою статті 60 ЦПК України, 2004 року, відповідно до якої кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд погодився, що позивачами не доведено використання відповідачем запатентованих винаходів протягом спірного періоду, а відтак й відсутні підстави для задоволення заявленого позову.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та доводи осіб, які її подали

У касаційній скарзі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , який діє від свого імені та в інтересах ОСОБА_3 , просять скасувати оскаржені судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції не надана оцінка наказу директора ДК «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України» № 99 від 18 березня 2011 року, наведеного позивачами в якості основного доказу порушення їхніх прав при використанні запатентованих технологій ПАТ «Укртрансгаз», а апеляційний суд послався на те, що законність цього наказу не була предметом доказування у цій справі. Крім того, всі докази у справі не прийнято судами до уваги з посиланням на відсутність висновку експертизи. У додаткових поясненнях від 22 вересня 2017 року, поданих апеляційному суду, позивачами було заявлено клопотання про приєднання до матеріалів справи та прийняття в якості доказів висновку експерта Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності № 182/17 від 12 вересня 2017 року про використання всієї сукупності ознак винаходів по патентах НОМЕР_6 АДРЕСА_1 в галузевому стандарті ГБН В. 3.1-: 2011 «Магістральні газопроводи, ремонт дуговим зварюванням в умовах експлуатації» (технології ремонту газопроводів в ПАТ «Укртрансгаз»), а також висновку експерта Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності № 183/17 від 12 вересня 2017 року про використання всієї сукупності ознак винаходу за патентом НОМЕР_13 в нормативному документі «Краны магистральных газопроводов. Устранение утечек газа через фланцеве соединения полиуретановым составом. Технологическая инструкция» (технології ремонту запірної арматури в ПАТ «Укртрансгаз»), але апеляційним судом було відмовлено у залученні висновків експерта до матеріалів справи і оцінки їх в якості доказів. Разом з тим, апеляційним судом роз`яснювалось про можливість заявляти клопотання про проведення по кожному факту використання відповідачем винаходів судових експертиз, включаючи технічну експертизу на предмет відповідності використовуваної технології формулі винаходу, економічну експертизу, що оцінює економічну вигоду відповідача від використання винаходу і фінансову експертизу, що визначає розмір авторської винагороди за використання винаходу. На думку заявників, суди не звернули увагу на те, що проведення указаного виду експертиз у рамках цієї справи не є необхідним. Заявники вважають, що предметом позову є зобов`язання відповідача виконати умови договорів з авторами винаходів в частині визначення обсягів використання запатентованих винаходів, оцінки економічної вигоди власника патенту та розрахунок відповідачем розмірів авторської винагороди, дій, які відповідач повинен виконувати відповідно до законодавства та укладених договорів, тобто зобов`язання відповідача виконати свою частину договірних зобов`язань, що передують виплаті авторської винагороди. Судами не взято до уваги в якості доказів роздруківки галузевого стандарту ГБН В.3.1-: 2011 «Магістральні газопроводи, ремонт дуговим зварюванням в умовах експлуатації», акти виконаних робіт підприємством «НПИП КиАТОН» на об`єктах ПАТ «Укртрансгаз» в 2015 році, виписку з детермінаційного звіту проекту спільного впровадження заходів з ресурсо- та енергозбереження в ДК «Укртрансгаз», аргументуючи тим, що суд не володіє спеціальними знаннями в галузі науки, що дозволяє оцінити, що всі істотні ознаки формули винаходу використані при проведенні ремонтних робіт. Також судом не надано оцінки як доказу виписці з детермінаційного звіту експертної групи ТЮФ РейландГуп № NRU022JI-DR по виконанню Проекту спільного впровадження Кіотського протоколу «Впровадження заходів з ресурсо- та енергозбереження в ДК «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз Україна» (Звіт № ТRU022JI-DR). Даний звіт доводить масове використання ДК «Укртрансгаз» запатентованих технологій без належного оформлення. Судами не надано оцінки актам виконаних робіт підприємством «НПИП КиАТОН» на об`єктах ПАТ «Укртрансгаз» в 2015 році. В актах вказані не тільки креслення, але посилання і назви використаних ремонтних технологій відповідно до зазначених нормативних документів. Також залишено без оцінки суду надані роздруківки скріншотів сторінок офіційного сайту ПАТ «Укртрансгаз» з інформацією про обсяги муфтового ремонту магістральних газопроводів, які є непрямими доказами сучасного використання запатентованих технологій, так як порядок муфтового ремонту в газовій галузі України регламентовані єдиним нормативним документом - галузевими будівельними нормами ГБН В.3.1-: 2011 «Магістральні газопроводи, ремонт дуговим зварюванням в умовах експлуатації».

Короткий зміст відзиву (заперечення) на касаційну скаргу

У відзиві (запереченні) на касаційну скаргу ПАТ «Укртрансгаз» просить залишити касаційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , який діє від свого імені та в інтересах ОСОБА_6 , без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін, посилаючись на їх законність та обґрунтованість. ПАТ «Укртрансгаз» заявляє, що не використовує винаходи без складання актів про їх використання та виплати авторам винагороди.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 грудня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі.

Статтею 388 ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - ЦПК України), який набув чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до пункту 4 Перехідних положень ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

03 червня 2019 року справу передано судді-доповідачу.

Ухвалою Верховного Суду від 01 серпня 2019 року справу призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судом встановлено, що з 2001 по 2008 роки під час виконання робіт, які проводилися в інтересах ДК «Укртрансгаз», групою авторів, до числа яких входили і позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , була розроблена технологія комплексного ремонту магістральних газопроводів, що перебувають під тиском.

Права на отримання патентів України на винаходи, що захищають дані технічні рішення, авторами на договірній основі були передані ДК «Укртрансгаз».

У процесі розробки технічних рішень відповідальними службами ДК «Укртрансгаз» в ДП «Укрпатент» подавались заявки на винахід.

Після проведення кваліфікаційної експертизи запропоновані технічні рішення патентним відомством України визнані винаходами, на які ДК «Укртрансгаз» отримала охоронні документи - патенти, а саме:

патент України на винахід № НОМЕР_13 (бюлетень «Промислова власність» № 6 від 15 квітня 2004 року, заявка від 17 травня 2001 року, «Спосіб усунення витоків газу крізь фланцеві з`єднання кранів газопроводів під час перекачування газу по газопроводу», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 );

патент України на винахід № НОМЕР_1 (бюлетень «Промислова власність» № 8 від 15 серпня 2005 року, заявка від 06 грудня 2002 року, «Спосіб усунення витоків газу через фланцеві з`єднання газопроводів без припинення перекачування газу по газопроводу», ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 );

патент України на винахід № НОМЕР_2 (бюлетень «Промислова власність» № 4 від 25 лютого 2008 року, заявка № 6 до 08 грудня 2003 року, «Спосіб ремонту ділянок газопроводів, розташованих на колонах балкових переходів, без припинення перекачування газу», ОСОБА_3 );

патент України на винахід № НОМЕР_3 (бюлетень «Промислова власність» № 4 від 25 лютого 2008 року, заявка № 7 від 08 грудня 2003 року, «Спосіб ремонту ділянок газопроводів, розташованих на колонах балкових переходів, без припинення перекачування газу», ОСОБА_3 );

патент України на винахід № НОМЕР_4 (бюлетень «Промислова власність» № 5 від 15 травня 2006 року, заявка на винахід а200601463 від 13 лютого

2006 року, «Спосіб ремонту дефектної ділянки діючого трубопроводу», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 );

патент України на винахід № НОМЕР_5 (бюлетень «Промислова власність» № 7 від 17 липня 2006 року, заявка № а200602229 від 01 березня 2006 року, «Спосіб ремонту дефектних ділянок діючого газопроводу», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 );

патент України на винахід № НОМЕР_6 (бюлетень «Промислова власність» № 7 від 17 липня 2006 року, заявка № а200603259 від 27 березня 2006 р., «Спосіб ремонту дефектної ділянки діючого трубопроводу», ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 );

патент України на винахід № НОМЕР_7 (бюлетень «Промислова власність» № 1 від 15 січня 2007 року, заявка № а200611057 від 20 жовтня 2006 року, «Спосіб ремонту дефектної ділянки трубопроводу, що знаходиться під тиском», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 );

патент України на винахід № НОМЕР_8 (бюлетень «Промислова власність» № 4 від 10 квітня 2007 року, заявка № а200608668 від 02 серпня 2006 р., «Спосіб ремонту протяжних ділянок діючих трубопроводів», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 );

патент України на винахід № НОМЕР_9 (бюлетень «Промислова власність» № 5 від 25 квітня 2007 року, заявка на винахід а200701592 від 15 лютого

2007 року, «Спосіб підвищення категорії протяжної лінійної ділянки діючого трубопроводу (варіанти)», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 );

патент України на винахід № НОМЕР_10 (бюлетень «Промислова власність» № 8 від 11 червня 2007 року, заявка на винахід а200613900 від 27 грудня

2006 року, «Спосіб ремонту протяжної лінійної ділянки діючого трубопроводу», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 );

патент України на винахід № НОМЕР_11 (бюлетень «Промислова власність» N 3 від 11 лютого 2008 року, заявка на винахід а200713975 від 12 грудня

2007 року, «Спосіб ремонту трубопроводу в умовах експлуатації», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 );

патент України на винахід № НОМЕР_12 (Бюлетень «Промислова власність» № 15 від 11 серпня 2008 року, заявка на винахід а200806461від 14 травня

2008 року, «Спосіб і поновлення несучої здатності лінійних та вигнутих ділянок діючого трубопроводу (варіанти)», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ) (т.1 а.с.14-69).

Протягом липня 2003 року - жовтня 2011 року із позивачами були укладені договори про виплату винагороди за використання винаходів, за якими умовою нарахування і виплати авторської винагороди визначено використання об`єктів права інтелектуальної власності (т. 1 а. с.120-195, т. 2 а. с. 2-108).

Правонаступником майнових і немайнових прав та обов`язків ДК «Укртрансгаз» є відповідач ПАТ «Укртрансгаз».

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивачі посилались на те, що з березня 2011 року відповідач припинив складання актів за фактами використання вищевказаних патентів і до часу звернення позивачів із зазначеним позовом у серпні 2016 року такі акти не складав, проте за цей період

(з березня 2011 року до серпня 2016 року) відповідач допустив

понад 600 незареєстрованих фактів використання запатентованих винаходів позивачів під час своєї діяльності, у тому числі усунення наслідків аварій (пошкоджень) трубопроводів, внаслідок чого отримав економічну вигоду, проте договори в частині розрахунку отриманої економічної вигоди і нарахування позивачам авторської винагороди за використання винаходів не виконував (т. 1 а. с.1-13, т. 2 а. с.112-116).

Право позивачів на винаходи, зазначені у вищевказаних патентах на винахід, відповідач не заперечував, проте зазначав про відсутність, протягом спірного періоду фактів використання винаходів за вищевказаними патентами України (т. 1 а.с.100-101, т. 2 а.с.133, т. 5 а.с.25).

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 54 Конституції України громадянам гарантується свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, захист інтелектуальної власності, їхніх авторських прав, моральних і матеріальних інтересів, що виникають у зв`язку з різними видами інтелектуальної діяльності.

Відповідно до положень статей 16, 432 Цивільного кодексу України кожна особа має право звертатися до суду за захистом свого права інтелектуальної власності.

Згідно з частиною третьою статті 9 Закону України «Про охорону прав на винаходи та корисні моделі» роботодавець повинен протягом чотирьох місяців від дати одержання від винахідника повідомлення подати до Установи заявку на одержання патенту чи передати право на його одержання іншій особі або прийняти рішення про збереження службового винаходу (корисної моделі) як конфіденційної інформації. У цей же строк роботодавець повинен укласти з винахідником письмовий договір щодо розміру та умови виплати йому (його правонаступнику) винагороди відповідно до економічної цінності винаходу (корисної моделі) і (або) іншої вигоди, яка може бути одержана роботодавцем.

Згідно з частиною першою статті 3 ЦПК України, 2004 року, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 15 ЦК Українипередбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Отже, зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Звертаючись до суду з позовом за захистом, позивачі посилалися на зобов`язання відповідача виконати умови договорів, укладених між співавторами винаходу та відповідачем.

Способи захисту цивільного права та інтересів зазначені в статті 16 ЦК України. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

За змістом статей 627, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 526 ЦК Українивизначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом частини четвертої статті 10 ЦПК України, 2004 року, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 10, 60 ЦПК України 2004 року кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Особливістю процесу доказування у справах про порушення прав інтелектуальної власності на винахід є правова презумпція, встановлена у частині другій статті 28 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі». Згідно з цією нормою будь-який продукт, процес виготовлення якого охороняється патентом, за відсутності доказів протилежного вважається виготовленим із застосуванням цього процесу за умови виконання принаймні однієї з двох вимог:

- продукт, виготовлений із застосуванням процесу, що охороняється патентом, є новим;

- існують підстави вважати, що зазначений продукт виготовлено із застосуванням даного процесу і власник патенту не в змозі шляхом прийнятних зусиль визначити процес, що застосовувався при виготовленні цього продукту.

В такому разі обов`язок доведення того, що процес виготовлення продукту, ідентичного тому, що виготовляється із застосуванням процесу, який охороняється патентом, відрізняється від останнього, покладається на особу, стосовно якої є достатні підстави вважати, що вона порушує права власника патенту.

Отже, за цією нормою автора винаходу звільнено від доказування факту проведення ремонтних робіт із застосуванням запатентованого процесу. Тягар доказування протилежного покладається на особу, яка використовує розроблену автором технологію (винахід).

Вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій на зазначені вимоги закону уваги не звернули, фактичні обставини справи у повному обсязі не встановили, поклавши в основу рішення по суті спору відсутність клопотання позивачів про призначення судової експертизи, не надали належної правової оцінки іншим доказам, наданим позивачами на підтвердження використання відповідачем процесу, що охороняється патентом, зокрема актам виконаних робіт підприємством ТОВ «НПИП КиАТОН» на об`єктах ПАТ «Укртрансгаз» у 2015-2016 роках, детермінаційному звіту експертної групи ТЮФ РейландГуп № NRU022JI-DR по виконанню Проекту спільного впровадження Кіотського протоколу «Впровадження заходів з ресурсо- та енергозбереження в ДК «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз Україна», не врахували, що тягар доведення того, що ремонт магістральних газопроводів в умовах експлуатації проводився без використання запатентованого процесу покладається на відповідача, а отже дійшли висновків, які не можуть бути визнані обґрунтованими.

До касаційної скарги позивачами було надано висновки експертів Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності від 12 вересня 2017 року № № 182/17, 183/17, які підлягають оцінці при новому розгляді справи.

Оскільки суди не встановили фактичні обставини, від яких залежить правильне вирішення справи, та не перевірили доводи сторін і надані на їх підтвердження докази, ухвалені у справі судові рішення відповідно до частини третьої статті 411 ЦПК України підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді справи суду необхідно об`єктивно дослідити надані позивачами і відповідачем докази у їх сукупності, надати оцінку доводам та поданим сторонами доказам в обґрунтування своїх вимог та заперечень, як в цілому, так і кожному доказу окремо.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 411 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , який діє від свого імені та в інтересах ОСОБА_3 , задовольнити.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 28 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 15 листопада 2017 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович