Ухвала

21 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 212/900/17-ц

провадження № 61-3609ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1, подану адвокатом Єруновою ОленоюВалеріївною, на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 лютого 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 грудня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розподіл нерухомого майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю,

ВСТАНОВИВ:

Касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки вона подана з пропуском строку встановленого статтею 390 ЦПК України.

Згідно з частинами першою-другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Із Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що оскаржувана заявником постанова прийнята Дніпровським апеляційним судом 27 грудня 2018 року. Повний текст постанови складено 29 грудня 2018 року.

Таким чином, останнім днем оскарження є 28 січня 2019 року.

Представник ОСОБА_1 ? адвокат Єрунова О. В. звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 лютого 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 грудня 2018 року через засоби поштового зв'язку 15 лютого 2019 року, тобто з пропуском строку встановленого статтею 390 ЦПК України.

До касаційної скарги додано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, посилаючись на те, що копію оскаржуваної постанови апеляційного суду було отримано заявником 16 січня 2019 року. На підтвердження вказаного заявником надано копію супровідного листа, направленого 03 січня 2019 року Дніпровським апеляційним судом.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Аналіз причин, вказаних в клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження свідчить, що вони не можуть бути визнані поважними, оскільки заявником не надано доказів отримання копії оскаржуваної постанови апеляційного суду саме 16 січня 2019 року.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, заявнику слід надати суду належні докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень.

У підтвердження наведених обставин пропуску строку заявник має надати відповідні докази в оригіналах або завірені в установленому порядку їх копії, якими можуть бути оригінал поштового конверту, довідка із суду, поштового відділення зв'язку тощо, або навести інші підстави з відповідними доказами.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповноважними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Крім того, касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюванної суми.

Із постанови Дніпровського апеляційного суду від 27 грудня 2018 року вбачається, що у лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду, із врахуванням уточнених позовних вимог, про поділ нерухомого майна подружжя шляхом визнання 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 спільним сумісним майном подружжя, визнання за ним права власності на 1/8 частини цієї квартири.

У липні 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з зустрічними позовними вимогамипро встановлення факту окремого проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин з травня 2011 року по 05 березня 2014 року, визнання її особистою приватною власністю 1/4 частини квартири АДРЕСА_1.

Тобто за первісним позовом заявлено одну вимогу немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру, за зустрічним позовом заявлено одну вимогу немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру.

Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, яка діяла на момент звернення до суду першої інстанції) визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом пункту 2 частини першої статті 80 ЦПК України (в редакції, яка діяла на момент звернення до суду першої інстанції) ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

Підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, яка діяла на момент звернення до суду першої інстанції) визначено, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» з 01 січня 2017 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1 600,00 грн.

Отже, судовий збір за подання касаційної скарги на оскаржувані судові рішення у даній справі в частині вимог немайнового характеру (за первісним та зустрічним позовами) становить 2 560,00 грн (((1 600,00 грн ? 0,4) + (1 600,00 грн ? 0,4)) ? 200 %).

Оскільки розмір судового збору за подання касаційної скарги в частині вимог майнового характеру (за первісним та зустрічним позовами) неможливо визначити із-за відсутності у матеріалах касаційного провадження вартості нерухомого майна, заявнику слід самостійно вирахувати судовий збір з урахуванням викладеного, підтвердивши його розмір належними доказами (зокрема, позовна заява з визначеною ціною позову станом на день її подання, експертний висновок) та сплатити його у розмірі 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви та зустрічної позовної заяви з урахуванням вартості спірного майна.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у

Печер. р-ні/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: 6007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1, подану адвокатом Єруновою ОленоюВалеріївною, на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 лютого 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 грудня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило