ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

10 липня 2019 року

м. Харків

Справа № 2012/3861/2012

Провадження № 22-ц/818/3734/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Колтунової А.І.

суддів: Бровченка І.О., Бурлаки І.В.,

при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження по цивільній справі №2012/3861/2012 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 жовтня 2012 року, ухвалене суддею - Труханович В.В., -

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 жовтня 2012 року позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 1 331 615, 42 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , з кожного окремо, на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» судовий збір по 850, 00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи по 60, 00 грн.

22 червня 2019 року на зазначене заочне рішення суду ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу.

Перевіривши надані матеріали, суд вважає, що у відкритті провадження по справі слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» внесено зміни до Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), який набув чинності 15 грудня 2017 року.

Згідно з п.1, 13 Перехідних положень ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанції розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Частиною 1 статті 294 ЦПК України ( у редакції, що діяла на час ухвалення рішення) визначено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення суду ухвалено 24 жовтня 2012 року. Апеляційна скарга подана шляхом направлення поштового відправлення 22 червня 2019 року.

Отже, із матеріалів справи вбачається, що в установлений законом процесуальний строк - 10 днів, який діяв на час розгляду справи, апеляційна скарга на заочне рішення суду першої інстанції подана не була.

Апеляційна скарга надійшла до суду через 7 років та 8 місяців.

Згідно з ч.2 ст.358 ЦПК України передбачено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Зазначена норма процесуального закону незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення покладає на суд обов`язок відмовити у відкритті провадження, оскільки зазначений строк апеляційного оскарження є граничним.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 жовтня 2012 року позовну заяву позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 1 331 615, 42 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , з кожного окремо, на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» судовий збір по 850, 00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи по 60, 00 грн.

З тексту заочного судового рішення вбачається, що ОСОБА_2 про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки в судове засідання не повідомив (а. с. 171).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 жовтня 2012 року посилаючись на ті обставини, що ним не було отримано копії оскаржуваного рішення, з текстом якого він ознайомився в лютому 2018 року та зняв копії з матеріалів справи.

Проте, якщо погодитися з доводами ОСОБА_2 , що з матеріалами справи та ухваленим судовим рішенням він ознайомився в лютому 2018 року, то ним також пропущений річний строк на оскарження судового рішення.

Доказів, що ОСОБА_2 не пропущено річний строк на оскарження заочного рішення суду першої інстанції, ним не надано.

На обставини непереборної сили особа, яка подає апеляційну скаргу, не посилається.

Отже колегія суддів дійшла висновку, що правові підстави для відкриття провадження у справі відсутні.

Дані висновки суду не суперечать практиці Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у справі «Перетяка та Шереметьев проти України» зазначає, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою.

Стосовно питання доступу до суду, то суд у справі «МПП "Голуб" проти України» повторює, що процедурні гарантії, закріплені статтею 6, гарантують кожному право подання скарги щодо його прав та обов`язків цивільного характеру до суду чи органу правосуддя. Таким чином, втілюється право на звернення до суду, одним із аспектів якого є право доступу, тобто право розпочати провадження у судах з цивільних питань (див. справу "Голдер проти Сполученого Королівства", рішення від 21 лютого 1975 року, Серія А N 18, ст. 13-18, п. 28-36).

Суд наголошує, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У рішенні «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року Європейський суд з прав людини нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Дії однієї сторони не повинні порушувати права іншої сторони.

Отже, суд вважає, що скаржнику про існування заочного судового рішення було відомо в день його ухвалення, оскільки про розгляд справи він був повідомлений.

У встановлені законом строки рішення суду ним оскаржено не було. Правових підстав для відкриття провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 жовтня 2012 року за спливом семи років, відповідно до ч.2 ст. 358 ЦПК України скаржником не наведено.

За таких обставин у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись ст., ст. 260, 358 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 у відкритті апеляційного провадження на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 жовтня 2012 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття, однак може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий А.І. Колтунова

Судді І.О. Бровченко

І.В. Бурлака