СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/13139/17

пр. № 2/759/634/19

12 квітня 2019 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Уляновської О.В.,

секретаря судового засідання Черніченко К.О.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві цивільну справу за позовними вимогами ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, стягнення заборгованості по аліментах на утримання дітей та стягнення неустойки від суми несплачених аліментів,

ВСТАНОВИВ:

у вересні 2017 р. позивач звернулася до суду із зазначеною позовною заявою, після остаточного уточнення позовних вимог просить суд змінити розмір аліментів, встановлений рішенням Апеляційного суду м. Києва від 04.07.2015 стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі 9000 грн 00 коп. з 05.09.2017 до досягнення дітьми повноліття; стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по аліментах 53700 грн 00 коп. та пеню за несплату аліментів у розмірі 53700 грн 00 коп.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі від даного шлюбу у сторін є троє дітей на підставі рішення Апеляційного суду м. Києва від 04.08.2015 було стягнено з відповідача аліменти у розмірі 1500 грн 00 коп., однак позивач вважає, що вказаний розмір аліментів на трьох дітей є занадто низький, враховуючи те, що відповідач неофіційно працює інструктором з плавання у спортклубі Sport Life, який діти регулярно відвідують де він є інструктором та отримує заробітну плату у розмірі 10000 грн 00 коп., а отже позивач має змогу сплачувати аліменти на кожну дитину по 3000 грн 00 коп., незважаючи на заборгованість яка виникла внаслідок невиконання свого батьківського обовязку щодо сплати аліментів та пені, що утворилася в результаті заборгованості.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.

Відповідач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, погодився сплачувати аліменти на кожну дитину по 1013 грн 00 коп.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що сторони перебували шлюбі з 16.02.2008, який зареєстровано у ВРАЦС Святошинського РУЮ у м. Києві, актовий запис №179 (а.с. 8).

У даному шлюбі у сторін народилося троє дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 5-7).

Рішенням Апеляційного суду від 04.08.2015 присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі 1500 грн 00 коп. (а.с. 9, 10).

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним Кодексом України.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

За приписами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (до ст. 180 СК України).

Позивач просить збільшити розмір аліментів, який був присуджений рішенням Апеляційного суду м. Києва від 04.08.2015 з 1500 грн 00 коп. на 9000 грн 00 коп., оскільки присуджений розмір аліментів на трьох дітей є занадто низьким.

Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні розміру аліментів суд враховує положення ст. 182 Сімейного кодексу України, Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» та вважає, що позовні вимоги про збільшення розміру аліментів підлягають частковому задоволенню у розмірі 3039 (три тисячі триста тридцять девять гривень) 00 коп., тобто по 1013 грн 00 коп. на кожну дитину.

Аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання цим рішенням законної сили, що відповідає положенням ст. 192 СК України щодо стягнення аліментів у зміненому розмірі та роз'ясненням, які містяться у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3.).

Згідно розрахунку заборгованості згідно виконавчого листа №759/5456/15-ц від 31.08.2015 виданого Святошинським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 на утримання дітей сума заборгованості станом на 01.02.2019 по сплаті аліментів складає 15464 грн 92 коп. (а.с. 69).

Відповідно до роз'яснень, наведених в п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3, передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках неустойка стягується за весь час прострочення сплати аліментів.

Враховуючи встановлені в ході судового розгляду справи обставини, беручи до уваги той факт, що відповідач, будучи достовірно обізнаний про існування судового рішення про стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей до досягнення ними 18 років, аліменти не сплачував, доказів того, що існуюча заборгованість виникла з незалежних від нього причин в ході розгляду справи не здобуто, суд приходить до висновку про доведеність того факту, що заборгованість з аліментів виникла з його вини, у зв'язку з чим позивач набула права на стягнення неустойки (пені).

Пеня, передбачена ст. 196 СК України, нараховується за кожен день прострочення до повного погашення заборгованості або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

У відповідності до ст. 12 СК України, строки, встановлені у цьому Кодексі, обчислюються відповідно до Цивільного кодексу України. За положеннями ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. При цьому, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (ст. 251 ЦК України), а згідно з правилами, регламентованими цивільним законодавством щодо закінчення строків, строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку; якщо закінчення строку, визначеного місяцем, припадає на такий місяць, у якому немає відповідного числа, строк спливає в останній день цього місяця. З вказаними правилами обчислення строків також кореспондуються і вимоги щодо обчислення процесуальних строків, визначені главою 6 ЦПК України.

Виходячи з аналізу вищенаведених норм законодавства строком, з якого належить здійснювати розрахунок пені за прострочення сплати аліментів, є наступний день після останнього дня місяця, в якому слід було сплатити щомісячний платіж по аліментам. Нарахування 1% неустойки (пені) від суми несплачених аліментів має проводитись на суму заборгованості за місяць (щомісячного платежу) за кожен день прострочення за весь період прострочення до повного погашення боргу, або до дня звернення в суд особи, права якої порушені.

У постанові Верховного Суду України від 11.09.2013 у справі № 6-81цс13, предметом якої був спір про стягнення заборгованості за аліментами та пені від суми несплачених аліментів, Верховний Суд України зробив правовий висновок про те, що оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Аналогічний правовий висновок міститься також у постанові Верховного Суду України від 01.10.2014 року у справі № 6-149цс14.

Крім того, у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 01.07.2015 у справі № 6-94цс15 при касаційному перегляді ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26.01.2015 у справі про стягнення заборгованості за аліментами на утримання неповнолітньої дитини та пені за прострочення сплати аліментів констатовано правильність застосування судом касаційної інстанції наступних норм матеріального права при вирахуванні пені від суми несплачених кожного місяця аліментів за кожен день прострочення та при її обчисленні в межах одного місяця.

Так, у вищевказаній постанові зазначено, що за змістом ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За посиланням Верховного Суду України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання, виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України, а її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст. 196 СК України, пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Аналогічний правовий висновок міститься також у постановах Верховного Суду України від 11.09.2013 у справі № 6-81цс13, від 01.10.2014 у справі № 6-149цс14, від 01.06.2016 року в справі № 6-535цс16.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням вищенаведеного, суд враховує той факт, що відповідач не надав підтвердженя свого скрутного становища згідно яких він не мав змоги сплачувати аліменти на утримання своїх дітей суд приходить до висновку, що з нього підлягає до стягнення сума заборгованостіта пені сума якої дорівнює сумі заборгованості у розмірі 15464 грн 92 коп., що загалом складає 33929 грн 84 коп. та відповідає положенням ст. 196 СК України.

За загальним правилом судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України).

Враховуючи те, що позивач в силу п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» при зверненні до суду з цим позовом звільнена від сплати судового збору, в такому разі судовий збір по справі необхідно стягнути у дохід держави.

На підставі вищевикладеного та керуючись вимогами ст.ст. 180-182, 183, 184, 196, СК України, ст.ст. 49, 549 ЦК України; ст.ст. 12, 13, 48, 76-82, 141, 200, 223, 229, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України-

УХВАЛИВ:

позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, стягнення заборгованості по аліментах на утримання дітей та стягнення неустойки від суми несплачених аліментів задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Апеляційного суду м. Києва від 04.08.2015 стягнути із ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м. Хмельницький, РНОКПП НОМЕР_1, проживаючого за адресою: 03170, АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_1) аліменти на утримання дітей ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 з 1500 (тисячу пятсот гривень) 00 коп. на 3039 (три тисячі триста тридцять девять гривень) 00 коп., але не менше 50% прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м. Хмельницький, РНОКПП НОМЕР_1, проживаючого за адресою: 03170, АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_1) заборгованість по аліментах у розмірі 15464 (пятнадцять тисяч чотириста шістдесят чотири) 92 коп.

Стягнути із ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м. Хмельницький, РНОКПП НОМЕР_1, проживаючого за адресою: 03170, АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_1) пеню за несплату аліментів у розмірі 15464 (пятнадцять тисяч чотириста шістдесят чотири) 92 коп.

У решті позовних вимог відмовити.

Аліменти в зміненому розмірі стягувати з дня набрання чинності рішенням суду.

Стягнути із ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м. Хмельницький, РНОКПП НОМЕР_1, проживаючого за адресою: 03170, АДРЕСА_1) судовий збір по справі в дохід держави у розмірі 640 (шістсот сорок гривень) 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Уляновська

Повний текст судового рішення складено 19.04.2019.