Справа № 466/4855/18 Головуючий у 1 інстанції: Луців-Шумська Н.Л.
Провадження № 22-ц/811/1000/18 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Струс Л.Б.

секретаря: Бадівської О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 26 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» про визнання неправомірним та скасування наказу,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 26 червня 2018 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено частково.

В порядку забезпечення позову ОСОБА_2 до КЗ ЛОР «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» про визнання неправомірним та скасування наказу №165-од від 13.06.2018р. - заборонено вчинення будь-яких дій на виконання п. 4 Наказу №165-од від 13.06.2018р. щодо приймання-передачі товарно-матеріальних цінностей і ключів від приміщень навчально-тренувального відділу.

Ухвалу суду оскаржив Комунальний заклад Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф».

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що у суду першої інстанції не було підстав для забезпечення позову шляхом заборони приймання-передачі товарно-матеріальних цінностей і ключів від приміщень навчально-тренувального відділу від одного працівника до іншого, оскільки оскаржуваний позивачем Наказ № 165-од від 13.06.2018р. спрямований на оптимізацію внутрішньої організаційної структури відповідача, а вжиття заходів забезпечення позову унеможливлює реалізацію прав відповідача у сфері організації власної внутрішньої структури та у сфері користування власним майном. Просить ухвалу суду скасувати.

Учасники справи в судове засідання апеляційної інстанції не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, тому їхня неявка відповідно до положень ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи, який проводиться за їх відсутності, а фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно змісту п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до КЗ ЛОР «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» про визнання неправомірним та скасування наказу № 165/од від 13.06.2018.

Одночасно з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій вона просила заборонити до завершення розгляду справи по суті особам, яких стосується Наказу № 165/од від 13.06.2018 вчиняти будь-які дії направлені на його виконання.

Задовольняючи частково заяву про забезпечення позову, районний суд дійшов до висновку про доцільність вжиття заходів забезпечення позову в частині заборони виконання п.4 наказу КЗ ЛОР «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» № 165-од від 13.06.2018, оскільки існує загроза ускладнення вирішення спірних трудових правовідносин, стороною яких є ОСОБА_2

Однак погодитись з таким висновком районного суду не можна, оскільки, постановляючи ухвалу про забезпечення позову, районний суд не врахував, що оскаржуваний позивачем наказ № 165-од від 13.06.2018 спрямований на оптимізацію внутрішньої структури КЗ ЛОР «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», а забезпечення позову шляхом заборони вчинення будь-яких дій на виконання п. 4 Наказу №165-од від 13.06.2018р. щодо приймання-передачі товарно-матеріальних цінностей і ключів від приміщень навчально-тренувального відділу унеможливлює реалізацію прав відповідача у сфері організації внутрішньої структури та у сфері користування його майном. Крім цього позивачка не обґрунтувала, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

За таких обставин ухвала суду, як постановлена з порушенням вимог процесуального закону, підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 26 червня 2018 року скасувати в частині задоволення заяви ОСОБА_2 про забезпечення позовута постановити нову постанову про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 05.02.2019р.

Головуючий

Судді