КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/2148/18
Провадження № 2/488/316/19 р
РІШЕННЯ

Іменем України

15.05.2019 року м. Миколаїв Корабельний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючої по справі судді - Чернявської Я.А.,

при секретарі судового засідання - Кулаві А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління земельних ресурсів Миколаївської міської ради, Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинська К.Т., про визначення частки померлої у спільному сумісному майні та визнання права власності на частку земельної ділянки в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

23.05.2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася з позовної заявою в Корабельний районний суд міста Миколаєва, уточнивши яку просила:

- Визнати за ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 по 1/2 частці у спільному сумісному майні з відповідачем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , а саме земельної ділянки 1/14 за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), загальною площею 0,046 га., кадастровий номер НОМЕР_2 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , право власності на 1/4 частку земельної ділянки 1/14 за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер НОМЕР_2 , загальною площею 115 кв.м., яка знаходиться за адресою: місто миколаїв, провулок богдана хмельницького, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_3 , актовий запис про смерть № 4641, свідоцтво про смерть від 21.12.2016 року, видане Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області.

Відповідно до свідоцтва про народження від 08.11.1964 року, серія НОМЕР_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є донькою спадкодавиці. Відповідно до довідки № 1368/3.35 від 13.03.2003 року, 31 січня 1987 року в Міському відділі реєстрації актів громадянського стану Миколаївського обласного управління юстиції, актовий запис № 123, дошлюбне прізвище ( ОСОБА_5 ) змінено на ( ОСОБА_6 ), відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_5 від 29.07.1999 року, виданого відділом РАГС м. Вілючинськ, Камчатської області, шлюб розірвано 22.02.1994 року, про що зроблено актовий запис за № 31.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу від 15.04.1994 року, серія НОМЕР_6 , актовий запис № 68, виданого Міським бюро РАГС м. Петропавловськ, прізвище " ОСОБА_6 " змінено на " ОСОБА_7 ".

Позивачка та її брат, відповідач по справі - ОСОБА_2 , є єдиними спадкоємцями першої черги після померлої матері.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 01.04.2015 року індексний номер: 35752623, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві приватної спільної сумісної власності належить земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер НОМЕР_2 , за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і соруд (присадибна ділянка) площею 0, 046 га., частки співвласників не визначені. Право власності на вищевказану земельну ділянку зареєстроване реєстраційною службою Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області 01.04.2015 року, про що наявний витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 35752893.

Для оформлення спадкових прав після смерті матері позивач та відповідач звернулися до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинської К.Т. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої матері, у звязку з тим, що не виділена (визначена) частка померлої у спільному майні.

Враховуючи те, що частки в праві приватної спільної сумісної власності на земельну ділянку не визначено, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину з цієї причини, та запропонувала звернутися до суду.

На підставі того, що дане питання не можливо вирішити в позасудовому порядку, позивач звернувся до суду.

В судове засідання сторони не з`явилися.

Позивач надала до суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила про задоволення позову.

Відповідач надав до суду заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову.

На підставі ч.ч. 1 та 4 ст. 206 України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, взявши до уваги заяви сторін по справі знаходить позов таким, що підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Із матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_3 , актовий запис про смерть № 4641, свідоцтво про смерть від 21.12.2016 року, видане Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області.

Відповідно до свідоцтва про народження від 08.11.1964 року, серія НОМЕР_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є донькою спадкодавиці. Відповідно до довідки № 1368/3.35 від 13.03.2003 року, 31 січня 1987 року в Міському відділі реєстрації актів громадянського стану Миколаївського обласного управління юстиції, актовий запис № 123, дошлюбне прізвище " ОСОБА_5 " змінено на " ОСОБА_6 ", відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_5 від 29.07.1999 року, виданого відділом РАГС м. Вілючинськ, Камчатської області, шлюб розірвано 22.02.1994 року, про що зроблено актовий запис за № 31.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу від 15.04.1994 року, серія НОМЕР_6 , актовий запис № 68, виданого Міським бюро РАГС м. Петропавловськ, прізвище " ОСОБА_6 " змінено на " ОСОБА_7 ".

Позивачка та її брат, відповідач по справі - ОСОБА_2 , є єдиними спадкоємцями першої черги після померлої матері.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 01.04.2015 року індексний номер: 35752623, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві приватної спільної сумісної власності належить земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер НОМЕР_2 , за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і соруд (присадибна ділянка) площею 0, 046 га., частки співвласників не визначені. Право власності на вищевказану земельну ділянку зареєстроване реєстраційною службою Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області 01.04.2015 року, про що наявний витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 35752893.

Для оформлення спадкових прав після смерті матері позивач та відповідач звернулися до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинської К.Т. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої матері, у звязку з тим, що не виділена (визначена) частка померлої у спільному майні.

Враховуючи те, що частки в праві приватної спільної сумісної власності на земельну ділянку не визначено, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину з цієї причини, та запропонувала звернутися до суду.

Стаття 87 Земельного кодексу України передбачає вичерпний перелік підстав набуття права спільної часткової власності на земельну ділянку: а) при добровільному обєднанні власниками належних їм земельних ділянок; б)при придбанні у власність земельної ділянки двома чи більше особами за цивільно-правовими угодами; в) при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами; г) за рішенням суду.

Нотаріально посвідчений договір про визначення часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку законодавством не передбачений, у звязку з чим частки необхідно визначити у судовому порядку.

Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що випливають зі ст. 370 ЦК України, де передбачається, що у разі виділу частки із майна, що є в спільній сумісній власності, частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду та правовідносини, що випливають з права на спадкування.

Таким чином, оскільки при спадкуванні частки в майні, розмір якої не визначено то істотне значення має встановлення її розміру, що може бути зроблено також після відкриття спадщини, спадкоємець не позбавлений законом такого права, і його право на визначення частки померлого витікає з поняття спадкування, яке відповідно до ст. 1216 ЦК України, є перехід права та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Позивачка та відповідач по справі є дітьми померлої ОСОБА_3 та відповідно до положень ст.1261 ЦК України, мають право на спадкування після смерті матері в першу чергу.

Позивачка по справі була зареєстрована з померлою на момент смерті, фактично вступила в права спадкування. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.11.2017 року, оформленого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Ягужинською К.Т., донька померлої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 успадкувала, 1/8 частку у праві спільної часткової власності на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , що належав спадкодавиці на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом П`ятої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області 30 жовтня 1987 року за реєстровим номером № 1-2406. Дублікат якого виданий державним нотаріусом Державного нотаріального архіву Миколаївської області 06 листопада 2012 року за реєстровим № 3-316 замість зіпсованого, зареєстрованого в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації 07 листопада 2012 року за номером запису 20789 в книзі 124, реєстраційний номер 37932550.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права, власності, індексний номер витягу 105105518, від 25.11.2017 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, право власності зареєстроване на 1/8 частку вищевказаного житлового будинку за ОСОБА_1 .

В той же час, в Свідоцтві про право на спадщину до складу спадкового майна, що перейшло позивачу в порядку спадкування, не було включено земельну ділянку, що належала померлій, що пов`язано з вищевказаним.

Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 1226 частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до ст. 1261 у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той подружжя, який його пережив, та батьки.

З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи виходить наступне.

Позивачка, є спадкоємицею за законом 1/8 частини нерухомого майна померлої ОСОБА_3 , а саме житловго будинку, а також частини земельно ділянки від площі 0,046 га., для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) , частки якої у приватній спільній сумісній власності не визначено, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 .

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захист цивільних прав та інтересів є визнання права.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

На підставі Узагальнення судової практики ВСУ від 01.07.2014 року «Судова практика щодо права власності при розгляді цивільних справ Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод»- кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України - суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

З урахуванням вищевикладеного та приймаючи факт визнання відповідачем зазначеного позову, що як зясувалося в ході розгляду справи не порушує прав чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 264-265, 268, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління земельних ресурсів Миколаївської міської ради, Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинська К.Т., про визначення частки померлої у спільному сумісному майні та визнання права власності на частку земельної ділянки в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 по 1/2 частці у спільному сумісному майні з відповідачем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , а саме земельної ділянки 1/14 за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), загальною площею 0,046 га., кадастровий номер НОМЕР_2 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , право власності на 1/4 частку земельної ділянки 1/14 за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер НОМЕР_2 , загальною площею 115 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відповідно до п.15.5 ч. 1 Розділу ХІII Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Сторони по справі:

Позивач - ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстрація: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 );

Відповідач 1 - Управління земельних ресурсів Миколаївської міської ради (місцезнаходження: 54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20);

Відповідач 2 - Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області (місцезнаходження: 54034, м. Миколаїв, пр. Миру, 34, );

Відповідач 3 - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстрація: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

Третя особа - Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинська Катерина Тарасівна (місцезнаходження: АДРЕСА_4 , м. Миколаїв, вул. 1 Лінія, 38).

Суддя Я. А. Чернявська

Суддя Я.А. Чернявська