Справа № 502/772/18
Провадження № 2/513/230/19
Саратський районний суд Одеської області
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Саратський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді -Тончевої Н.М.
при секретарі - Коротаєвій О.В.,
розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Сарата цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування Кілійської міської ради Одеської області до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав,-
Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідачки, в якому просить позбавити останню батьківських прав відносно її малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Свої вимоги мотивує тим, що вона є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_4 мешкав з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_2 , батьками якого є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 помер. До 4-го класу ОСОБА_2 мешкав разом з відповідачкою, зарекомендував себе незадовільно, систематично спізнювався та не відвідував школу. Часто приходив неохайно одягненим, мав низький рівень знань. З 4-го класу ОСОБА_2 мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Мати не справляється зі своїми батьківськими обов`язками, у вихованні дитини участі не приймає, ніякої матеріальної допомоги дитині не надає, змінювати своє відношення до дитини не збирається.
Враховуючи викладене, з метою захисту прав дитини, позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом.
В судове засідання позивачка не з`явилась, надала суду заяву, в якій зазначила, що не заперечує щодо розгляду справи у відсутності відповідачки, просила судове засідання провести за її відсутністю.
Представник третьої особи, а саме Органу опіки та піклування Кілійської міської ради Одеської області до судового засідання не з`явився, надав заяву, в якій зазначив, що не заперечує щодо задоволення вимог позивачки та розгляду справи у відсутності відповідачки, просив судове засідання провести за його відсутністю.
Відповідачка в судове засідання не з`явилась, викликалась належним чином за адресою фактичного мешкання, а саме : квартира АДРЕСА_1 .
На адресу суду від відповідачки повернулись зворотні поштові повідомлення з відміткою «по истечению срока хранения».
Пунктом 4 частини 8 статті 128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Враховуючи наведе, відповідачка ОСОБА_6 належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи.
Пунктом 1 частини 3 статті 223 ЦПК України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
У справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи (ч. 1 ст. 42 ЦПК України).
Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (ч. 1 ст. 48 ЦПК України).
Враховуючи, що відповідачка ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленою про судове засідання, відзиву на позовну заяву не подала, в судове засідання не з`явилась та не повідомила причини неявки, суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю відповідачки.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без повідомлення причини, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло відзиву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору.
Враховуючи, що п позивачка не заперечує щодо розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачки в порядку ст. 280 ЦПК України та ухвалити заочне рішення по справі.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку.
ІНФОРМАЦІЯ_6 народився ОСОБА_4 , батьками якого є ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 22 квітня 1983 року Дмитрівською сільською радою Кілійського району Одеської області (а.с.7).
ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_2 , батьками якого є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 12 квітня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області (а.с.8).
Тож, судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є бабусею ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 34 роки, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 07 лютого 2018 року Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с.9).
З листа депутата Кілійської міської ради Силаевої Н.О . вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виявив бажання мешкати разом з бабусею ОСОБА_1 , яка в свою чергу має фінансову можливість забезпечити дитину (а.с.10).
З показів свідків ОСОБА_9 (а.с.12), ОСОБА_5 (а.с.13), ОСОБА_8 (а.с.14) вбачається, що дійсно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мешкає разом зі своєю бабусею ОСОБА_1 в дружній, порядній родині, матеріально забезпечений, що в сукупності позитивно впливає на психічне здоров`я дитини.
З характеристики ОСОБА_2 , наданої директором Кілійської УСНВК «ЗОШ І-ІІІ ст. №1-ліцей» вбачається, що відколи вихованням останнього займається бабуся ОСОБА_1 поведінка дитини значно змінилась в хороший бік, бабуся відвідує батьківські збори, підтримує тісний зв`язок з вчителями, приділяє належну увагу навчанню та вихованню онука (а.с.15).
З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №36453257 від 18 квітня 2015 року вбачається, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_2 (а.с.17).
07 травня 2019 року Кілійська міська рада, як орган опіки та піклування, надала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у відношенні малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.113).
Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.
Проте жодного з покладених законом на батьків обов`язків відповідачка не виконує, з дитиною не проживає, станом здоров`я, успіхами сина, його долею не цікавиться, участі у вихованні не приймає, вихованням не займається, самоусунулась від виконання батьківських обов`язків.
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 СК України, мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Пленум Верховного Суду України у п.п. 15,16 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив судам, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального усвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Згідно статті 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Позивачка в даному конкретному випадку є суб`єктами звернення до суду з питань позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав щодо її малолітньої дитини ОСОБА_2 , оскільки є бабусею ОСОБА_2 та останній мекає разом з нею, перебуває на її утриманні.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що зазначений позов слід задовольнити, так як позбавлення відповідачки батьківських прав відносно її малолітньої дитини ОСОБА_2 є доцільним та відповідає найвищим інтересам останньої.
Статтею 168 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду особам, які позбавлені батьківських прав, може бути дозволено побачення з дитиною.
Якщо поведінка такої особи щодо утримання та виховання своєї дитини зміниться, за правилами ст. 169 Сімейного кодексу України остання не позбавлена права звернутися до суду з позовом про поновлення у батьківських правах.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150, 164, 165, 166, 168, 169 СК України, ст. ст. 12, 13, 81,89, 264, 265, 268, 272, 280-283, 288, 289 ЦПК України, суд , -
Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування Кілійської міської ради Одеської області до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав- задовольнити.
Позбавити батьківських правОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженку с. Сергіївка Саратського району Одеської області у відношенні її сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кілія Кілійського району Одеської області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Н. М. Тончева