Єдиний унікальний номер 225/7240/18
Номер провадження 2/225/224/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого-судді Нємиш Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Петрової С.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2018 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що з 20.01.2001 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюбні відносини з відповідачем не підтримують, оскільки мають різні погляди на життя при вирішенні соціально-побутових питань, що унеможливлює подальше перебування у шлюбі. Спільного господарства не ведуть, спору про розподіл майна не виникає. Подальше збереження шлюбу та примирення неможливі та суперечать інтересам подружжя, тому у судовому порядку шлюб вона просить розірвати та стягнути з відповідача на її користь судові витрати, пов'язані з оплатою судового збору.Також просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «ОСОБА_1».

До підготовчого судового засідання позивач не з'явилась, в позовній заяві просила розглянути справу без її участі.

Відповідач до підготовчого судового засідання не прибув, подав заяву, в якій зазначив, що позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення. Щодо стягнення з нього судового збору на користь позивача, зазначив, що він визнає позов на підготовчому засіданні у зв'язку з чим зауважив, що в цьому випадку стягується не вся сума судового збору, а лише 50% судового збору, сплаченого при поданні позову. Також, зазначив, що він є учасником бойових у зв'язку з чим вважає, що він взагалі звільнений від сплати судового збору.

У відповідності до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 від 20 січня 2001 року, сторони по справі зареєстрували шлюб 20.01.2001 року у Мелекинській сільській раді Першотравневого району Донецької області, актовий запис № 1 (а.с.4).

Від шлюбу мають малолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 від 15.03.2004 року.

Згідно зі ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 1ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя.

Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення.

Відповідно до роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «ОСОБА_1».

Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст. 82 ЦПК України об ставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо до стовірно сті цих об ставин або добровільно сті їх визнання. Об ставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх пред ставників.

Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним.

Таким чином, суд, оцінивши докази в їх сукупності, вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі.

Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст.141 ЦПК України.

Щодо звільнення відповідача від сплати судового збору суд зазначає наступне.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються учасники бойових дій у справах, пов'язаних з порушенням їхніх прав.

Отже, згідно вказаної норми Закону учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору коли вони виступають у справах з приводу захисту порушених прав як позивачі.

В даному випадку статус відповідача не надає пільг, передбачених учаснику бойових дій вищевказаною нормою Закону.

Таким чином, відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, у відповідності зі ст. 142 ЦПК України, позивачу слід повернути судовий збір в сумі 352,40 грн. з державного бюджету та стягнути з відповідача на її користь 352,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,13,81,89, 141, 142, 263 ЦПК України, ст.ст. 110-112 СК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 20.01.2000 року Малекинською сільською радою Першотравневого району Донецької області, актовий запис № 1 - розірвати.

Залишити ОСОБА_1 шлюбне прізвище «ОСОБА_1».

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, витрати на сплату судового збору в сумі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп.

Повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого 29.11.2018 року за квитанцією № 24 в сумі 704 грн. 80 коп., тобто в розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Донецького апеляційного суду через Дзержинський міський суд Донецької області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: