КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 363/848/17
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/2091/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Волошиної В.М., Панченка М.М.,

за участю секретаря судового засідання Кемського В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Першого заступника прокурора Київської області на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 07 серпня 2018 року у складі судді Котлярової І.Ю.,

у справі за позовом заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури, який діє в інтересах Держави в особі Старопетрівської сільської ради, до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, державного реєстратора Новопетрівської сільської ради Правдивої Анни Вікторівни, Вишгородської районної державної адміністрації Київської області про витребування земельних ділянок з незаконного володіння,-

В С Т А Н О В И В :

У березні 2017 року заступник керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури, який діє в інтересах Держави в особі Старопетрівської сільської ради, звернувся у суд із позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, державного реєстратора Новопетрівської сільської ради Правдивої А.В., Вишгородської районної державної адміністрації Київської області, з урахуванням уточнень, про витребування земельних ділянок з незаконного володіння.

Позов обґрунтовано тим, що рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 16 серпня 2013 року у справі № 2-12/13 позов прокурора Вишгородського району в інтересах держави в особі Головного управління Держземагентства у Київській області задоволено, визнано незаконним та скасовано розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації №638 від 29 серпня 2008 року «Про передачу земельних ділянок у власність 15 громадянам України для ведення особистого селянського господарства на території Старопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області», а саме ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19 Також визнано незаконними та скасовано державні акти, видані на підставі зазначеного розпорядження.

Прокурор вказував, що однією з підстав задоволення вказаного позову було те, що громадяни, які отримали земельні ділянки у власність на підставі оскаржуваного розпорядження, не мали жодного наміру на отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Старопетрівської сільської ради, не були в цьому зацікавлені та не писали заяв до Вишгородської районної державної адміністрації про виділення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства на території Старопетрівської сільської ради, а наявні в технічній документації заяви та акти перенесення в натуру і передачі на зберігання межових знаків земельної ділянки підписані не ними. Про те, що на їх ім'я було виготовлено державні акти власності на земельну ділянку їм стало відомо від працівників міліції та прокуратури.

Позивачем також зазначено, що Києво-Святошинською місцевою прокуратурою при виконанні завдання прокуратури Київської області щодо стану виконання рішення Вишгородського районного суду від 16 серпня 2013 року у справі №2-12/13 було встановлено, що згідно договорів купівлі - продажу земельних ділянок, зазначені особи відчужили належні їм земельні ділянки на користь ОСОБА_1, який в свою чергу об'єднував декілька земельних ділянок в одну, чим збільшував їх площу та отримував нові державні акти, а згодом змінив їх цільове призначення з ведення особистого селянського господарства на ведення індивідуального садівництва та розділив на менші за площею земельні ділянки. В подальшому, ОСОБА_1 на підставі договорів купівлі-продажу частину належних йому спірних земельних ділянок відчужив на користь ОСОБА_2

Посилаючись на те, що спірні земельні ділянки вибули з власності держави на підставі незаконного розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації, яке прийняте з порушеннями вимог земельного законодавства та без наявності волевиявлення громадян, на користь яких вони відведенні у власність, з урахуванням уточнень, позивач просив:

- визнати недійсними та скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Вишгородського РУЮ Київської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а саме: про реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на земельні ділянки площами 0,111 га - індексний № 13473152 від 02 червня 2014 року; 0,1106 га - індексний № 13473561 від 02 червня 2014 року; 0,1143 га індексний № 13474137 від 02 червня 2014 року; 0,1186 га - індексний № 13475087 від 02 червня 2014 року; 0,1224 га - індексний № 13477082 від 02 червня 2014 року; 0,1202 га - індексний № 13477082 від 02 червня 2014 року; 0,1197 га - індексний № 13478743 від 02 червня 2014 року; 0,1111 га - індексний №13524983 від 03 червня 2014 року; 0,1122 га - індексний № 13525431 від 03 червня 2014 року для індивідуального садівництва та витребувати їх на користь територіальної громади с. Старі Петрівці в особі Старопетрівської сільської ради Вишгородського району;

- визнати недійсними та скасувати рішення державного реєстратора Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно індексний № 38578150 від 07 грудня 2017 року про реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку площею 25,2449 га для індивідуального садівництва з кадастровим номером НОМЕР_1;

- визнати недійсним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в Державному реєстрі речових прав за ОСОБА_2 права власності на нерухоме майно: індексний № 29899093 від 03 червня 2014 року - 0,1046 га; індексний №29899178 від 03 червня 2014 року - 0,1046 га; індексний №29899230 від 03 червня 2014 року - 0,1025га; індексний № 29899259 від 03 червня 2014 року - 0,1024 га; індексний №29899288 від 03 червня 2014 року - 0,1061га; індексний № 29899326 від 03 червня 2014 року - 0,1105 га; індексний №29899445 від 03 червня 2014 року - 0,1129 га для індивідуального садівництва з кадастровим номером НОМЕР_18;

- витребувати на користь територіальної громади с. Старі Петрівці в особі Старопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області з незаконного володіння ОСОБА_1 земельні ділянки для індивідуального садівництва з кадастровими номерами: НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9, НОМЕР_10, НОМЕР_1 та ОСОБА_2 земельні ділянки для індивідуального садівництва з кадастровими номерами: .НОМЕР_11, НОМЕР_12, НОМЕР_13, НОМЕР_14, НОМЕР_15, НОМЕР_16, НОМЕР_17, НОМЕР_18.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 07 серпня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Перший заступник прокурора Київської області посилається на неповне з'ясування обставин справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права та просить скасувати рішення суду першої інстанції, з постановленням по справі нового рішення про задоволення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом не враховано, що обраний прокурором спосіб захисту порушеного права - витребування майна, не передбачає необхідності визнання недійсними правочинів щодо відчуження спірного майна, учасником яких їх дійсний власник не був.

Посилаючись на позиції Верховного Суду України, викладені у постановах від 17 лютого 2016 року у справі № 6-2407цс15 і від 19 червня 2013 року у справі № 6-57цс13 та те, що вирішуючи вказаний спір, суд обмежився лише встановленням фактичних обставин справи стосовно набуття відповідачами права власності на підставі договорів купівлі-продажу, не надавши оцінки доводам про наявність чи відсутність порушень цивільних прав позивача, враховуючи, що в судовому порядку вже доведено незаконність відчуження спірного майна з власності держави у приватну власність первісних набувачів, скаржник просить апеляційну скаргу задовольнити.

Колегія суддів, вислухавши представника прокуратури, який підтримав апеляційну скаргу, представників Старопетрівської сільської ради Вишгородського району, які вважали апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Як убачається з матеріалів справи, на підставі розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації Київської області№ 638 від 29 серпня 2008 року «Про передачу земельних ділянок у власність 15 громадянам України для ведення особистого селянського господарства на території Старопетрівської сільської Вишгородського району Київської області», ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19 були надані земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства.

В подальшому, відповідно до договорів-купівлі продажу від 11 грудня 2008 року № 1602, 1605, від 12 грудня 2008 року № 1594, від 16 грудня 2008 року № 1618, громадяни ОСОБА_17, ОСОБА_16, ОСОБА_5, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 відчужили свої земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_19; НОМЕР_20; НОМЕР_21; НОМЕР_22; НОМЕР_23 на користь ОСОБА_1 Після чого, останнім вказані земельні ділянки були об'єднанні в одну земельну ділянку площею 9.4799 га для ведення особистого селянського господарства, визначено новий кадастровий номер НОМЕР_24 та ОСОБА_1 було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_25. Також, відповідно до договорів-купівлі продажу від 10 грудня 2008 року № 1582, 1585, 1588 від 12 грудня 2008 року № 1615, громадяни ОСОБА_15, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_8 відчужили свої земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_26; НОМЕР_27; НОМЕР_28; НОМЕР_29; на користь ОСОБА_1 Після чого, останнім вказані земельні ділянки були об'єднанні в земельну ділянку площею 7.4441 га для ведення особистого селянського господарства, визначено новий кадастровий номер НОМЕР_30 та ОСОБА_1 було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_31.

Відповідно до договорів-купівлі продажу від 10 грудня 2008 року № 1591, 1597, від 11 грудня 2008 року № 1608 від 16 грудня 2008 року № 1621, громадяни ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_23, ОСОБА_18 відчужили свої земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_32; НОМЕР_33; НОМЕР_34; НОМЕР_35 на користь ОСОБА_1 (а.с.249-250 т.1, 1-13 т.2).

Після чого, останнім вказані земельні ділянки були об'єднанні в одну земельну ділянку площею 6.6337га для ведення особистого селянського господарства, визначено новий кадастровий номер НОМЕР_36 та ОСОБА_1 було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_37.

Згідно договору купівлі-продажу № 554 від 02 липня 2009 року гр. ОСОБА_19 відчужив земельну ділянку площею 1.7956, кадастровий номер НОМЕР_38 ОСОБА_1, після чого останній отримав державний акт про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_39 (а.с.13 т.2).

Відповідно до договору купівлі-продажу № 245 від 25 березня 2009 року гр.ОСОБА_9 відчужив земельну ділянку площею 1.9118, кадастровий номер НОМЕР_40 ОСОБА_1, після чого останній отримав державний акт про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_41 (а.с.26 т.1, 3 т.2).

Таким чином, усі особи які отримали земельні ділянки на підставі розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації № 638 від 29 серпня 2008 року «Про передачу земельних ділянок у власність 15 громадянам України для ведення особистого селянського господарства на території Старопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області» відчужили свої земельні ділянки на платній основі ОСОБА_1 упродовж 2008-2009 років й останній отримав державні акти про право власності на земельні ділянки у 2009 році.

Розпорядженням Вишгородської районної державної адміністрації Київської області № 535 від 03 червня 2009 року було змінено функціональне використання земельних ділянок, які належать ОСОБА_1 на підставі державних актів серія НОМЕР_25, серія НОМЕР_42, серія НОМЕР_37 з ведення особистого селянського господарства на ведення індивідуального садівництва. На підставі вказаного розпорядження, ОСОБА_1 отримано державний акт серії НОМЕР_43 на право власності на земельну ділянку площею 7.4441га для ведення індивідуального садівництва, державний акт серії НОМЕР_44 на право власності на земельну ділянку площею 9.4799 га для ведення індивідуального садівництва та держаний акт серії НОМЕР_45 на право власності на земельну ділянку площею 6.6337га для ведення індивідуального садівництва (а.с.21-24 т.1, 16, т.2).

Також розпорядженнями Вишгородської районної державної адміністрації Київської області від 11 листопада 2009 року № 2070 та від 09 грудня 2009 року №2638, було змінено правову природу земельних ділянок, які належать ОСОБА_1, на підставі державних актів серії НОМЕР_41 та серії НОМЕР_39 з ведення особистого селянського господарства на ведення індивідуального садівництва.

На підставі вказаних розпоряджень, ОСОБА_1 отримано держаний акт серії НОМЕР_46 на право власності на земельну ділянку площею 1.9118га для ведення індивідуального садівництва та держаний акт серії НОМЕР_47 про право власності на земельну ділянку площею 1.7956 га для ведення індивідуального садівництва (а.с.14 т.2).

З матеріалів справи убачається, що подальшому ОСОБА_1 були розділені земельні ділянки НОМЕР_30; НОМЕР_24; НОМЕР_36; НОМЕР_38; НОМЕР_40 на менші за площею ділянки та останнім присвоєні нові кадастрові номера (а.с.30-248 т.1).

Так, земельну ділянку площею 7.4441 га з кадастровим номером НОМЕР_30 розділено на менші за площею ділянки з кадастровими номерами: НОМЕР_48, НОМЕР_49, НОМЕР_50, НОМЕР_51, НОМЕР_52, НОМЕР_53, НОМЕР_54, НОМЕР_55, НОМЕР_56, НОМЕР_57, НОМЕР_58, НОМЕР_59, НОМЕР_60, НОМЕР_61, НОМЕР_62, НОМЕР_63, НОМЕР_64, НОМЕР_65, НОМЕР_66, НОМЕР_67, НОМЕР_68, НОМЕР_69, НОМЕР_70, НОМЕР_71, НОМЕР_72, НОМЕР_73, НОМЕР_74, НОМЕР_75, НОМЕР_76, НОМЕР_77, НОМЕР_78, НОМЕР_79, НОМЕР_80, НОМЕР_81, НОМЕР_82, НОМЕР_83, НОМЕР_84, НОМЕР_85, НОМЕР_86, НОМЕР_87, НОМЕР_88, НОМЕР_89, НОМЕР_90, НОМЕР_91, НОМЕР_92, НОМЕР_93, НОМЕР_94, НОМЕР_95, НОМЕР_96, НОМЕР_97, НОМЕР_98, НОМЕР_99, НОМЕР_100, НОМЕР_101, НОМЕР_102, НОМЕР_83, НОМЕР_103, НОМЕР_104, НОМЕР_105, НОМЕР_106, НОМЕР_107, НОМЕР_108, НОМЕР_109 та зареєстрував право власності на них.

Земельну ділянку площею 9.4799 га з кадастровим номером НОМЕР_24 ОСОБА_1 розділив на земельні ділянки менші за площею з кадастровими номерами: НОМЕР_110, НОМЕР_111, НОМЕР_112, НОМЕР_113, НОМЕР_114, НОМЕР_115, НОМЕР_116, НОМЕР_117, НОМЕР_118, НОМЕР_119, НОМЕР_120, НОМЕР_121, НОМЕР_122, НОМЕР_123, НОМЕР_124, НОМЕР_125, НОМЕР_126, НОМЕР_127, НОМЕР_128, НОМЕР_129, НОМЕР_130, НОМЕР_131, НОМЕР_132, НОМЕР_133, НОМЕР_134, НОМЕР_135, НОМЕР_136, НОМЕР_137, НОМЕР_138, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_139, НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_11, НОМЕР_12, НОМЕР_13, НОМЕР_14, НОМЕР_15, НОМЕР_16, НОМЕР_17, НОМЕР_18, НОМЕР_140, НОМЕР_141, НОМЕР_142, НОМЕР_143, НОМЕР_144, НОМЕР_9, НОМЕР_10, НОМЕР_145, НОМЕР_146, НОМЕР_147, НОМЕР_148, НОМЕР_149, НОМЕР_150, НОМЕР_151, НОМЕР_152, НОМЕР_153, НОМЕР_154, НОМЕР_155, НОМЕР_156, НОМЕР_157, НОМЕР_158, НОМЕР_159, НОМЕР_160, НОМЕР_161, НОМЕР_162, НОМЕР_163, НОМЕР_164, НОМЕР_165, НОМЕР_166 та зареєстрував право власності на них.

Земельну ділянку площею 6.63354 га з кадастровим номером НОМЕР_36 розділено на менші земельні ділянки з кадастровими номерами: НОМЕР_168, НОМЕР_169, НОМЕР_170, НОМЕР_171, НОМЕР_172, НОМЕР_173, НОМЕР_174, НОМЕР_175, НОМЕР_176, НОМЕР_177, НОМЕР_178, НОМЕР_179, НОМЕР_180, НОМЕР_181, НОМЕР_182, НОМЕР_183, НОМЕР_184, НОМЕР_185, НОМЕР_196, НОМЕР_197, НОМЕР_198, НОМЕР_199, НОМЕР_200, НОМЕР_201, НОМЕР_202, НОМЕР_203, НОМЕР_204, НОМЕР_205, НОМЕР_206, НОМЕР_207, НОМЕР_208, НОМЕР_209, НОМЕР_210, НОМЕР_211, НОМЕР_212, НОМЕР_214, НОМЕР_213, НОМЕР_215, НОМЕР_216, НОМЕР_217, НОМЕР_218, НОМЕР_219, НОМЕР_220, НОМЕР_221, НОМЕР_222, НОМЕР_223, НОМЕР_224, НОМЕР_225, НОМЕР_226, НОМЕР_227, НОМЕР_228 та зареєстрував право власності на них.

Земельну ділянку площею 1.7956 га з кадастровим номером НОМЕР_38 ОСОБА_1 розділив на земельні ділянки менші за площею з кадастровими номерами:

НОМЕР_229, НОМЕР_230, НОМЕР_231, НОМЕР_232, НОМЕР_233, НОМЕР_234, НОМЕР_235, НОМЕР_236, НОМЕР_237, НОМЕР_238, НОМЕР_239, НОМЕР_240, НОМЕР_241, НОМЕР_242, НОМЕР_243 та зареєстрував на них право власності.

Земельну ділянку площею 1.9118 га з кадастровим номером НОМЕР_40 ОСОБА_1 розділив на земельні ділянки менші за площею з кадастровими номерами:

НОМЕР_244, НОМЕР_245, НОМЕР_246, НОМЕР_247, НОМЕР_248, НОМЕР_249, НОМЕР_250, НОМЕР_251, НОМЕР_252, НОМЕР_253, НОМЕР_254, НОМЕР_255, НОМЕР_256, НОМЕР_257, НОМЕР_258, НОМЕР_259 та зареєстрував право власності на них.

В подальшому ОСОБА_1 на підставі договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 03 червня 2016 року, зареєстрованих в реєстрі за №№321, 322, 323, 324, 324, 326, 327, 328, посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, продав належні йому земельні ділянки з кадастровими номерами: НОМЕР_11, НОМЕР_12, НОМЕР_13, НОМЕР_14, НОМЕР_15, НОМЕР_16, НОМЕР_17, НОМЕР_18, ОСОБА_2

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 16 серпня 2013 року визнано незаконними та скасовано розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації № 638 від 29 серпня 2008 року на підставі якого спірні земельні ділянки вибули з державної власності та визнано недійсними й скасовано державні акти на право власності на спірні земельні ділянки, видані першим набувачам (а.с.17-20 т.1).

У 2017 році ОСОБА_1 об'єднав земельні ділянки з кадастровими номерами: НОМЕР_48, НОМЕР_68, НОМЕР_88, НОМЕР_49, НОМЕР_69, НОМЕР_89, НОМЕР_50, НОМЕР_70, НОМЕР_90, НОМЕР_51, НОМЕР_71, НОМЕР_91, НОМЕР_52, НОМЕР_72, НОМЕР_92, НОМЕР_53, НОМЕР_73, НОМЕР_93, НОМЕР_54, НОМЕР_74, НОМЕР_94, НОМЕР_55, НОМЕР_75, НОМЕР_95, НОМЕР_56, НОМЕР_76, НОМЕР_96, НОМЕР_57, НОМЕР_77, НОМЕР_97, НОМЕР_58, НОМЕР_78, НОМЕР_98, НОМЕР_59, НОМЕР_79, НОМЕР_99, НОМЕР_60, НОМЕР_80, НОМЕР_100, НОМЕР_61, НОМЕР_81, НОМЕР_101, НОМЕР_62, НОМЕР_82, НОМЕР_102, НОМЕР_63, НОМЕР_83, НОМЕР_64, НОМЕР_84, НОМЕР_103, НОМЕР_65, НОМЕР_85, НОМЕР_104, НОМЕР_66, НОМЕР_86, НОМЕР_105, НОМЕР_67, НОМЕР_87, НОМЕР_106, НОМЕР_107, НОМЕР_108, НОМЕР_109, НОМЕР_110, НОМЕР_111, НОМЕР_112, НОМЕР_113, НОМЕР_167, НОМЕР_114, НОМЕР_115, НОМЕР_116, НОМЕР_117, НОМЕР_118, НОМЕР_119, НОМЕР_120, НОМЕР_121, НОМЕР_122, НОМЕР_123, НОМЕР_124, НОМЕР_125, НОМЕР_126, НОМЕР_127, НОМЕР_128, НОМЕР_129, НОМЕР_130, НОМЕР_131, НОМЕР_132, НОМЕР_133, НОМЕР_134, НОМЕР_135, НОМЕР_136, НОМЕР_137, НОМЕР_138 НОМЕР_139, НОМЕР_140, НОМЕР_141, НОМЕР_142, НОМЕР_143, НОМЕР_144, НОМЕР_9, НОМЕР_10, НОМЕР_145, НОМЕР_146, НОМЕР_147, НОМЕР_148, НОМЕР_149, НОМЕР_150, НОМЕР_151, НОМЕР_152, НОМЕР_153, НОМЕР_154, НОМЕР_155, НОМЕР_156, НОМЕР_157, НОМЕР_158, НОМЕР_159, НОМЕР_160, НОМЕР_161, НОМЕР_162, НОМЕР_163, НОМЕР_164, НОМЕР_165, НОМЕР_166, НОМЕР_168, НОМЕР_169, НОМЕР_170, НОМЕР_171, НОМЕР_172, НОМЕР_173, НОМЕР_174, НОМЕР_175, НОМЕР_176, НОМЕР_177, НОМЕР_178, НОМЕР_179, НОМЕР_180, НОМЕР_181, НОМЕР_182, НОМЕР_183, НОМЕР_184, НОМЕР_185, НОМЕР_186, НОМЕР_187, НОМЕР_188, НОМЕР_189, НОМЕР_190, НОМЕР_191, НОМЕР_192, НОМЕР_193, НОМЕР_194, НОМЕР_195, НОМЕР_196, НОМЕР_197, НОМЕР_198, НОМЕР_199, НОМЕР_200, НОМЕР_201, НОМЕР_202, НОМЕР_203, НОМЕР_204, НОМЕР_205, НОМЕР_206, НОМЕР_207, НОМЕР_208, НОМЕР_209, НОМЕР_210, НОМЕР_211, НОМЕР_212, НОМЕР_214, НОМЕР_213, НОМЕР_215, НОМЕР_216, НОМЕР_217, НОМЕР_218, НОМЕР_219, НОМЕР_220, НОМЕР_221, НОМЕР_222, НОМЕР_223, НОМЕР_224, НОМЕР_225, НОМЕР_226, НОМЕР_227, НОМЕР_228, НОМЕР_229, НОМЕР_230, НОМЕР_231, НОМЕР_232, НОМЕР_233, НОМЕР_234, НОМЕР_235, НОМЕР_236, НОМЕР_237, НОМЕР_238, НОМЕР_239, НОМЕР_240, НОМЕР_240, НОМЕР_241, НОМЕР_242, НОМЕР_243, НОМЕР_244, НОМЕР_245, НОМЕР_246, НОМЕР_247, НОМЕР_248, НОМЕР_249, НОМЕР_250, НОМЕР_251, НОМЕР_252, НОМЕР_253, НОМЕР_254, НОМЕР_255, НОМЕР_256, НОМЕР_257, НОМЕР_258, НОМЕР_259, в одну земельну ділянку площею 25.2449 га з кадастровим номером НОМЕР_1.

Згідно з даними, які містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, право власності на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 зареєстровано на підставі заяви про об'єднання земельних ділянок № 519 від 27 вересня 2017 року, посвідченої приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_24 Крім того, державна реєстрація прав та їх обтяжень була вчинена 07 грудня 2017 року за № 38578150 державним реєстратором Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Правдивою А.В. (а.с.142 т.2).

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 набув права власності на спірні земельні ділянки у 2008-2009 роках, уклавши нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу із особами, яким були передані земельні ділянки у власність, а саме: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19 (а.с.249-250 т.1, 1-13 т.2).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав до задоволення позову.

Як убачається з матеріалів справи, на підставі розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації Київської області № 638 від 29 серпня 2008 року «Про передачу земельних ділянок у власність 15 громадянам України для ведення особистого селянського господарства на території Старопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області», ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19 були надані земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Встановлено, що рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 16 серпня 2013 року визнано незаконними та скасовано розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації Київської області № 638 від 29 серпня 2008 року, на підставі якого заявлені у позові земельні ділянки вибули з державної власності, визнано недійсними та скасовано державні акти про право їх власності, видані ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19 (а.с.17-20 т.1).

Між тим, відповідно до справи, ОСОБА_1 набув права власності на земельні ділянки протягом 2008-2009 р.р., уклавши нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу із особами, яким були передані земельні ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства (а.с.249-250 т.1, 1-13 т.2).

Отже, цільовим призначенням земельних ділянок, придбаних ОСОБА_1 у власність, було ведення особистого селянського господарства.

Як убачається з матеріалів справи, розпорядженням Вишгородської районної державної адміністрації Київської області № 535 від 03 червня 2009 року було змінено функціональне використання земельних ділянок, площею 7,4441га, 9,4799 га, 6,6337га, які належать ОСОБА_1 на праві власності, з ведення особистого селянського господарства на ведення індивідуального садівництва на території Старопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області (а.с.16 т.2).

Також розпорядженнями Вишгородської районної державної адміністрації Київської області від 11 листопада 2009 року № 2070 та від 09 грудня 2009 року №2638, було змінено правову природу земельних ділянок, які належать ОСОБА_1 на підставі державних актів серії НОМЕР_41, площею 1,9118га та серії НОМЕР_39, площею 1,7956 га з ведення особистого селянського господарства на ведення індивідуального садівництва (а.с.14,15 т.2).

Відповідно до положень ч.ч. 1,2 ст. 20 ЗК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого

самоврядування відповідно до їх повноважень.

Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об'єктів природоохоронного та історико-культурного призначення.

За змістом статті 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами, а згідно з нормою статті 79-1 ЗК України земельна ділянка набуває ознак об'єкта цивільних прав з моменту її формування з присвоєнням кадастрового номера та внесення в Державний земельний кадастр.

Отже, після зміни цільового призначення земельних ділянок з ведення особистого селянського господарства на ведення індивідуального садівництва, фактично придбані ОСОБА_1 земельні ділянки набули ознак інших об'єктів цивільних прав, вони мали інші характеристики, інші межі та кадастрові номери, та нові державні акти.

Проте, вимоги про скасування рішень органу влади, відповідно до яких було змінено функціональне використання земельних ділянок й надано ознаки інших об'єктів прав, по справі не заявлено.

При наявності чинних розпоряджень Вишгородської районної державної адміністрації Київської області про зміну функціонального призначення землі та відсутність факту оспорення укладених угод про відчуження земельних ділянок, колегія суддів визнає безпідставними, необґрунтованими доводи апеляційної скарги про наявність підстав до витребування у відповідачів земельних ділянок.

Отже, матеріалами справи доведено, що майно набуто у власність ОСОБА_1 за відплатними правочинами у осіб, які мали право на його відчуження, про що свідчить нотаріальний порядок укладання правочинів та їх визнання державними органами шляхом державної реєстрації; ним придбано земельні ділянки, які підлягали до використання для ведення особистого селянського господарства, в той час як питання зміни їх цільового призначення на ведення індивідуального садівництва було вирішено до ухвалення судом рішення від 16 серпня 2013 року, протягом червня - грудня 2009 року (а.с.14-16 т.2).

Зазначені обставини дають підстави для висновків про те, що на даний час відповідачі мають у власності інше майно, а не те, яке набуто ним згідно договорів протягом 2008-2009р.р., а земельні ділянки, які вибули із державної власності згідно визнаного незаконним та скасованого розпорядженняВишгородської районної державної адміністрації Київської області від 29 серпня 2008 року № 638, не існують.

Позивач у позові просив витребувати від відповідачів як власників (добросовісних набувачів) на підставі статті 388 ЦК України земельні ділянки як такі, що вибули з володіння власника (держави) не з його волі іншим шляхом.

Згідно положень ст.190 ЦК України майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки (ч.1). Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами (ч.2).

До нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення (ч.1 ст.181 ЦК).

Відповідно до ст. 184 ЦК України річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її. Речі, визначені індивідуальними ознаками, є незамінними (ч.1). 2. Річ є визначеною родовими ознаками, якщо вона має ознаки, властиві усім речам того ж роду, та вимірюється числом, вагою, мірою. Річ, що має лише родові ознаки, є замінною (ч.2).

Отже, спірні земельні ділянки мають інший правовий статус та інші індивідуальні ознаки.

Відповідно до абзаців 2 і 3 п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», майно може бути витребувано від кінцевого набувача з підстав, передбачених статтею 388 ЦК України, оскільки вимоги власника про визнання недійсними правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після визнання незаконним і скасування первинного рішення про його відчуження, не підлягають задоволенню.

Згідно керівних роз'яснень, які містяться у абз.1 п.19 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5, суди повинні виходити з того, що власник майна має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Позов про витребування майн, пред'явлений до особи, у незаконному володінні якої це майно знаходилося, але на момент розгляду справи у суді у неї відсутнє, не може бути задоволений.

Отже, законодавець вказує на наявність підстав до витребування без оспорення законності відчуження саме того індивідуально визначеного майна, рішення про відчуження якого було визнано незаконним і скасовано.

Разом з тим, на час звернення з позовом, не існує земельних ділянок, щодо яких приймалося розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації Київської області № 638 від 29 серпня 2008 року про передачу у приватну власність, видавалися державні акти про право власності.

Існуючі земельні ділянки, на відміну від тих, що вибули з державної власності згідно розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації Київської області № 638 від 29 серпня 2008 року набули іншого правового статусу та є іншими індивідуально визначеними об'єктами права власності, що виключає підстави до їх витребування при наявності чинних рішень органу влади про зміну їх цільового призначення та відчуження.

За таких обставин, колегія суддів визнає такими, що не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про незастосування судом першої інстанції правових позицій Верховного Суду України, викладених у постановах від 17 лютого 2016 року у справі № 6-2407цс15 і від 19 червня 2013 року у справі № 6-57цс13, остільки предметом розгляду вказаних справ, на відміну від даної, було оспорення законності набуття та витребування одного і того нерухомого майна.

Суд першої інстанції обґрунтовано не застосував строк позовної давності, заяву про що подав по справі представник ОСОБА_1, остільки з пояснень представника позивача та матеріалів справи убачається, що Старопетрівська сільська рада дізналася про те, що спірні земельні ділянки перебувають у власності інших осіб після проведення ДП «Науково-дослідний і проектний інститут містобудування» робіт з розробки плану господарського устрою населеного пункту с. Старі Пертрівці на виконання договору № 2016-49 від 13 червня 2016 року, про що було проінформовано прокурора з проханням вжити заходів, спрямованих на повернення земель у комунальну власність (а.с.154 т.2).

Зі справи убачається, що повна інформація щодо переходу права власності була отримана прокурором з листа управління Держгеокадастру у Вишгородському районі Київської області лише у грудні 2016 року (а.с.40 т.3).

При цьому, колегія суддів враховує ту обставину, що рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 16 серпня 2013 року не встановлено факт відчуження землі ОСОБА_1, а із пояснень представників Старопетрівської сільради убачається, що спірні земельні ділянки ніким не оброблялися, ними ніхто не користувався й будь якої інформації до червня 2016 року щодо їх відчуження відповідачу, у сільраді не було.

Окрім цього, колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що належні ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19 земельні ділянки були відчужені ОСОБА_1 за відплатними договорами, згідно змісту яких вони отримали грошові кошти, що відповідають ринковій вартості вказаних ділянок (а.с.249,250 т.1, 1-13 т.2).

Між тим, позивачем не було залучено до участі у справі як співвідповідачів осіб, яким були виділені спірні земельні ділянки та якими ділянки були передані за відплатними договорами ОСОБА_1

При цьому, колегія суддів враховує й те, що хоча суд першої інстанції не залучив з власної ініціативи до участі у справі співвідповідачів, що допускала частина перша статті 33 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи цим судом, проте, районний суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав до витребування земельних ділянок та набуття відповідачами права власності на земельні ділянки у встановлений законом спосіб шляхом укладання правочинів, дійсність яких не оспорено.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням викладених обставин, доводи апеляційної скарги висновків районного суду про відсутність правових підстав до задоволення позову не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, неповно з'ясовано обставини справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Київської області відхилити.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 07 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з моменту складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01 лютого 2019 року.

Суддя-доповідач:

Судді: