_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/3511/19
Провадження № 2-з/520/286/19
УХВАЛА

22.02.2019 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Калашнікова О.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно.

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з заявою про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно у вигляді 1/4 частини квартири №98 у будинку 43 корпус 1 по вул. Ільфа і Петрова, в м. Одесі, яка належить ОСОБА_2.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Калашніковій О.І.

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

найменування суду, до якого подається заява;

повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів звязку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до розяснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з"ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідного виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

До заяви про забезпечення позову не додані будь-які, окрім інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, докази. В самій заяві відсутності відомості щодо наявності спору між сторонами, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Окрім того, згідно з імперативними приписами ч. 7 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Разом з тим, зазначена заява про забезпечення позову не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, як це передбачене п.6 ч.1 ст. 151 ЦПК України.

При цьому, суд звертає увагу заявника, що питання необхідності застосування зустрічного забезпечення вирішується судом, а не заявником, і саме заявник зобовязаний вказати, у відповідності до п. 6 ч. 1ст. 151 ЦПК України, пропозиції щодо зустрічного забезпечення.

Відповідно до ч. 1, ч. 6ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

У порушення вимог п.6ч.1ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Отже з урахуванням того, що заява подана без додержання встановлених вимог: в заяві не зазначено по якій справі заявниця просить вжити заходи забезпечення позову та того, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, з урахуванням положень ч.9 ст.153 ЦПК України, суд вважає заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову слід повернути заявнику.

Керуючись ч. 9 ст. 153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно - повернути заявнику.

Розяснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, у разі усунення зазначених недоліків заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом 15 діб після проголошення ухвали.

Суддя Калашнікова О. І.