Справа № 739/2060/18
Номер провадження 2-о/739/9/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року м.Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області

у складі: головуючої судді - Кочура О.О.,

за участі: секретаря- Худорба Р.Г.,

заявниці -ОСОБА_1,

свідків:ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області в м. Новгород-Сіверський, Чернігівської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, поданою представником заявниці - ОСОБА_4, заінтересована особа - Об'єднанська сільська рада Новгород-Сіверського району Чернігівської області про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 діючи через свого представника ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою про встановлення факту її постійного проживання разом із батьком ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8.

Свою заяву мотивує тим, що її батько ОСОБА_5 на день смерті проживав за адресою: АДРЕСА_1. 13.11.2018 року завниця звернулася до приватного нотаріуса Новгород-Сіверського нотаріального округу з проханням оформити право на спадкове майно і видати свідоцтво свідоцтво про право на спадщину. Заявниці було відмовлено в заведенні спадкової справи, оскльки вона надала свій паспорт громадянки України в якому міститься відмітка про реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_2, яка є відмінною від місця проживання померлого - АДРЕСА_1, та у зв'язку з тим, що протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини вона не подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, вона вважається такою, що не прийняла спадщину. Заявниця проживала з померлим на час відкриття спадщини, тому заяву нотаріусу в шестимісячний строк не подавала, про відмову від прийняття спадщини не заявляла. Факт її проживання з померлим батьком на час відкриття спадщини підтверджується: актом підтвердження фактичного місця проживання та довідкою. На даний час враховуючи сплив шестимісячного терміну з дня відкриття спадщини, заявниця не може оформити право на спадкове майно без встановлення в судовому порядку факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. В судовому засіданні заявниця свою заяву підтримала та просили її задовольнити посилаючись на обставини викладені у заяві. Пояснила, що ІНФОРМАЦІЯ_8 помер її батько, з яким на день його смерті вона проживала разом в АДРЕСА_1, що можуть підтвердити свідки та є підтверджуючі документи про це. Представник заінтересованої особи -Об'єднанської сільської ради у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням проводити розгляд цивільної справи без представника сільської ради, заперечень проти задоволення заявлених вимог не мають.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що вона знайома із заявницею та її покійним батьком дуже багато років, на день смерті батька ОСОБА_1 постійно проживала з ним в с.Об'єднане та займалась його похованням. Вона особисто неодноразово відвідувала покійного за місцем його проживання, де бачила і доньку, яка за ним доглядала.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні повідомила, що вона знайома давно із заявницею, є її сусідкою. Покійного її батька ОСОБА_5 знала також особисто і була присутня на похованні батька ОСОБА_1, похованням якого вона і займалась. На час смерті батька ОСОБА_1 проживала разом з ним.

Вислухавши вступне слово заявниці, покази свідків та дослідивши докази по справі суд вважає за необхідне заяву задовольнити, оскільки заявлені вимоги і посилання заявниці знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а саме:

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_8 в с.Об'єднане, Новгород-Сіверський,Чернігівської області помер ОСОБА_5 (а.с.10).

Заявниця є донькою померлого ОСОБА_9, що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії НОМЕР_1 від 19.12.1957 року відповідно до якого батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 є ОСОБА_5 (а.с.8). Після укладення шлюбу, ОСОБА_1 змінила своє прізвище на «ОСОБА_1», що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.9). Згідно копії паспорта, ОСОБА_1 з 08.08.1976 року по теперішній час зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.4-5).

Як вбачається з довідки виконавчого комітету Об'єднанської сільської ради Новгород-Сіверського району, Чернігівської області №509 від 12.11.2018 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, який поемер ІНФОРМАЦІЯ_8 на день смерті був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1 і був виписаний у зв'язку зі смертю. На день смерті за цією адресою разом з ним проживала дочка- ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.7). Факт проживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_5 на день його смерті за адресою: АДРЕСА_1 також підтверджується актом від 12.11.2018 року комісії в складі депутата Об'єднанської сільської ради ОСОБА_10 та мешканців села ОСОБА_11, ОСОБА_12 (а.с.6).

Статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З досліджених у судовому засіданні доказів вбачається, що заявниця ОСОБА_1 з 08.08.1976 року по теперішній час зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, проте на день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_5, постійно проживала разом з ним за адресою: АДРЕСА_1, але не була зареєстрована за даною адресою. Той факт, що місце проживання заявниці було зареєстроване за іншою адресою жодним чином не спростовує вказаних висновків, оскільки реєстрація місця проживання не позбавляє особу права вільно обирати місце проживання на території України. Частиною другою статті 315 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Враховуючи те, що заявниця є донькою ОСОБА_5 і згідно статті 1261 ЦК України його спадкоємцем за законом першої черги, то встановлення факту постійного проживання заявниці з ОСОБА_5 на день смерті останнього має важливе значення для заявниці, оскільки підтвердить факт прийняття нею спадщини своєї батька, тобто від встановлення зазначеного факту залежить виникнення у заявниці відповідних майнових прав.

За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність її задоволення повністю.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1261, 1268 Цивільного кодексу України, статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», статтями ст.ст. 263-268, 273, 293, 315, 319, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р I Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, подану представником заявниці - ОСОБА_4, заінтересована особа - Об'єднанська сільська рада Новгород-Сіверського району Чернігівської області про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини-задовольнити .

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, постійно проживала разом зі своїм померлим батьком - ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8, на день його смерті. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин.

Суддя: О.О.Кочура