Справа №: 398/2070/17
провадження №: 2/398/255/18
"25" лютого 2019 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Коліуш Г.В., за участю секретарів судового засідання Михно О.Л., Замкової Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якого діє представник ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
Позивач та його представник в судове засідання не зявились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, через канцелярію суду представник позивача подав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача на підставі наявних в справі доказів.
Відповідач в судове засідання повторно не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, будь яких заяв чи клопотань не подала, причину неявки суду не повідомила, тому суд суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до таких висновків.
Постанова позивачем не оскаржувалася, відомості про складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, відсутні.

ОСОБА_1 є власником мопеду DELTA, шасі (рама) LB21111, червоного кольору, двигун №1P39FMA02111, обєм двигуна 49 куб. см., що підтверджується талоном про реєстрацію транспортного засобу , виданим 19.06.2008 року, середньо ринкова вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи від 31.03.2018 року №184 станом на 01.04.2018 року складає 5389,66 грн., станом на 29.05.2018 року 4332,37 грн. З дослідницької частини висновку експерта вбачається, що дослідження проводилося без надання обєкта дослідження та вартість визначалася на підставі методичних матеріалів щодо визначення вартості на непредставленні на дослідження товари народного споживання непродовольчих груп.

Відповідно до копії медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_1 №6239 хворий перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Олександрійської МЛ №1 з 11.06.2015 по 01.07.2015 з діагнозом: забій, підшкірна гематома правого стегна в в/3 та отримував лікування, про що надав фіскальні чеки.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи №392 від 12.08.2015р., на вирішення якої ставилися такі питання: 1. Які тілесні ушкодження мали місце к ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка їх локалізація, механізм утворення та ступінь тяжкості, чи відповідають тілесні ушкодження даті 29.05.2015? 2. Чи могли тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_1 утворитися при зіткненні транспортних засобів, а саме коли він керував мопедом та зіткнувся з автомобілем ВАЗ? Експертом надані такі висновки: по першому питанню - у ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, мали місце тілесні ушкодження у вигляді гематоми мяких тканин правого стегна значного обєму. Вказане ушкодження могло виникнути від дії тупого твердого предмету (предметів), відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоровя на термін від 6 до 21 доби. Судово-медичних даних для встановлення давності ушкодження в мед.документах не мається. По другому питанню - Відповідь на поставлене питання можлива лише в комплексі з матеріалами справи.

15.03.2017 року позивачем на імя ОСОБА_3 було направлено письмове звернення з вимогою оплати йому збитків понесених в результаті ДТП.

Згідно довідки КП «Теплокомуненерго» про доходи ОСОБА_1, за період з грудня 2016 року по березень 2017 року він отримав дохід в розмірі 15175,96 грн.

Також з відповіді заступника начальника СВ Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області від 02.08.2018 року вбачається, що триває досудове розслідування за фактом вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

Свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 судове засідання не зявилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до ч.1, 2 ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до роз'яснень, які викладені в п.4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166,1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано лише внаслідок дії непереборної сили або умислу потерпілого (частина п'ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду.

Проте, позивач не надав суду належних та достатніх доказів того, що саме відповідач була учасником дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 29.05.2015 року, отримані позивачем тілесні ушкодження виникли внаслідок ДТП з участю відповідача, шкода спричинена саме неправомірними діями відповідача, існує причинний звязок між діями відповідача та шкодою, яка спричинена позивачеві.

Таким чином суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог щодо відшкодування спричиненої шкоди здоровю джерелом підвищеної небезпеки внаслідок ДТП в розмірі 31984,90 грн.

При вирішенні вимог позивача щодо відшкодування моральної шкоди, суд виходить з такого.

Відповідно до частини третьої статті 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Оскільки судом не встановлено вини відповідача у скоєнні ДТП, тому й відсутні підстави для задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди, оскільки задоволення цих вимог та визначення грошового еквівалента моральної шкоди залежать від встановлення вини та ступеню такої вини відповідача у скоєнні ДТП.

Відповідно до ст. 141,142 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 78-81,141,142, 264, 265, 280-282, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в інтересах якого діє представник за довіреністю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, до ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Коліуш Г.В.

ОСОБА_8