Справа № 752/258/19
Провадження № 2-з/752/156/19
У Х В А Л А

14.05.2019 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Шкірай М.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 752/258/19 за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку за набувальною давністю, суд -

Встановив:

В провадженні Голосіївського районного суду міста Києва знаходиться цивільна справа № 752/258/19 за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку за набувальною давністю.

14 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову в якій просив накласти арешт на присадибну земельну ділянку із кадастровим номером НОМЕР_1 , площею 0,0229 га по АДРЕСА_1 , на якій розташований приватний житловий будинок та заборонити будь-яким особам, будь-яким чином, використовувати присадибну земельну ділянку із кадастровим номером НОМЕР_1 , площею 0,0229 га по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви заявник вказував, що Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 19.12.2016 по справі № 752/12316/16-ц накладено арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 . Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 17.12.2009 у справі № 2-4313/09 за позовом прокурора зобов`язано ОСОБА_2 повернути земельну ділянку - частину земель загального користування, що розташовані за адресою між АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , що були зайняті ОСОБА_2 самовільно та привести вказану частину земель за власний рахунок у придатний для використання стан, включаючи знесення воріт, що були самовільно встановлені та ліквідацію створеного сміттєзвалища. Проте, незважаючи на ухвалу та рішення суду, зловмисниками було знищено паркан та пограбовано садибу АДРЕСА_1.

Також, заявник вказує, що третіми особами уже вчинялись дії, направлені на самовільне зайняття суміжних земельних ділянок, а тому у випадку невжиття заходів забезпечення позову існує загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

З роз`яснень Пленуму Верховного суду України викладених в п. 4 постанові № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову спрямоване насамперед проти неодноразового самовільного заняття землі за обставин незаконного набуття права власності на них, що дає обґрунтовані підстави припускати, що вказані вище земельні ділянки можуть і надалі протиправно відчужуватися третіми особами.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову має слугувати обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася.

Оскільки ОСОБА_1 заявлений позов, який безпосередньо стосується вищевказаного нерухомого майна та зважаючи на вчинення третіми особами дій направлених на самовільне зайняття земельних ділянок, суд вважає обґрунтованим припущення заявника, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Керуючись ст. ст. 149, 150-151, 153, 353 ЦПК України, суддя -

Постановив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 752/258/19 за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку за набувальною давністю - задовольнити.

Накласти арешт на присадибну земельну ділянку із кадастровим номером НОМЕР_1 , площею 0,0229 га по АДРЕСА_1 , на якій розташований приватний житловий будинок;

Заборонити будь-яким особам, будь-яким чином, використовувати присадибну земельну ділянку із кадастровим номером НОМЕР_1 , площею 0,0229 га по АДРЕСА_1 .

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Боржник: Київська міська рада, місце знаходження: м. Київ, вул. Хрещатик, 36, .

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення до виконання - три роки.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя