Справа № 540/1460/16-ц
Номер провадження 2/540/157/19
13.09.2019 Машівський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді Косик С.М.
за участю секретаря Ткач Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Карбан Євгеній Олексійович, ОСОБА_3 , про розірвання договорів про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) від 07.07.2015 р.,
рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 05.09.2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Карбан Євгеній Олексійович, ОСОБА_3 про розірвання договорів про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) від 07.07.2015 р. - відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст. 430 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи вищевикладене, суд уважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, третіх осіб та їх представників та дослідивши матеріали справи, прийшов до такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За вимогами ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати у разі відмови в позові - на позивача.

Витрати на професійну правничу допомогу, понесені позивачем (а.с.211-213 т.2) відшкодуванню не підлягає.

З наданих представником відповідача - адвокатом Пікуль О.С. документів (а.с.136-139, 208, 222-226 т.2) убачається, що відповідачем за професійну правничу допомогу сплачено адвокату Пікуль О.С. 6610,00 грн.

Представником третьої особи надано документи (а.с.231-233 т.1, 209,210, 228,229 т.2), згідно з якими третя особа ОСОБА_2 сплатив адвокату Білоконю С.В. 7200,00 грн за професійну правничу допомогу та 800,00 грн за відрядження.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості заявлених вимог, суд виходить із того, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Так, представниками відповідача та третьої особи надано детальний опис робіт, виконаних адвокатами (а.с.210,226 т.2) та вказаний опис підтверджується матеріалами справи: ознайомлення з матеріалами справи (а.с.203 т.1, 133 т.2), складання процесуальних документів (а.с.232, т.1, 41,42 т.2), участь адвокатів в судових засіданнях (а.с.43-45,140-142162-165,183,184, 214-217 т.2).

За вказаних обставин, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені ними витрати в сумі 5610,00 грн та на користь третьої особи ОСОБА_3 кошти в розмірі 4800,00 грн, оскільки саме такі розміри витрат на професійну правничу допомогу є обґрунтованими та співмірними зі складністю справи. Суд не вважає за можливе стягнути витрати на пошук та вивчення судової практики адвокатами та на складення відзиву представником третьої особи, оскільки такі витрати необґрунтовані та відзиву третя особа не подає, письмові пояснення є процесуальним документом та їх складання враховано.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 270, 353 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Карбан Євгеній Олексійович, ОСОБА_3 про розірвання договорів про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) від 07.07.2015 р.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4800,00грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5610,00 грн.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Машівський районний суд Полтавської області.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя С. М. Косик