ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2246/19 Справа № 201/5482/18 Суддя у 1-й інстанції - Федоріщев С.С. Суддя у 2-й інстанції - Каратаєва Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів - Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.,

за участю секретаря судового засідання - Лященко С.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 жовтня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А:

22 травня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просила змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, що стягується на підставі судового наказу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 січня 2018 року з ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , зі стягнення з 1/4 частини від заробітку (доходу) на розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття (а.с.2-7).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 жовтня 2018 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів - задоволено частково. Змінено спосіб стягнення аліментів, стягнутих на підставі судового наказу Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 23 січня 2018 року, і стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили. Розмір аліментів, що стягуються у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону. Вирішено питання щодо судових витрат (а.с.68-71).

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 972 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення нею повноліття, починаючи стягнення з 03 січня 2018 року.

. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено деякі обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження і оцінки наданих суду доказів (а.с.79-84).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за потрібне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 13 жовтня 2007 року, який рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2017 року розірвано (а.с. 9).

Від шлюбу позивач та відповідач мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8). Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні (а.с.13).

23 січня 2018 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття, починаючи стягнення з 03 січня 2018 року.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з його доведеності та обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав щодо зміни способу стягнення аліментів. Проте, з висновком суду щодо визначеного розміру аліментів, який підлягає стягненню на користь позивача, колегія суддів не погоджується, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Так згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У силу положень ст.183, 184 СК України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі.

Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. 183, 184 СК України.

Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Частина 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст..182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст..183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст..184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду (Постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року).

Разом із тим, зміна розміру і способу стягнення аліментів можлива за умови доведення позивачем належними та допустимими доказами підстав для такої зміни.

Підставами для цього є зміна матеріального або сімейного стану сторін, погіршення або поліпшення стану їх здоров`я, а відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України сторони повинні довести суду наявність цих обставин подавши відповідні докази.

Позивач, в якості підстави для зміни розміру стягнення аліментів зазначила те, що дитина відвідує школу, додаткові заняття з англійської мови, потребує нового одягу. Крім того, дитина дуже часто хворіє вірусними захворюваннями та потребує придбання дорогих медичних препаратів, вітамінів, корисних та якісних продуктів харчування, оздоровлення. Також дитини має проблеми з зором, потребує контролю та постійних консультацій лікаря. У зв`язку з хворобою дитини, позивачка не має можливості влаштуватись на роботу. Однак, доказів того, що стан здоров`я дитини погіршився настільки, що це позначилося на матеріальному становищі позивача, матеріали справи не містять і до суду апеляційної інстанції їх не надано.

Крім того, позивач в якості підстави для зміни розміру стягнення аліментів зазначила те, що у відповідача покращилось матеріальне становище, однак належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження даної обставини суду не надала.

В апеляційній скарзі, відповідач зазначає, що він не є офіційно працевлаштованим, не має постійного заробітку, доходи є нерегулярними та не заперечує проти зміни способу стягнення аліментів.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 037-VIII ч.2 ст. 182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів визначені ст.182 СК України.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 цієї статті).

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» станом на 2018 рік установлено прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 р. - 1860 грн., з 1 липня - 1944 грн., з 1 грудня - 2027 грн.

Згідно із Закону України "Про Державний бюджет на 2019 рік" прожитковий мінімум, для дитини віком від 6 до 18 років з 1 січня 2019 року складає 2027 грн., з 1 липня - 2118 грн., з 1 грудня - 2218 грн.

При цьому колегія суддів враховує, що позивачкою не подано доказів про наявність підстав для визначення розміру аліментів в сумі 2500 грн., однак приймаючи до уваги що відповідач не заперечує щодо стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі та враховуючи мінімальний розмір аліментів визначений на дитину, колегія суддів вважає за потрібне змінити рішення суду першої інстанції на підставі ч.1 ст. 376 ЦПК України, та зменшити розмір аліментів, стягнутих з відповідача на утримання дитини з 2000 грн. до 1059 грн.

Визначений розмір аліментів є достатнім та відповідає встановленим судом обставинам справи, наданим доказам та вимогам СК України.

Відповідно до ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 жовтня 2018 року- в частині визначення розміру стягнення аліментів - змінити.

Стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1059 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили, з проведенням індексації відповідно до закону.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Судді: