Справа №522/8251/19
Провадження № 2/522/3804/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2019 року Приморський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого-судді Чернявської Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Пейкова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення порядку прийняття батьком участі у спілкуванні з дитиною та у її вихованні та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею,

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та визначення порядку прийняття батьком участі у спілкуванні з дитиною та у ії вихованні.

Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 22 лютого 2018 року клопотання представника ОСОБА_1 про роз`єднання позовів задоволено. Роз`єднані вимоги позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та визначення порядку прийняття батьком участі у спілкуванні з дитиною та у ії вихованні.

Виділені у самостійне провадження позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку прийняття батьком участі у спілкуванні з дитиною та у ії вихованні.

Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 10 квітня 2019 року відкрито провадження за цими вимогами.

01 червня 2019 року відповідач надав відзив на позову заяву.

05 жовтня 2018 року позивачка уточнила позовні вимоги та просить суд визначити наступний порядок участі ОСОБА_2 у житті сина ОСОБА_3 : призначити зустрічі з сином кожного четверга з 15:00 до 18:00 за місцем на вибір матері, в обов`язковій присутності матері ОСОБА_1 та/або бабусі ОСОБА_4 та/або дідуся ОСОБА_5 , а в святкові та неробочі дні за спільною згодою обох батьків.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що вона з ОСОБА_2 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 28 травня 2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року. В період спільного проживання у них з відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_3 , який залишився проживати з матір`ю. Спільне життя з батьком дитини ОСОБА_2 не склалося. При визначенні порядку спілкування батька ОСОБА_2 з малолітньою дитиною просила врахувати вік дитини, добровільне невідвідування батьком сина протягом тривалого часу, небажання вирішити сімейні питання мирним шляхом, відсутність стійкої соціальної думки про нього як про батька, який піклується про свою дитину, може належним чином її виховати, безпечно проводити з дитиною час, що в свою чергу також негативно відображається і на здоров`ї самої дитини.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав частково, звернувся до суду з зустрічним позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні та визначення способу участі у вихованні сина та спілкуванні з нею. Просить суд усунути перешкоди ОСОБА_2 у спілкуванні з дитиною: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зобов`язавши ОСОБА_1 чи будь-яких інших осіб, не чинити перешкод батьку у спілкуванні з дитиною та визначити наступний порядок участі ОСОБА_2 у житті свого сина ОСОБА_3 : призначити зустрічі з сином кожного вівторка та четверга тижня з 14:00 до 20:00 год, в період неспання та бадьорості дитини, на території парків, скверів, набережних, громадських чи дитячих закладів, або в інших місцях по спільній згоді батьків, а у вихідні та святкові дні за спільною згодою обох батьків.

В обґрунтування зустрічного позову зазначав, що певний час він та ОСОБА_1 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_3 Приблизно до листопада 2017 року ОСОБА_2 разом з ОСОБА_1 та сином проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 , несли разом витрати по утриманню дитини, забезпечували життєдіяльність та розвиток сина. Приблизно на початку листопада 2017 року між сторонами виникли певні непорозуміння, з яких випливало небажання ОСОБА_1 спільно проживати з ОСОБА_2 Домовитися про примирення і про подальше проживання однією сім`єю не вдавалося. З боку ОСОБА_1 був виставлений ультиматум, що якщо він хоче спілкуватися з нею і з дитиною, то повинен змінити прізвище сина ОСОБА_6 на прізвище батька ОСОБА_7 . Після переїзду ОСОБА_2 , шляхом довгих переговорів і багаторазових звернень, вдавалося кілька разів домовлятися з ОСОБА_1 і приходити до дитини в узгоджений час на короткострокові зустрічі. Починаючи з грудня 2017 року на всі спроби, прохання і бажання бачитися, виховувати і брати участь в житті дитини ОСОБА_2 отримував мовчання і подальшу відмову. Постійно вживає спроби налагодити контакт з матір`ю дитини і її сім`єю для подальшого можливого примирення і контакту з сином, але ОСОБА_1 відмовляється йти на примирення, ігнорує ОСОБА_2 з його проханнями і пропозиціями, фактично ізолює його від будь-якого контакту з дитиною, не допускає в процес виховання і турботи його батьків, які є такими ж бабусею і дідусем ОСОБА_3 як і її батьки. Інформації про сина, його здоров`я, емоційний стан і навіть місце знаходження ОСОБА_2 не має, і змушений звертатися в поліклініку, де дитина перебуває на обліку. Зважаючи на викладені вище підстави ОСОБА_2 звернувся до Служби у справах дітей Одеської міської ради з заявою про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення часу для спілкування з сином. Рішенням органу опіки та піклування було встановлено дні та години спілкування батька з сином, проте ОСОБА_1 зазначене рішення не виконує. При цьому як на характеризуючий матеріал ОСОБА_2 посилається на те, що він ніколи не притягувався до кримінальної чи адміністративної відповідальності за насильницькі чи будь-які злочини чи правопорушення, скоєні відносно членів його сім`ї, родичів або інших людей, за час проживання разом з ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 , будь-яких звернень, заяв від громадянки ОСОБА_1 та сусідів щодо здійснення з боку ОСОБА_2 відносно них неправомірних дій, до правоохоронних органів не надходило, він є відповідальною, доброзичливою, ввічливою, вихованою людиною, з високими духовними цінностями, здібностями, спортивними досягненнями, музичною освітою, має лише позитивні відгуки як з місця навчання, так і з місця роботи, приймав та приймає активну участь в розвитку КУ «Дитяча міська поліклініка №6», є аспірантом Одеської державної академії будівництва та архітектури, приймає участь у міжнародних та всеукраїнських конференціях, науково-практичних семінарах, є учасником багатьох студентських та професійних архітектурних конкурсів, здобув велику кількість нагород та премій, має гарні відносини як з викладачами, так і зі студентами вказаного навчального закладу, є соціально активною людиною, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, на обліку у шкірно-венерологічному диспансері не перебуває, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, жодних проблем з фізичним чи психічним здоров`ям у нього не має. Не зважаючи на перепони від ОСОБА_1 , по можливості не відмовляється від додаткових витрат на дитину та добровільно сплачує аліменти у сумі, посильній йому на даний час. Оскільки сторони добровільно не дійшли згоди щодо порядку зустрічей батька з дитиною, він звернутись до суду з відповідним позовом.

В судовому засіданні 10 квітня 2019 року ОСОБА_1 підтримала заявлені позовні вимоги, та пояснила що не заперечує проти зустрічей батька з дитиною, однак просить щоб зустрічі відбувались у її присутності, або присутності її батьків до яких дитина звикла та за попередньою домовленістю про місце зустрічей, бажано щоб ці зустрічі відбувались у будинку де дитина проживає.

У судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник зустрічний позов підтримали, просили задовольнити. Первісний позов просили задовольнити частково в частині визначення дня побачень ОСОБА_2 зі своїм сином ОСОБА_3 , кожного четверга у присутності матері ОСОБА_1 , а у святкові та неробочі дні за спільною згодою обох батьків.

В судове засідання 07 травня 2019 року на стадії судових дебатів учасники справи не з`явились.

Представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи без участі ОСОБА_1 та ії представника. Уточнені позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовольнити.

Представник відповідача також звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи за його відсутністю ОСОБА_2 та його представника адвоката Федорончука І.В.. Просить задовольнити зустрічний позов ОСОБА_2 ..

В ході судового розгляду ОСОБА_1 та її представник позов підтримали та просили задовольнити. Вимоги зустрічного позову визнали частково. Вважають, що заявлені вимоги у первісному позові будуть відповідати інтересам малолітньої дитини.

ОСОБА_2 та адвокат Федорончук І.В. первісний позов визнали частково, підтримали вимоги зустрічного позову.

Представник органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради в судове засідання не з`явився, про день, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Суду надано Висновок органу опіки та піклування № 1116/01-11 від 09.07.2018 року.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає що первісний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню в повному обсязі, а зустрічний позов ОСОБА_2 частковому задоволенню з наступних підстав.

Як зазначають учасники справи, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в зареєстрованому шлюбі не перебували.

Судом встановлено, що від спільного проживання є син ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 04 вересня 2017 року серії НОМЕР_1 , виданого Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 6000. Батьками зазначені: мати ОСОБА_1 , батько ОСОБА_2 .

Малолітня дитина ОСОБА_8 з моменту її народження і по теперішній час проживає з матір`ю ОСОБА_1 за адересою: АДРЕСА_1 , а також бабусею ОСОБА_4 та дідусем ОСОБА_5 .

Батько дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 153 СК України).

Отже, для правильного виховання дитини важливо, щоб у її вихованні брали участь обоє батьків батько і мати. Проте учасники справи не досягли добровільної згоди на визначення способу участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею.

Відповідно до висновку Київської районної адміністрації Одеської міської ради № 1116/01-11 від 09.07.2018 року «Про визначення способу участі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 » вбачається, що орган опіки та піклування вважає доцільним на теперішній час визначити порядок та спосіб участі у вихованні та спілкуванні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом його систематичних побочень, щомісячно кожного вівторка та четверга, з 15:00 до 18:00 у присутності матері, вихідні та святкові дні із попередньою домовленістю з ОСОБА_1 ..

Частиною другою статті 159 СК України встановлено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

В силу ч.1 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Щодо визначення способу участі батька малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 у вихованні дитини та спілкуванні з нею суд виходить з наступного.

Частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року, надалі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78).

Забезпечення розвитку у стійкому середовищі малолітньої дитини забезпечить дотриманню принципів, закріплених Конвенцією, які регламентують врахування найкращих інтересів дитини, зокрема спокій, стабільність та стійке середовище.

Отже, при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Зазначене свідчить про необхідність батькам йти на взаємні поступки та компроміси задля найкращого забезпечення інтересів дитини.

Отже, для порядку участі ОСОБА_2 у вихованні сина необхідно встановити з урахуванням дотримання нормального розпорядку життя дитини (з урахуванням віку 1 рік та 8 місяців) та відповідно її прихильність до матері, а також бабусі та дідуся з якими дитина мешкає.

Таким чином, суд вважає доцільним визначити наступний спосіб участі ОСОБА_2 у вихованні сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , а саме: побачення кожного четверга з 15:00 до 18:00 години за місцем погодженим батьками в присутності матері ОСОБА_1 та/або бабусі ОСОБА_4 та/або дідуся ОСОБА_5 , а в святкові та неробочі дні за спільною згодою обох батьків.

При цьому, суду не наведено та не надані докази, що мати дитини чинить перешкоди батьку дитини ОСОБА_2 у спілкуванні с малолітнім сином. Фактично у учасників справи існує спір лише щодо визначення способу участі батька у вихованні дитини, оскільки вони не досягли згоди щодо порядку участі батька у вихованні сина.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 141, 151, 157, 158, 159 СК України, ст.ст. 76-78, 83, 258-259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) задовольнити в повному обсязі.

Зустрічний позов ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) задовольнити частково.

Визначити спосіб участі ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) у вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , шляхом встановлення систематичних побачень батька з сином кожного четверга місяця з 15:00 до 18:00 годин за місцем погодженим батьками в присутності матері ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) та/або бабусі ОСОБА_4 та/або дідуся ОСОБА_5 , а в святкові та неробочі дні за спільною згодою обох батьків.

Відмовити у задоволенні позовних вимог зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею кожного вівторка та четверга тижня з 14:00 до 20:00 год, в період неспання та бадьорості дитини, на території парків, скверів, набережних, громадських чи дитячих закладів, або в інших місцях по спільній згоді батьків.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня з дня складення повного судового рішення.

Повний текс рішення складено та підписано 17 травня 2019 року.

Суддя Л.М. Чернявська

07.05.2019