Справа № 183/4735/18
№ 2/183/769/19
11 лютого 2019 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі
головуючого судді Городецького Д. І.,
секретаря Макаренко А. О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Відділ реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області про визнання фізичної особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
08 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа Відділ реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області про визнання фізичної особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування вимог, позивач ОСОБА_1 посилався на те, що він на підставі свідоцтва про право на спадщину є власником будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, пров. Матросова, буд. 2. Позивач зазначив, що в будинку зареєстрований син його дружини ОСОБА_2, який фактично з 15 січня 2004 року в будинку не проживає, житловим приміщенням не користується, адреса його місця проживання йому невідома.
ОСОБА_1 зазначив в заяві, що на підставі вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, відповідач ОСОБА_2 може бути визнаний таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням.
Позивач ОСОБА_1 посилався також на те, що реєстрація відповідача перешкоджає реалізації його прав як власника житла, в зв'язку з чим, посилаючись на вимоги ст.ст. 316, 317, 391, 405 ЦК України, просив суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком, розташованим за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, пров. Матросова, буд. 2.
Ухвалою суду від 10 серпня 2018 року було відкрите провадження у справі (а.с. 17-18).
Ухвалою суду від 11 лютого 2019 року призначено справу до судового розгляду по суті
Представник позивача ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просив їх задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с. 24).
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву суду не подавав.
Представник третьої особи Відділу реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за його відсутності.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, пров. Матросова, будинок 2, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину, виданим 07 серпня 2018 року державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області ОСОБА_3, зареєстрованим в реєстрі за № 1-1360 (а.с. 14).
Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-КИ № 018415 від 28 жовтня 1998 року, виданим повторно та наданим суду у засвідченій позивачем копії, ОСОБА_2 народився 20 вересня 1980 року, його батьками записані ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 10).
02 грудня 2002 року ОСОБА_5 зареєструвала шлюб із ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-КИ № 168908 від 02 грудня 2002 року, наданим суду у засвідченій позивачем копії (а.с. 10).
Судом встановлено, що за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, пров. Матросова, 2, зареєстровані: позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, його дружина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та син дружини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, що є відповідачем у справі (а.с. 12). Відповідач з 15 січня 2004 року ОСОБА_2 зареєстрований у спірному житловому приміщенні (а.с. 5-6, 22).
Статтею 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
На підстав статті 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
У відповідності до статті 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.
Згідно приписів статті 391 ЦК України, власник має права вимагати усунення перешкод його права, хоч вони і не поєднані з позбавленням володіння.
Судом встановлено, що з 15 січня 2004 року відповідач ОСОБА_2 у будинку не проживає, житловим приміщенням не користується, що підтверджується актом від 01 серпня 2018 року, складеним комісією за участю голови квартального комітету (а.с. 11).
На підставі частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік.
Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 не проживає в спірному житловому приміщенні понад один рік, не надав суду доказів наявності поважних причин, які перешкоджають йому користуватися житловим приміщенням, суд приходить до переконання, що у відповідності до вимог частини 2 статті 405 ЦК України він може бути визнаний таким, що втратив право користування спірним житлом, в зв'язку з чим, вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати в сумі 704,80грн.
В зв'язку з вищенаведеним, керуючись ст.ст. 76-81, 89, 258-259, 263-268 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Відділ реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області про визнання фізичної особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком, розташованим за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, пров. Матросова, буд. 2.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 704,80 грн. (сімсот чотири грн. 80 коп.).
Сторони у справі:
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Повне судове рішення складено 11 лютого 2019 року.
Суддя Д.І. Городецький