КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження №22-ц/824/4480/2019 головуючий у суді І інстанції: Уляновська О.В.
головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

07 лютого 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Сушко Л.П., розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_3 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 27 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю Житлово-будівельна компанія «Управдом» про захист прав споживача,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 27 вересня 2018 року справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю Житлово-будівельна компанія «Управдом» про захист прав споживача передано на розгляд Дарницькому районному суду м. Києва.

Не погодившись із вказаною ухвалою ОСОБА_3 01 лютого 2019 року подав апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга в частині оскарження вищезазначеної ухвали суду першої інстанції не може бути прийнята апеляційним судом з огляду на наступне.

05 лютого 2019 року Дарницьким районним судом м. Києва на адресу Київського апеляційного суду надіслано цивільну справу №759/14586/18 за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю Житлово-будівельна компанія «Управдом» про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії та стягнення коштів.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи №759/14586/18, ухвала Святошинського районного суду м. Києва від 27 вересня 2018 року у ній не постановлювалася.

Відповідно до змісту апеляційної скарги ОСОБА_3 оскаржувана ним ухвала Святошинського районного суду м. Києва від 27 вересня 2018 року була постановлена у цивільній справі №759/18393/17 позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю Житлово-будівельна компанія «Управдом» про захист прав споживача.

Таким чином, ОСОБА_3 необхідно подавати апеляційну скаргу на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 27 вересня 2018 року безпосередньо у цивільній справі №759/18393/17, а не у цивільній справі №759/14586/18.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_3 в частині оскарження ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 27 вересня 2018 року не може бути прийнята апеляційним судом, і підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст.357 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в частині оскарження ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 27 вересня 2018 року у справі №759/18393/17 за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю Житлово-будівельна компанія «Управдом» про захист прав споживача, повернути особі, яка її подала.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя

Київського апеляційного суду Л.П. Сушко