Справа № 283/1579/18
Провадження № 2/761/2406/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі головуючого судді Макаренко І.О. розглянувши в приміщенні суду, в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, та підписала заяву б/н від 14 березня 2011 року, згідно з якою отримала кредит в розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Зобов`язання щодо повернення кредитних коштів відповідач не виконує, у зв`язку з чим у останнього станом на 21 червня 2018 року виникла заборгованість у розмірі 11669,10 грн., яка складається з: 1396,61 грн. - тіло кредиту, 2333,76 грн. - відсотки за користування кредитом, 6906,87 грн. - пеня, 500 грн. - штраф (фіксована складова), 531,86 грн. - штраф (процентна складова), яку просить суд стягнути.

Відзив на позовну заяву на адресу Шевченківського районного суду м. Києва не надходив.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено.

14 березня 2011 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, згідно з вказаною анкетою-заявою було встановлено кредитний ліміт на платіжну картку в розмірі 1000 грн.

Відповідно до наданого розрахунку, станом на 21 червня 2018 року заборгованість відповідача по кредиту становить 1396,61 грн. - тіло кредиту, 2333,76 грн. - відсотки за користування кредитом, 6906,87 грн. - пеня, 500 грн. - штраф (фіксована складова), 531,86 грн. - штраф (процентна складова).

Як визначено ч.1 ст. 626, ч.1 ст. 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови(пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Згідно із частиною першою статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку (надалі також - Умови) розміщені на сайті Приват Банку www.privatbank.ua, а їх витяг містяться в матеріалах справи. Як визначено у вказаних Умовах (в редакції на час укладення договору) Банк: Публічне Акціонерне Товариство Комерційний Банк "Приватбанк", що діє на підставі Ліцензії Національного банку України № 22 від 29.07.2009, керуючись законодавством України, публічно пропонує широкому та необмеженому колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує Умови та правила надання банківських послуг.

Отже, підписавши анкету-заяву від 14 березня 2011 року, відповідач прийняв пропозицію позивача про укладення договору про надання банківських послуг. Однак в позовній заяві позивач зазначає про укладення кредитного договору, на виконання якого ним надавалися відповідачу кредитні кошти.

Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно із ч., ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Однак зі змісту анкети - заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанку не вбачається жодної інформації, яка б свідчила про укладення саме кредитного договору, в ній не міститься інформації про його істотні умови.

Окрім того позивач зазначає, що відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту, тоді як зі змісту наданої анкети-заяви вбачається, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт в розмірі 1000 грн., при цьому в наданій суду анкеті-заяві не зазначено номер картки, яка була видана відповідачу та який строк дії картки, та інших істотних умов, які є обов`язковими при укладенні кредитного договору.

Позивачем також надано довідку про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна», разом з тим, доказів про те, що саме з цими тарифами було ознайомлено відповідача суду не надано.

В поданій анкеті-заяві вбачається, що відповідач виявив намір отримати на своє ім`я платіжну картку кредитка «Універсальна», разом з тим позивачем та не надано суду відповідних доказів, що підтверджують факт отримання відповідачем такої картки, а з наданої роздруківки фото особи з кредитною карткою, не зрозуміло чи є особа зображена на фото відповідачем у справи, та не зрозуміло, яка карта зображена на фото, а тому суд позбавлений можливості встановити достовірність поданих суду доказів на підтвердження заявлених позовних вимог.

Не містять матеріали справи і докази волевиявлення відповідача про укладення кредитного договору з відповідними істотними умовами щодо виду кредитної картки, кредитного ліміту, розміру процентів.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості, які б свідчили про умови кредитування відповідача під час підписання анкети-заяви від 14 березня 2011 року.

Зазначені позивачем у позовній заяві та надані до справи докази не можуть беззаперечно свідчити про укладення між сторонами кредитного договору від 14 березня 2011 року, та досягнення сторонами всіх істотних його умов.

Зокрема, банк не надав доказів на підтвердження видачі відповідачеві кредитної картки, строку її дії, розміру наданого банком кредитного ліміту, розміру процентів за користування кредитом та інших тарифів банку.

Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Оцінивши всі зібрані у справі докази, суд вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів досягнення між позивачем та відповідачем згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, зокрема щодо суми кредиту, розміру та порядку сплати процентів за користування ним, строку дії договору. Підписання однієї анкети-заявки з відміткою про ознайомлення з Умовами та Правилами кредитування не може свідчити про зворотнє, оскільки ні вказані Умови та Правила, ні Тарифи обслуговування кредитних карт «Універсальна» не містять підпису відповідача. Докази, які б вказували на те, що саме ці Умови та Правила, разом з Тарифами є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови і Тарифи були узгоджені між сторонами правочину, відсутні.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду України від 22.03.2017 року в справі №6-2320цс16 та в постанові Верховного Суду від 23 травня 2018 року в справі №756/15188/16-ц.

Таким чином, враховуючи відсутність належних доказів щодо досягнення сторонами кредитного договору згоди щодо всіх істотних умов на момент його укладання, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Згідно ст. 141 ЦПК України у зв`язку із відмовою в позові судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 526, 549, 610, 624, 1049, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 141, 258, 263-265, 274-279, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 - відмовити.

Відповідно до п. 15.5 розділу 15 XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України рішення суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: