Постанова

Іменем України

11 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 587/649/14-ц

провадження № 61-40130св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Лідовця Р. А.,

учасники справи:

заявник (боржник) - ОСОБА_3,

заінтересована особа (стягувач) - ОСОБА_2 ,

суб`єкт оскарження - Сумський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Сумській області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 17 квітня 2018 року у складі судді Дашутіна І. В. та постанову Апеляційного суду Сумської області від 07 червня 2018 року у складі колегії суддів: Собини О. І., Хвостика С. Г., Ткачук С. С.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог скарги

У березні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

На обґрунтування своїх вимог зазначив, що на виконанні Сумського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Сумській області (далі - Сумський РВ ДВС ГТУЮ у Сумській області) знаходиться виконавче провадження № 53939261 щодо стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на дочку ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 22 серпня 2016 року до закінчення ОСОБА_4 навчання, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Проте постанову про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем не було доведено до відома боржника відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

У зв`язку з неправомірністю дій державного виконавця під час винесення постанови про відкриття виконавчого провадження вважав, що відсутні підстави для винесення будь-яких інших постанов чи вчинення дій з примусового виконання судового рішення.

З огляду на викладене ОСОБА_3 просив: поновити йому строк для подання цієї скарги; визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Сумського РВ ДВС ГТУЮ у Сумській області Гоги І. В. щодо не надіслання ОСОБА_3 постанови про відкриття виконавчого провадження від 15 травня 2017 року № 53939261; скасувати постанови Сумського РВ ДВС ГТУЮ у Сумській області у виконавчому провадженні ВП № 53939261 від 03 жовтня 2017 року про арешт майна боржника; від 03 жовтня 2017 року про розшук майна боржника; від 25 січня 2018 року про розшук майна боржника; від 07 лютого 2018 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України; від 15 лютого 2018 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; від 15 лютого 2018 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; від 15 лютого 2018 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві у праві керування транспортними засобами. Крім того, ОСОБА_3 просив стягнути на свою користь понесені ним судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, пов`язані з наданням правничої допомоги, в розмірі 5 444 грн за рахунок бюджетних асигнувань Сумського РВ ДВС ГТУЮ у Сумській області.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 17 квітня 2018 року у задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовлено.

Ухвалу суду мотивовано безпідставністю вимог ОСОБА_3 , оскільки судом не встановлено будь-яких порушень державним виконавцем Сумського РВ ДВС ГТУЮ у Сумській області вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду Сумської області від 07 червня 2018 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 задоволено частково.

Ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 17 квітня 2018 року в частині відмови у визнанні неправомірною бездіяльності державного виконавця Сумського РВ ДВС ГТУЮ у Сумській області Гоги І. В. щодо не надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення ОСОБА_3 постанови про відкриття виконавчого провадження від 15 травня 2017 року № 53939261 скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення про задоволення вимог.

В іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

Стягнуто з Сумського РВ ДВС ГТУЮ у Сумській області на користь ОСОБА_3 понесені ним судові витрати на правничу допомогу в сумі 680,50 грн.

Постанову суду мотивовано тим, що неповідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження шляхом надіслання постанови з рекомендованим повідомленням про вручення є порушенням положень статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», а тому вимоги скарги ОСОБА_3 у цій частині є обґрунтованими.

Водночас доводи скаржника щодо неправомірності винесення державним виконавцем будь-яких інших постанов апеляційний суд вважав необґрунтованими, оскільки ці постанови були винесені з метою забезпечення виконання рішення суду відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи часткове задоволення скарги ОСОБА_3 , апеляційний суд стягнув з Сумського РВ ДВС ГТУЮ у Сумській області на його користь 680,50 грн витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, що є пропорційним до заявлених вимог.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводів

У касаційній скарзі, поданій у липні 2018 року до Верховного Суду, ОСОБА_3 просить ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційного суду в частині залишення його вимог без задоволення скасувати та прийняти постанову про задоволення вимог скарги у повному обсязі, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що винесення постанов про арешт майна боржника, розшук майна боржника, встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України та інших є наслідком неповідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження шляхом надіслання постанови з рекомендованим повідомленням про вручення. Зазначене вказує на передчасність дій державного виконавця, оскільки Законом України «Про виконавче провадження» визначено порядок винесення державним виконавцем відповідних постанов. Враховуючи викладене, ОСОБА_3 був обмежений у праві щодо добровільного виконання судового рішення.

Короткий зміст позиції інших учасників справи

Відзиви на касаційну скаргу від інших учасників справи до суду не надходили.

Позиція Верховного Суду

Згідно із положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції в нескасованій частині та постанова апеляційного суду постановлені судами з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Фактичні обставини, встановлені судами

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 15 травня 2017 року до Сумського РВ ДВС ГТУЮ у Сумській області надійшов виконавчий лист від 30 березня 2017 року № 587/1628/16-ц, виданий Сумським районним судом Сумської області, про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 22 серпня 2016 року до закінчення навчання ОСОБА_4 , але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох річного віку.

У цей же день державним виконавцем Сумського РВ ДВС ГТУЮ у Сумській області Гогою І. В. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 53939261 (а. с. 8).

У ході примусового виконання рішення Сумського районного суду Сумської області у виконавчому провадженні № 53939261 державним виконавцем Сумського РВ ДВС ГТУЮ у Сумській області винесені наступні постанови: постанова про арешт майна боржника від 03 жовтня 2017 року; постанова про розшук майна боржника від 03 жовтня 2017 року; постанова про розшук майна боржника від 25 січня 2018 року; постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 07 лютого 2018 року; постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії від 15 лютого 2018 року; постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання від 15 лютого 2018 року; постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві у праві керування транспортними засобами від 15 лютого 2018 року (а. с. 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15).

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, і застосовані норми права

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Принцип обов`язковості судових рішень конкретизовано у статті 14 ЦПК України 2014 року: судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - за її межами.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є обов`язковою для застосування судами відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України і Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Рішення ECHR у справі «Хорнсбі проти Греції» («Hornsby v. Greece») від 19 березня 1997 року (п. 40)). У Рішенні ECHR у справі «Войтенко проти України» («Voytenko v. Ukraine») від 29 червня 2004 року Європейський суд з прав людини нагадує свою практику, що неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу № 1.

Відповідно до пункту 1 частини першої, частини п`ятої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон України «Про виконавче провадження»), виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Положеннями частини першої, другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» на виконавця покладено обов`язок вживати передбачені цим Законом заходи щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Порядок надіслання копій постанов та інших документів виконавчого провадження визначено статтею 28 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документ.

У пункті 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Під час розгляду цієї справи судом апеляційної інстанції встановлено незаконність дій державного виконавця щодо не надіслання боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження від 15 травня 2017 року рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Постанова Сумської області від 07 червня 2018 року в цій частині ОСОБА_3 не оскаржується, а тому в касаційному порядку не переглядається.

Звертаючись до суду зі скаргою на дії державного виконавця, ОСОБА_3 вказував, що незаконність винесених після відкриття виконавчого провадження постанов є наслідком зазначеної вище бездіяльності державного виконавця у зв`язку з протиправним не надсиланням рекомендованим листом постанови про відкриття виконавчого провадження, унаслідок чого він був позбавлений можливості їх оскаржити, а також добровільно виконати рішення суду.

Обґрунтовуючи відсутність підстав для скасування оскаржуваних постанов, винесених державним виконавцем у зв`язку із проведенням виконавчих дій, суди попередніх інстанцій правильно виходили з того, що станом на момент розгляду справи заборгованість за виконавчим листом № 587/1628/16-ц ОСОБА_3 не погашена та становила 13 455,98 грн.

З огляду на викладене державним виконавцем були вжиті заходи, необхідні для забезпечення виконання рішення суду, зокрема накладено арешт на все рухоме майно боржника та оголошено в розшук автомобіль.

Крім того, враховуючи, що рішення у справі № 587/1628/16-ц було ухвалене Сумським районним судом Сумської області 30 березня 2017 року за участі представника ОСОБА_3 , посилання останнього на неможливість добровільного виконання рішення суду про стягнення з нього аліментів на дочку є безпідставним.

При цьому колегія суддів зауважує, що вимоги скарги ОСОБА_3 про скасування постанов державного виконавця мають формальний характер, оскільки стосуються скасування заходів, вчинених державним виконавцем для реального виконання судового рішення.

Встановлено, що ОСОБА_3 не працює, будь-які доходи, рухоме та нерухоме майно, окрім автомобіля, у нього відсутні.

При цьому ОСОБА_3 не зазначає, яким чином скасування постанови про арешт майна боржника від 03 жовтня 2017 року, постанови про розшук майна боржника від 03 жовтня 2017 року, постанови про розшук майна боржника від 25 січня 2018 року, постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 07 лютого 2018 року, постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії від 15 лютого 2018 року, постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання від 15 лютого 2018 року та постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві у праві керування транспортними засобами від 15 лютого 2018 року сприятиме добровільному виконанню ним судового рішення.

Постанова Апеляційного суду Сумської області від 07 червня 2018 року в частині вирішення питання про стягнення судових витрат ОСОБА_3 не оскаржується, а тому в касаційному порядку не переглядається.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції у нескасованій частині та постанова апеляційного суду прийняті з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 17 квітня 2018 року у нескасованій частині та постанову Апеляційного суду Сумської області від 07 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Ю. В. Черняк

І. А. Воробйова

Р. А. Лідовець