Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/3925/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.02.2019 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого-судді Трагнюк В.Р., секретар судового засідання Конар В.М., за участю відповідача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що на підставі рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 17.08.2010 року вирішено стягувати з відповідача аліменти на користь позивача на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі 300 гривень щомісячно.

На даний час дитина потребує значно більших коштів на утримання. Позивач просить змінити розмір сплачуваних аліментів та стягувати з відповідача 1950,00 гривень.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнано частково, згідний сплачувати аліменти в розмірі 1000 гривень. Крім того, відповідач в силу ст. 202 Сімейного кодексу України має обов"язок утримувати своїх непрацездатних батьків.

В судовому засіданні заслухано пояснення відповідача, його представника, досліджено письмові докази на які сторони посилаються, як на підставу заявлених вимог та заперечень. Суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6). Рішенням Виноградівського районного суду від 17.08.2010 року змінено з процентного відношення на тверду грошову суму (з відповідача на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1) та вирішено стягувати аліменти у розмірі 300 гривень.

Водночас із часу стягнення аліментів рішенням Виноградівського районного суду від 17.08.2010 обставини, що мали значення для визначення судом розміру грошового утримання з батька для дитини, істотно змінилися.

На час, із якого за рішенням суду припадав початок стягнення аліментів, розмір прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років становив 787,00 грн. Тим часом, розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років у 2019 році становить (становитиме) з 01 січня 2019 пo 30 червня - 2027 грн., с 01 червня пo 30 листопада 2118 грн., з 01 грудня - 2218 грн., відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік".

З урахуванням такої динаміки прожиткового мінімуму доводи позивача про те, що матеріальне утримання дитини стало обходитись значно дорожче відповідають дійсним обставинам. Зважаючи на інтереси дитини, такі обставини не можуть повністю залишатися поза увагою суду в спорі, що розглядається. Ті обставини, що з віком потреби дитини зростають, що, в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживає дитина, на її утримання, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, відпочинку дитини тощо, є загальнозрозумілими та не викликають заперечень у сторін чи сумнівів у суду. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання; обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування (ст. 82 ч.ч. 1, 3 ЦПК України).

За змістом положень ст.ст. 1, 2 Закону України «Про прожитковий мінімум», ст.ст. 1, 6 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (норми матеріального права в редакції, чинній на час пред'явлення позову), прожитковий мінімум є базовим соціальним стандартом, який визначає рівень інших соціальних стандартів і соціальних гарантій, зокрема, у сфері доходів населення.

За таких умов, незмінну і незначну за розміром протягом тривалого часу матеріальну участь батька у матеріальному забезпеченні дітей не можна визнати такою, що враховує реальні обставини та потреби дітей. З часом відносний розмір такої матеріальної участі лише зменшується та перестає відповідати умовам реальної, ефективної участі платника аліментів відповідно до належної з нього дійсної частки у забезпеченні потреб дитини.

За приписами СК України: батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180); за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ст. 181 ч. 3); розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст. 182 ч. 2); суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі; розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону; той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст. 184 ч.ч. 1, 2, 3).

Отже, матеріальне утримання дитини є обов'язком батьків, у контексті виконання якого може йтися лише про порядок надання такого утримання та про його розмір з урахуванням відповідних обставин. Присудження аліментів у твердій грошовій сумі допускається за наявності обставин, що мають істотне значення, безвідносно до характеру доходу платника та способу його одержання.

Розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни, зокрема, його матеріального стану та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ст. 192 ч. 1 СК України). При визначенні розміру аліментів суд враховує, серед іншого, стан здоров'я, матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 ч. 1 СК України). За змістом положень ст. 191 ч. 1 і ст. 192 ч. 1 СК України, у випадку звернення по збільшення розміру раніше стягнутих аліментів правило про стягнення аліментів за рішенням суду від дня пред'явлення позову не застосовується, аліменти у збільшеному розмірі, у випадку відповідного задоволення вимоги, стягуються з дня набрання рішенням суду законної сили.

Тож слід визнати, що матеріальне становище одержувача аліментів як одна з умов, із якою пов'язується можливість збільшення розміру аліментів, змінилося, потреба в коштах для утримання і розвитку дітей істотно зросла, тому виникли дійсні підстави для вимоги до платника аліментів про збільшення їх розміру як такі. Власне недостатність у матері коштів на утримання дитини сумнівів не викликає, відповідні доводи позивача відповідачем не спростовані.

Суд враховує як позицію позивача, так і заперечення відповідача, визнає вимогу позивача про стягнення з відповідача по 1950,00 грн. аліментів на дитину недостатньо обґрунтованою, приймає рішення про часткове задоволенні і збільшення розміру стягуваних аліментів до 1400,00 грн. на дитину щомісячно з урахуванням загального правилу дотримання паритету (рівності) батьків у виконанні обов'язку з матеріального утримання дітей, якщо не встановлено і не доведено підстав для відступу від такого паритету.

З огляду на показники прожиткового мінімуму, половина відповідного значення у 2018 році становила від 930,00 грн. до 1013,50 грн., а у 2019 році становить (становитиме) від 1013,50 грн. до 1109,00 грн. Беручи до уваги результат виконання сторонами обов'язку доказування обставин, що мають значення в справі, слід констатувати, що під час судового розгляду не встановлено і не доведено підстав для відступу від засад щодо загалом рівного обов'язку батьків у матеріальному утриманні дітей.

Закон не містить вимоги визначення точного розміру аліментів суто як половини відповідного розміру прожиткового мінімуму на дитину, відповідні розміри прожиткового мінімуму є не абсолютними величинами (базою) для визначення розміру аліментів, а можуть слугувати лише певним орієнтиром при вирішенні питання, яким суд не зв'язаний з огляду на фактичні обставини справи, динаміку дійсних витрат тощо. На переконання суду, з урахуванням фактичних обставин справи, динаміки значення базового соціального стандарту, вимога позивача щодо розміру аліментів є надмірною, а аліменти у твердій грошовій сумі 1400,00 грн. на дитину протягом достатньо тривалого часу забезпечуватимуть грошове утримання у розмірі, близькому до половини розміру відповідного прожиткового мінімуму, узгоджуватимуться з вимогами закону, відповідатиме інтересам дитини і не порушуватимуть як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси їх отримувача.

Слід враховувати також, що за наявності для того підстав, істотної зміни обставин, законодавства тощо, сторони не позбавлені права ставити в подальшому питання про зміну розміру стягуваних аліментів, зміну способу стягнення, участь у додаткових витратах і т.ін.

Суд враховує обставини, що відповідач створив нову сім"ю, в якій виховується малолітня дочка. Інші обставини, зокрема, щодо утримання відповідачем непрацездатних батьків, не доведені, оскільки відповідними доказами (належним й допустимими) не підтверджені.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За змістом положень ст.ст. 1, 2 Закону України «Про прожитковий мінімум», ст.ст. 1, 6 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (норми матеріального права в редакції, чинній на час пред'явлення позову), прожитковий мінімум є базовим соціальним стандартом, який визначає рівень інших соціальних стандартів і соціальних гарантій, зокрема, у сфері доходів населення.

На переконання суду, з урахуванням фактичних обставин справи, динаміки значення базового соціального стандарту, позов підлягає до частково задоволення, з прийняттям рішення про зміну розміру аліментів, який було раніше встановлено до 1400 гривень щомісячно з дня набрання рішенням законної сили.

Судові витрат від оплати яких позивач звільнений, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263, 265, 267, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, стягуваних за рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 17.08.2010 року, які стягуються з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканки АДРЕСА_2 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 в сумі 300 гривень, надалі стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1400 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду .

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийВ. Р. Трагнюк

Рішення суду у повному обсязі складено 25.02.2019 року