Справа №518/308/18
Провадження по справі №2/498/43/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2019 року Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі: головуючої судді - Чернецької Н.С., за участю секретаря судового засідання - Іванова І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в смт. Велика Михайлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що позивач є власником автомобіля ВАЗ -2107, 2004 року випуску д.н.з. НОМЕР_1 . 14.07.2017 року о 23.00 год. відповідач по справі - неповнолітній ОСОБА_3 в с.Чогодарівка Ширяївського району Одеської області по вул.Шкільна , керував належним на праві власності ОСОБА_2 автомобілем «Сузукі гранд вітара » д/н НОМЕР_2 , не маючи посвідчення на право керування транспортним засобом . Крім того, цього ж дня о 23.30год. ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Сузукі гранд вітара» д/н НОМЕР_2 , в с.Чогодарівка Ширяївського району Одеської області по вул.Шкільна, рухаючись заднім ходом, здійснив зіткнення з стоячим, належним йому автомобілем ВАЗ -2107 д.н.з. НОМЕР_1 . Внаслідок ДТП автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Факт ДТП та отримання належним позивачу транспортним засобом механічних пошкоджень підтверджується відповідною довідкою №730669. Постановою Київського районного суду м.Одеси від 18.08.2017 року в справі №520/8603/17 ОСОБА_3 визнаний винним у скоєнні правопорушень, передбачених ст.124, 126 ч.2 КУпАП та притягнутий до адміністративної відповідальності у виді штрафу. Загальний розмір понесених позивачем витрат на відновлення ушкодженого 14.07.2017 року в результаті ДТП автомобіля складає 12080,00 грн. Оскільки власником автомобіля, яким в момент ДТП керував неповнолітній ОСОБА_3 є його батько ОСОБА_2 , вважає, що він повинен нести солідарну відповідальність спільно з ОСОБА_3 . Тому просить суд стягнути солідарно відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на його користь 12080,00грн. в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди, сплачений ним судовий збір у розмірі 704,80грн., та на отримання правничої допомоги 500 грн.

Позивач в судове засідання не з`явився, та в матеріалах справи є заява, відповідно до якої позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та просить розглядати справу у його відсутність.

Відповідачі та їх представник в судове засідання не з`явились, Надавши суду заяву про слухання справи у їх відсутність. Також надали суду відзив на позов, відповідно до якого позовні вимоги ОСОБА_1 не визнають в повному обсязі просять відмовити в їх задоволенні. В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що згідно з довідкою про ДТП від 10 листопада 2017 року №730669 складеною Ширяївським ВП Любашівського ВП ГУНП в Одеській області , на час скоєння ДТП у відповідача ОСОБА_2 був наявний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АК №2390342 із терміном дії до 30 грудня 2017 року, виданий ЗАТ «СК «Галактика» . Отже між відповідачем ОСОБА_2 та ЗАТ «СК «Галактика» було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, за яким страховик застрахував майнові інтереси ОСОБА_2 , пов`язані з експлуатацією автомобіля «Suzuki Grand Vitara» н/з НОМЕР_2 . Предметом позову є вимога про відшкодування ОСОБА_2 солідарно з ОСОБА_3 завданої майнової шкоди у розмірі 12080 грн. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на час настання страхового випадку була застрахована, а відтак обов`язок відшкодувати шкоду покладався на страховика. Отже, позивач мав звернутися до страховика - ЗАТ «СК «Галактика» із заявою про виплату страхового відшкодування, оскільки боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди - ОСОБА_2 . Проте, жодних доказів на підтвердження того, що позивач звертався до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування, отримав відмову страховика у виплаті такого відшкодування позивачем суду не подано. Тому вважає, що за таких обставин позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 12080 грн., заподіяної ушкодженням автомобіля марки ВАЗ-2107 2004 року випуску, номерний знак НОМЕР_3 , не підлягають задоволенню. Крім того вважають, що накладні подані суду позивачем від 17 липня 2017 року не є належними доказами у сенсі статті 77 ЦПК України, оскільки не містять доказів розміру матеріальних збитків, завданих ОСОБА_4 внаслідок ДТП.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.07.2017 року о 23.00 год. неповнолітній ОСОБА_3 в с.Чогодарівка Ширяївського району Одеської області по вул.Шкільна , керував належним на праві власності ОСОБА_2 автомобілем «Suzuki Grand Vitara» д/н НОМЕР_2 , не маючи посвідчення на право керування транспортним засобом . Крім того, цього ж дня о 23.30 год. ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Suzuki Grand Vitara» д/н НОМЕР_2 , в с.Чогодарівка Ширяївського району Одеської області по вул.Шкільна, рухаючись заднім ходом, здійснив зіткнення з стоячим автомобілем ВАЗ -2107 д.н.з. НОМЕР_1 . Внаслідок ДТП автомобілі зазнали механічних пошкоджень.

Позивач є власником автомобіля ВАЗ -2107, 2004 року випуску д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 .

Постановою Київського районного суду м.Одеси від 18.08.2017 року в справі №520/8603/17 ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні правопорушень, передбачених ст.124, 126 ч.2 КУпАП та з урахуванням ст.36 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510,00грн. Постанова суду набрала чинності 29.08.2017 р.

Виходячи з положень ч.6 ст.82 ЦПК України, яка передбачає, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили є підставою звільнення від доказування, суд вважає встановленим, що шкоду майну позивача внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 14.07.2017 року завдано з вини відповідача ОСОБА_3 .

В матеріалах справи наявна довідка №730669 про дорожньо-транспортну пригоду.

Також в матеріалах справи наявні накладні б/н від 17 липня 2017 року, відповідно до яких ОСОБА_1 сплатив, а ОСОБА_5 прийняв 12080, 00 грн. за ремонт автомобіля.

Частиною 1 ст.22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є - втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Витрати з відновлення пошкодженого автомобіля позивач доводить накладними без номерів, виданими фізичною особою - підприємцем ОСОБА_6 від 17 липня 2017 року.

Між тим, згідно з пунктами 2.3, 2.4 розділу II Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092 (у редакції наказу від 24 липня 2003 року № 1335/1159 (із змінами та доповненнями), яка застосовується, в тому числі, з метою визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження колісного транспортного засобу (КТЗ): вартість відновлювального ремонту КТЗ визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого КТЗ; вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Однак, наявні у справі накладні не містять жодних доказів: грошових витрат позивача, які були необхідні для відновлення пошкодженого автомобіля; обґрунтованого визначення матеріального (реального) збитку позивача, тобто вартісне значення витрат, яких зазнав позивач у результаті пошкодження автомобіля, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких він зазнав для відновлення свого порушеного права користування автомобілем (втрати товарної вартості). Відтак позивачем не доведено суду вартість завданого йому матеріального збитку.

Що стосується тверджень відповідачів та їх представника щодо того, що згідно з довідкою про ДТП від 10 листопада 2017 року №730669 складеною Ширяївським ВП Любашівського ВП ГУНП в Одеській області, на час скоєння ДТП у відповідача ОСОБА_2 був наявний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АК №2390342 із терміном дії до 30 грудня 2017 року, виданий ЗАТ «СК «Галактика», а відтак обов`язок відшкодувати шкоду покладався на страховика. Суд не може прийняти їх до уваги, оскільки суду не надано вищевказаного полісу обов`язкового страхування та в матеріалах справи він відсутній.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.12, 13, 229, 259, 264, 265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду. Відповідно до пп.15.5 п.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Великомихайлівський районний суд Одеської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.С. Чернецька

Повний текст рішення виготовлено 27 червня 2019 року.

Суддя Н.С. Чернецька