Єдиний унікальний номер 235/5467/18 Номер провадження 22-ц/804/1627/19
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2019 року

м. Бахмут

справа № 235/5467/18

провадження № 22-ц/804/1627/19

Донецькій апеляційний суд у складі колегії судів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - Тимченко О.О.,

суддів: Біляєвої О.М., Корчистої О.І.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні Донецького апеляційного суду в м. Бахмуті цивільну № 235/5467/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 ,

на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 27 березня 2019 року (суддя Бородавка К.П.), ухваленого в приміщенні Красноармійського міськрайонного суду Донецької області, повне судове рішення складено 01 квітня 2019 року,-

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

В вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з зазначеним позовом в обґрунтування якого послалась на те, що відповідач є її батьком, вона є студенткою Національного-наукового інституту післядипломної освіти ДВНЗ «Донецькій національний технічний університет» за освітнім степенем підготовки «магістр» за фахом «Публічне управління та адміністрування» на заочній формі навчання за контрактом. Крім того є студенткою 1 курсу факультету економіки та менеджменту для здобуття освіти «магістр» форма навчання денна за спеціальністю «менеджмент на освітню програму «Бізнес адміністрування» за кошти Державного бюджету з 01 вересня 2018 року. Не працює, знаходиться на утриманні матері, яка є керівником спортивної секції, її середньомісячний дохід складає 3 500 грн. Посилаючись на приписи ст.199 СК України та враховуючи те, що відповідач має постійний дохід в розмірі приблизно 30 000 грн., просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти, як таку, що продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини його доходу щомісяця, починаючи з дати подання позову і до закінчення навчання чи до досягнення 23-річного віку - у зв`язку з тим, яка з тих обставин настане першою.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 27 березня 2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини всіх видів доходу (заробітку) ОСОБА_2 щомісячно, починаючи з 05.09.2018 та до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення ОСОБА_1 двадцяти трьох років. В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 563,84 грн. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Судове рішення мотивоване тим, що позивач досягла повноліття, при цьому її вік є меншим 23 років, вона навчається на денній та заочній формі навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, адже будь-якого доходу не отримує та знаходиться на утриманні своєї матері, якою здійснено повну оплату навчання в розмірі 24 700 грн., а відповідач має стабільний дохід, тому має можливість надавати матеріальну допомогу позивачу у розмірі 1/8 частини доходів.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

У апеляційній скарзі, поданій до Апеляційного суду відповідач - ОСОБА_2 , посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, не правильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не враховано, що його утриманні знаходиться непрацездатна дружина, малолітній син, який потребує додаткових витрат на лікування та на санаторне оздоровлення, дочка ОСОБА_4 , яка є переселенкою з тимчасово окупованої території і потребує матеріальної допомоги, а також мати та баба - непрацездатні пенсіонери, які отримують мінімальну пенсію, та потребують додаткових матеріальних витрат на лікування. Судом не враховано той факт, що позивач навчається на заочній формі навчання і має можливість працювати.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзив на апеляційну скаргу позивачем не надано.

Відповідно до ч.3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Батьками позивача є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (а.с.3), шлюб між якими розірвано 26 квітня 2002 року, після розірвання шлюбу ОСОБА_5 змінила прізвище на « ОСОБА_5 » (а.с.37).

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 30 жовтня 2014 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на її утримання у розмірі 1/6 всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 10 жовтня 2014 року до закінчення навчання - 30 червня 2018 року (а.с.44-46).

Відповідно до довідки КУ ПККСН від 04 вересня 2018 року позивач проживає одна за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.4).

Згідно з довідкою ОСБ «Шахтарський 23» від 08 лютого 2019 року позивач за адресою: АДРЕСА_1 на даний час не проживає, що підтверджується підписами сусідів (а.с.116), а проживає з матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується актом про проживання, складеним інспектором Покровського ККСН та підписаним сусідами (а.с.117).

Відповідно до довідки ДВНЗ «Донецький національний технічний університет» від 03 вересня 2018 року №73-09 позивач навчається за освітнім ступенем підготовки «магістр» за спеціальністю «Публічне управління та адміністрування» на заочній формі навчання з 01 вересня 2018 року (а.с.5), вартість навчання складає 24 700 грн. за весь термін навчання - 1 рік та 4 місяці (а.с.7).

Згідно довідки ДВНЗ «Донецький національний технічний університет» від 23 січня 2019 року № 523, наданої закладом на виконання ухвали суду від 17 січня 2019 року, позивач є студенткою першого курсу денної форми навчання факультету економіки та менеджменту ДВНХ у м. Покровську, навчається за рахунок коштів Державного бюджету; упродовж осіннього семестру 2018/2019 н.р. заняття не відвідувала, до складання сесії не приступила, станом на 23 січня 2019 року жодного заліку та іспиту не складено (а.с.108).

Відповідно до довідки ДВНЗ «Донецький національний технічний університет» від 05 лютого 2019 року №116-02 позивач також навчається за освітнім ступенем підготовки «магістр» на заочній формі навчання; станом на 04 лютого 2019 року навчальний план виконано, заборгованості не має (а.с.112).

Згідно відомостей Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 1 кварталу 2014 року по 2 квартал 2018 року позивач отримувала дохід - аліменти (ПрАТ «ДМЗ») та стипендію (Індустріальний інститут ДВНЗ); в 3 кварталі 2018 року позивачем отриманий дохід від АТ «ПУМБ» - додаткове благо в розмірі 15,47 грн., інші доходи відсутні (а.с.114-115).

Відповідно до довідки про доходи матері позивача від 06 вересня 2018 року вона займає посаду керівника секції спортивного напрямку, за період з 01 березня 2018 року по 31 серпня 2018 року її дохід становить 35 359,66 грн. (а.с.16).

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно позивачу на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 06 січня 2015 року приватним нотаріусом Покровського міського нотаріального округу Донецької області Михайленко О.В., реєстр №13, належить двокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.36).

Відповідно до довідки про доходи від 22 жовтня 2018 року відповідач в період з 01 квітня 2018 року по 30 вересня 2018 року займав посаду провідного спеціаліста дирекції внутрішнього контролю та аудиту ПАТ «Донецьксталь»-Металургійний завод» та отримав дохід в розмірі 231 893,71 грн. (а.с.49).

Згідно довідки про доходи від 21 березня 2019 року відповідач з 12 листопада 2018 року та по теперішній час займає посаду провідного спеціаліста ТОВ «Збагачувальна фабрика «Свято-Варваринська», щомісячний дохід дорівнює 30 000 - 38 000 грн.

21 серпня 2003 року відповідачем був укладений шлюб з ОСОБА_7 (свідоцтво про одруження від 21 серпня 2003 року (серія НОМЕР_1 , а.с.59), ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя народився син ОСОБА_8 (а.с.60).

Згідно довідки КУ ПККСН №77 від 16 жовтня 2018 року відповідач зареєстрований та проживає в будинку АДРЕСА_3 , разом з ним проживають: ОСОБА_9 , 1951 р.н. (батько), ОСОБА_10 , 1955 р.н. (мати), ОСОБА_11 , 1929 р.н. (бабуся), ОСОБА_7 , 1973 р.н. (дружина), ОСОБА_12 , 2008 р.н. (син) (а.с.55), що підтверджується також записами в домовій книзі для прописки громадян (а.с.56-58).

Відповідно довідки від 14 січня 2019 року відповідач хворіє на хронічний калькульозний холецистит та сечокислий діатез (а.с.94).

Згідно з довідкою Комунального підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Покровської міської ради Донецької області від 18 жовтня 2018 року син відповідача перебуває на «Д» обліку з діагнозом «Дискінезія жовчовивідних шляхів по гіпотонічному типу», потребує санаторного оздоровлення (а.с.61).

Відповідно довідки лікаря-стоматолога від 17 грудня 2018 року ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , потребує апаратурного лікування з`ємним ортодонтапаратом з подальшим лікуванням брекет-системою (а.с.95).

З копії санаторно-курортних книжок вбачається, що відповідач та його син ОСОБА_8 перебували на санаторно-курортному лікуванні в період з 26 грудня 2018 року по 05 січня 2019 року (а.с.140-147,148-52).

Свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_2 підтверджується, що відповідач є батьком ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка відповідно до договору оренди квартири від 12 березня 2018 року проживає в м . Львові (а.с.62, 64-66).

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Згідно з положеннями статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі частиною 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Згідно пункту 1 частини 4 статі 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя.

Дана справа підпадає під категорію справ, розгляд яких здійснюється без повідомлення учасників справи.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивач досягла повноліття, при цьому її вік є меншим 23 років, вона навчається на денній та заочній формі навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, адже будь-якого доходу не отримує та знаходиться на утриманні своєї матері, якою здійснено повну оплату навчання в розмірі 24 700 грн., а відповідач має стабільний дохід, тому має можливість надавати матеріальну допомогу позивачу.

Визначаючи розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує, що у відповідача на його утриманні є малолітній син ОСОБА_8 , захворювання відповідача та його сина ОСОБА_8 , а також ненадання позивачем доказів на підтвердження вартості проїзду, проживання, харчування, підручників, інших витрат, та доходить висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/8 частини доходів відповідача, що буде достатнім та справедливим, а розмір аліментів, заявлений позивачем є необґрунтованим та завищеним.

Такий висновок суду першої інстанції є вірним та ґрунтується на вимогах діючого законодавства.

Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)».

Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до частини третьої статті 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

Відповідно до статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином

Виходячи зі змісту статті 182 СК України, до обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів відносяться: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Стаття 201 СК України передбачає поширення на відносини по утриманню між батьками і повнолітніми дочкою, сином норм статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу, які регулюють відносини по утриманню дитини.

Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Суд першої інстанції, вирішуючи спір, дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідач як батько зобов`язаний утримувати свою повнолітню дочку, яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а тому повинен сплачувати аліменти.

Посилання апеляційної скарги на те, що суд не взяв до уваги перебування на утриманні у відповідача дружини та батьків похилого віку - безпідставні, оскільки розмір аліментів визначено судом з урахуванням всіх обставин справи, а утримання батьків похилого віку позивачем не доведено, що є його процесуальним обов`язком (частина перша статті 81 ЦПК України ).

Визначаючи розмір аліментів, суд першої інстанції також врахував, всі надані сторонам докази, надав їм належну правову оцінки та дійшов обґрунтованого висновку, що відповідач має можливість надавати допомогу повнолітній дочці саме у розмірі 1/8 частині від усіх видів доходу, доводи апеляційної скарги в цій частині фактично зводяться до переоцінки доказів, що не входить до повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», (CASE OF SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE), рішення від 10 лютого 2010 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Згідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, повно та всебічно дослідив докази у справі, надав їм належну оцінку, та дійшов обґрунтованого висновку, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки у встановленому розмірі до закінчення її навчання та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпункту "в" пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст.7, 19, 369, 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 27 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий О.О.Тимченко

Судді О.М. Біляєва

О.І. Корчиста