Ухвала

15 травня 2019 року

м. Київ

справа № 2-3632/11

провадження № 61-34953св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 02 лютого 2017 року у складі судді Мартьянової С. М. та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 07 вересня 2017 року у складі колегії суддів: Савуляка Р. В., Крайник Н. П., Мельничук О. Я.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішень судів

У вересні 2009 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона з ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі із 2000 по 2009 рік. Протягом останніх трьох років відповідач мав стосунки з іншою жінкою, від позашлюбних відносин у відповідача під час шлюбу народилася дитина. ОСОБА_2 витрачав спільні кошти сім`ї на потреби іншої жінки та позашлюбної доньки, у тому числі на відпочинок за кордоном. Більшу частину майна під час шлюбу набуто за рахунок її особистих коштів від підприємницької діяльності. Вона займалася бізнесом з 1989 року, зароблені кошти зберігала на депозитах батьків. ОСОБА_2 за час шлюбу не мав значних доходів. За час шлюбу набуте таке майно: автомобіль «Toyota Prado», 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 ; 1/2 частини нежитлового приміщення загальною площею 60,9 м кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; автомобіль «Тoyota Аuris», державний номерний знак НОМЕР_2 ; 25 відсотків нежитлового приміщення, загальною площею 304,4 м кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; меблі, техніка, декори та інше рухоме майно, а також кредитні зобов`язання у Відкритому акціонерному товаристві «Банк Універсальний» (далі - ВАТ «Банк Універсальний») та Акціонерному комерційному банку «Укрсоцбанк» (далі - АКБ «Укрсоцбанк») та корпоративні права в Приватному підприємстві «Ефективна відгодівля тварин-захід» (далі - ПП «Ефективна відгодівля тварин-захід»).

Із урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просила суд визнати право власності за нею на 1/4 частину нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , 1/4 частину нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , автомобіль «Тoyota Аuris» державний номерний знак НОМЕР_2 , автомобіль «Toyota Prado», 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , провести поділ корпоративних прав ОСОБА_2 на частку у розмірі 23 відсотки статутного капіталу ПП «Ефективна відгодівля тварин-захід» шляхом визнання за нею права на частку у розмірі 11,5 відсотків статутного капіталу та майна ПП «Ефективна відгодівля тварин-захід», відступити від рівності часток враховуючи істотні обставини, поділити сплачені після розірвання шлюбних стосунків кредитні зобов`язання, залишити у власності ОСОБА_2 декори на вікна, люстри, побутову техніку, комп`ютер, принтер та інше рухоме майно.

У жовтні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду із об`єднаним зустрічним позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , який мотивував тим, що за час шлюбу ним разом із ОСОБА_4 набуто спільне майно, а саме: автомобіль «Toyota Prado», 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 ; 1/2 частини нежитлового приміщення, загальною площею 60,9 м кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; автомобіль «Тoyota Аuris», державний номерний знак НОМЕР_2 ; 1/4 частини нежитлового приміщення, загальною площею 304,4 м кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; меблі та речі домашнього вжитку за переліком. Ним разом із ОСОБА_4 укладений із ВАТ «Банк Універсальний» кредитний договір від 27 вересня 2007 року на суму 130 000,00 дол. США та кредитний договір від 28 серпня 2008 року з АКБ «Укрсоцбанк» на суму 23 554,00 дол. США. За час шлюбу він за особисті заощадження придбав у ОСОБА_4 23 відсотки статутного капіталу ПП «Ефективна відгодівля тварин-захід». ОСОБА_4 використала отримані у ВАТ «Банк Універсальний» 130 000,00 дол. США за кредитним договором від 27 вересня 2007 року для поповнення статутного капіталу належного їй Товариства з обмеженою відповідальністю «Український сувенір», яке не є предметом поділу. По суті кредитний договір від 27 вересня 2007 року із ВАТ «Банк Універсальний» на суму 130 000,00 дол. США укладений не в інтересах сім`ї. Його невідшкодована частка виплачена за кредитом становить 78 839,68 дол. США. Після припинення шлюбу ОСОБА_4 відчужила 1/2 частини нежитлового приміщення, загальною площею 60,9 м кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; 1/4 частини нежилого приміщення загальною площею 304,4 кв. м, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_5 та автомобіля «Тoyota Аuris», державний номерний знак НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_6 Відповідні договори укладенні без його згоди, а тому повинні бути визнані недійсними судом, а майно підлягає витребуванню із чужого незаконного володіння.

Уточнивши вимоги зустрічного позову, ОСОБА_2 просив суд визнати недійсними договори, відповідно до яких відбувся перехід права власності на майно, що є спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, 1/2 частини нежитлового приміщення, загальною площею 60,9 м кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; 1/4 частини нежилого приміщення, загальною площею 304,4 кв. м, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_5 , та автомобіля «Тoyota Аuris», державний номерний знак НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_6 ; витребувати зазначене майно із незаконного володіння ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ; поділити майно подружжя, що є спільною сумісною власністю, виділивши йому автомобіль «Toyota Prado», 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 ; 1/2 частини нежитлового приміщення, загальною площею 60,9 м кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; автомобіль «Тoyota Аuris», державний номерний знак НОМЕР_2 ; 1/4 частини нежитлового приміщення, загальною площею 304,4 м кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; меблі та речі домашнього вжитку; в рахунок частини коштів, що становили спільну сумісну власність подружжя, а також його особистих коштів, що були використані ОСОБА_4 в особистих інтересах, а саме для збільшення статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Український сувенір», яке не є предметом позову, та у рахунок виконаних ним кредитних зобов`язань.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 02 лютого 2017 року позов ОСОБА_4 та об`єднаний зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 ідеальну частку автомобіля «Toyota Prado», 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 . Визнано за ОСОБА_4 право на частку у розмірі 11,5 відсотків статутного капіталу та майна ПП «Ефективна відгодівля тварин-захід». Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 ідеальну частку Toyota Prado», 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 . Визнано за ОСОБА_2 право власності на рухоме майно, що знаходяться у квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , а саме: шкіряний гостинний гарнітур (диван, диван, крісло), журнальний стіл, декори на вікна у гостинній кімнаті, спальний гарнітур, декори на вікна у спальні, дві люстри, меблі у коридорі, спортивне обладнання, кухонні меблі, витяжка, пральна машина, стіл, шість стільців, декори на вікна у кухні, духовка вбудована, плита варочна вбудована, сателітарна антена з двома ресиверами, комп`ютер, принтер, дві картини, холодильник, телевізор, порохотяг, тумба під телевізор та посуд. У решті вимог позову ОСОБА_4 та об`єднаного зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 07 вересня 2017 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилено. Рішення Франківського районного суду м. Львова від 02 лютого 2017 року залишено без змін.

Рішення судів попередніх інстанцій мотивовані тим, що поділу між сторонами підлягає лише майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя і є наявним у сторін на момент розгляду цієї справи, а саме: автомобіль «Toyota Prado», 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , частка у розмірі 23 відсотків статутного капіталу ПП «Ефективна відгодівля тварин-захід», шкіряний гостинний гарнітур (диван, диван, крісло), журнальний стіл, декори на вікна у гостинній кімнаті, спальний гарнітур, декори на вікна у спальні, дві люстри, меблі у коридорі, спортивне обладнання, кухонні меблі, витяжка, пральна машина, стіл, шість стільців, декори на вікна у кухні, духовка вбудована, плита варочна вбудована, сателітарна антена з двома ресиверами, комп`ютер, принтер, дві картини, холодильник, телевізор, порохотяг, тумба під телевізор та посуд. Вказаний автомобіль є неподільною річчю, а тому не може бути поділений у натурі, у зв`язку зі чим він підлягає залишенню в спільній частковій власності подружжя із присудженням кожному 1/2 ідеальної частки. Частка у розмірі 23 відсотків статутного капіталу ПП «Ефективна відгодівля тварин-захід» відноситься до спільної сумісної власності подружжя, а тому права ОСОБА_4 повинні бути захищені шляхом визнання за останньою права на частку у розмірі 11,5 відсотків статутного капіталу та майна ПП «Ефективна відгодівля тварин-захід». Зазначене побутове майно підлягає виділенню ОСОБА_2 із відступленням від принципу рівності часток у спільному майні подружжя, оскільки ОСОБА_4 не заперечує проти такого розподілу.

Відмовляючи у задоволенні вимоги ОСОБА_2 про визнання недійними договорів, згідно з якими відбувся перехід права власності на майно, що є спільною сумісною власністю подружжя, до інших осіб, суд першої інстанції, із яким погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що на час укладення спірних договорів набувачі не знали і не могли знати про те, що спірне майно належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_2 і що для укладення договорів ОСОБА_4 . необхідна згода ОСОБА_2

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги

У вересні 2017 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Франківського районного суду м. Львова від 02 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 07 вересня 2017 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив суд скасувати рішення судів попередніх інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити зустрічний позов у повному обсязі.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди безпідставно поділи у рівних частинах між сторонами частку у статутному капіталі ПП «Ефективна відгодівля тварин-захід», оскільки така частка не може бути предметом поділу. Вказане підтверджується постановами Верховного Суду України від 02 жовтня 2013 року № 6-79цс13, від 03 червня 2015 року у справі № 6-38цс15, відповідно до яких, якщо один із подружжя є учасником господарського товариства і вносить до статутного капіталу майно, придбаного за рахунок спільних коштів подружжя, то таке майно переходить у приватну власність цього підприємства, а в іншого із подружжя права власності на майно трансформується у право вимоги, сутність якого полягає у праві вимагати виплатити половини вартості внесеного майна в разі поділу майна подружжя або право вимоги половини отриманого доходу від діяльності підприємства.

Суди дійшли помилкового висновку про те, що ненадання згоди одним із подружжя на відчуження майна, що перебуває у спільній сумісній власності не є підставою для визнання таких правочинів недійсними, оскільки в силу частини другої статті 68 Сімейного кодексу України розпорядження майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою. Спільне майно відчужене ОСОБА_4 на користь інших осіб після розірвання шлюбу із ОСОБА_2 , проти волі останнього, а тому має бути витребувано навіть у добросовісних набувачів. Крім цього, оскільки кредитний договір від 27 вересня 2007 року № 19/347-07к на суму 130 000,00 дол. США укладений лише в інтересах ОСОБА_4 , а кошти не були використанні в інтересах сім`ї, то відповідно до частини четвертої статті 65 Сімейного кодексу України такий договір не створює обов`язки для другого із подружжя, тобто ОСОБА_2

Заперечення на касаційну скаргу не надходили.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження, витребувана цивільна справа та надано строк на подання заперечення на касаційну скаргу.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У червні 2018 року вказану справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Позиція Верховного Суду

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертоюстатті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 02 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 07 вересня 2017 року за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та за об`єднаним зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про поділ майна, визнання недійсними договорів, витребування майна з чужого незаконного володіння призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак

С. О. Погрібний

Г. І. Усик