Номер провадження: 22-ц/813/1305/19
Номер справи місцевого суду: 501/1443/17
Головуючий у першій інстанції Максимович Г.В.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Черевка П.М., Драгомерецького М.М.,

при секретарі судового засідання Півнєву Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Іллічівського міського суду від 29 травня 2018 року по цивільній справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

19 липня 2017 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулось до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги позивач мотивував тим, що 07 червня 2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 661/Ф03.9/062 на підставі якого відповідачу був наданий кредит у розмірі 34500,0 доларів США. Відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконав внаслідок чого станом на 12.06.2017 рік утворилась заборгованість у розмірі 41 236,38 доларів США, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь (а.с. 1-2).

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 29 травня 2018 року позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено. Так суд вирішив стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» 41236,38 дол. США; а також стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судовий збір у розмірі 16 155,99 грн (а.с. 88-90).

Не погоджуючись з вказаним рішенням 26 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою. Апелянт вважає, що суд першої інстанції не повно з`ясував всі обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки доказам, які містяться в матеріалах справи та ухвалив рішення з порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. При цьому апелянт звертає увагу на те, що суд першої інстанції вирішуючи спір по суті належним чином не врахував та не дослідив заяву про застосування строків позовної давності та помилково дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Тому апелянт просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог (а.с. 92-102).

20 серпня 2018 року суддею Апеляційного суду Одеської області Дрішлюком А.І було відкрито апеляційне провадження в справі (а.с. 117-118) та ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 17 вересня 2018 року справу призначено до розгляду (а.с. 122).

В зв`язку з ліквідацією Апеляційного суду Одеської області протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа була розподілена колегії суддів Одеського апеляційного суду в складі головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Черевка П.М., Драгомерецького М.М. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 04.02.2019 року справа була прийнята до провадження та призначена до розгляду (а.с. 134-135).

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

В судовому засіданні представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував. Відповідач до судового засідання не з`явився. Про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, за адресою реєстрації місця проживання (а.с. 29), яка, в тому числі, була вказана апелянтом в його апеляційній скарзі. При цьому за вказаною адресою апелянт отримував судову кореспонденцію від апеляційного суду, зокрема ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху (а.с. 114) Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Одночасно апеляційний суд звертає увагу на те, що апелянт, як ініціатор процесу на цій стадії, за логікою цивільного процесуального законодавства в системному взаємозв`язку з завданнями та засадами цивільного судочинства, повинен цікавитись рухом власної скарги у разі наявності процесуальної зацікавленості в її розгляді з особистою участю. Крім того, будь-який учасник провадження має можливість дізнатись інформацію про час та місце проведення судового засідання також на офіційній сторінці суду в мережі Інтернет.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приймаючи оскаржуване рішення та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідач належним чином умови кредитного договору не виконує внаслідок чого утворилась заборгованість, а сторони кредитного договору №661/Ф03.9/062 від 07.06.2006 року збільшили строк позовної давності та визначили, що договір діє до остаточного його виконання.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, та відхиляючи доводи апеляційної скарги вважає за необхідне зазначити таке.

Як вбачається з матеріалів справи 07.06.2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (в подальшому перейменований на ПАТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 661/Ф03.9/062 за умовами якого кредитор надав позичальнику грошові кошти в сумі 34 500 доларів США зі сплатою 12,7 % річних. При цьому сторони домовились, що позичальник здійснює погашення заборгованості з липня 2006 року по травень 2026 року щомісячно рівними частками по 144 доларів США, кінцевий термін погашення заборгованості - 06.06.2026 року (п. 1.1.2 договору). Відповідно до п. 7.3 договір набирає чинності з дати його укладення та діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань з урахуванням п. 7.5 договору (а.с. 4-6).

07.06.2006 року ОСОБА_1 звернувся до Банку з заявою про видачу готівки № 002 (а.с. 7).

27.06.2017 року ПАТ «Укрсоцбанк» направили ОСОБА_1 вимогу про усунення порушень за кредитним договором № 661/Ф03.9/062 від 07.06.2006 року (сплату заборгованості в сумі 47964,38 доларів США) (а.с. 10). В зв`язку з невиконанням вказаної вимоги 19.07.2017 року Банк звернувся до суду з відповідним позовом (а.с. 1-2).

Відповідно до довідки від 12.06.2017 року, доданої Банком до позовної заяви, позичальник ОСОБА_1 в період з 04.07.2006 року по 19.11.2013 року в рахунок погашення заборгованості сплатив грошові кошти в сумі 34 987,56 доларів США, з яких 10 190,64 дол. США - основна заборгованість за кредитом, 24 796,92 дол. США - відсотки за кредитом (а.с. 16-17). Вказане підтверджується розрахунком заборгованості за договором (а.с. 12-15).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

За ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За ч. 5 вказаної статті за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Як було вище зазначено за умовами кредитного договору повернення кредитних коштів здійснюється шляхом щомісячних (періодичних) платежів, а п. 7.3 визначено, що договір набирає чинності з дати його укладення та діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань з урахуванням п. 7.5 договору, кінцевий термін погашення заборгованості - 06.06.2026 року. Банк з вимогою про дострокове повернення грошових коштів звернувся 27.06.2017 року. Доказів щодо того, що Банк раніше звертався до позичальника з відповідними вимогами, матеріали справи не містять. За таких обставин, оскільки з матеріалів справи вбачається, що позичальник належним чином умови кредитного договору не виконував в наслідок чого утворилась заборгованість, кредитор звернувся до суду з відповідними вимогами під час дії кредитного договору, враховуючи положення цивільного законодавства, в тому числі щодо належного виконання зобов`язання, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги.

Таким чином, враховуючи вище наведене, оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, апеляційний суд залишає без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції без змін на підставі ст. 375 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Іллічівського міського суду від 29 травня 2018 року - залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційного скарги до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

М.М. Драгомерецький

П.М. Черевко

Повний текст постанови виготовлено 27 червня 2019 року.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

12.06.2019 року м. Одеса