Ухвала

25 січня 2019 року

м. Київ

справа № 761/26222/16-ц

провадження № 61-49104ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» на постанову Київського апеляційного суду від 19 листопада 2018 року у справі за позовом Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 року Комунальне підприємство «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» (далі - КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 27 вересня 2010 року по 12 січня 2012 року в сумі 46 220,21 грн; заборгованості за житлово-комунальні послуги за договором № П-120 за період з 10 лютого 2012 року по 31 березня 2014 року в сумі 8 238,15 грн та судових витрат в сумі 1 378,00 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що він є виконавцем житлово-комунальних послуг для споживачів Шевченківського району м. Києва. Основними напрямками його діяльності є: забезпечення послугами газопостачання, водопостачання (водовідведення) та централізованого опалення до споживачів по внутрішньо будинкових мережах на підставі договорів, укладених позивачем з виробниками послуг, а також на підставі договорів, укладених позивачем безпосередньо зі споживачами послуг; здійснення нарахувань та виготовлення рахунків на сплату житлово-комунальних послуг для споживачів (власників, наймачів) жилих та нежилих приміщень; забезпечення збору платежів від споживачів зазначених послуг на користь виробників послуг; здійснення комплексних заходів по підвищенню платіжної дисципліни населення. При цьому, ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення в будинку № АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 27 червня 2002 року № 996 та споживає комунальні послуги, які надає виконавець цих послуг - КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району». Разом з тим, позивач зазначав, що відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі оплачує житлово-комунальні послуги, у зв'язку з чим за період 27 вересня 2010 року по 12 січня 2012 року у нього перед позивачем утворилась заборгованість, яка враховуючи інфляційні витрати та 3% річних складає 46 220,21 грн. Крім того, позивач зазначав, що 01 січня 2012 року між сторонами було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення № П-120. Однак, всупереч умов вказаного договору щодо здійснення своєчасної оплати наданих послуг за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором, відповідач за період з 10 лютого 2014 року по 31 березня 2014 року має заборгованість перед позивачем у розмірі 8 238,15 грн, з яких: 8 103,85 грн - сума основного боргу, 165,3 грн - 3% річних.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 21 червня 2018 року позов КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» заборгованість за фактично спожиті комунальні послуги за період з 27 вересня 2010 по 12 січня 2012 в розмірі 46 220,21 грн, з яких: 34 666,18 грн - основна сума боргу, 8 868,93 грн - сума інфляційних втрат, 2 685, 10 грн - 3 % річних. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» заборгованість за комунальні послуги за договором № П-120 за період з 10 лютого 2012 року по 31 березня 2014 року в розмірі 8 238,15 грн, з яких: 8 103,85 грн - сума основного боргу, 165,30 грн - 3 % річних. Вирішено питання щодо судових витрат.

Постановою Київського апеляційного суду від 19 листопада 2018 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 червня 2018 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат.

28 грудня 2018 року КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 19 листопада 2018 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Касаційна скарга містить посилання на те, що рішення у цій малозначній справі оскаржуються до суду касаційної інстанції на підставі підпункту «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову у цій справі є стягнення заборгованості у загальному розмірі 54 458,25 грн, що є меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (192 100,00 грн), а тому у розумінні ЦПК України справа є малозначною.

Посилання заявника у касаційній скарзі на те, що зазначена справа має для нього виняткове значення, оскільки наявність негативної судової практики, зокрема оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції про відмову у задоволенні його позовних вимог, може вплинути на розгляд судами інших аналогічних спорів та завдати значної фінансової шкоди, Верховний Суд відхиляє з урахуванням того, що вони по своїй суті зводяться до припущень заявника, які нічим не підтверджені (не наведено прикладів існування інших аналогічних справ). Посилання щодо можливого завдання значної шкоди заявнику існуванням оскаржуваного судового рішення є безпідставними.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

З урахуванням наведеного, оскільки КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» подало касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не підтвердились, то відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» на постанову Київського апеляційного суду від 19 листопада 2018 року справі за позовом Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ступак