КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач - Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/3714/2019
У х в а л а

м. Київ Справа № 761/36994/15-ц

19 лютого 2019 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ Ратнікової В.М., розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_2 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30 березня 2016 року, ухвалене під головуванням судді Осаулова А.А., у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей та сім'ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини,-

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 30 березня 2016 року позов задоволено.

Визначено місце проживання малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із матірю - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі - 487,20 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 28 листопада 2018 року заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30 березня 2016 року залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 09 січня 2019 року ОСОБА_2 надіслав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30 березня 2016 року, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Також, ОСОБА_2 надіслав заяву про поновлення процессуального строку на апеляційне оскарження рішення, в якій просив визнати поважною причину пропуску строку на подання апеляційної скарги та поновити процесуальний строк на оскарження рішення суду.

Вказував, що оскаржуване рішення від 30 березня 2018 року він отримав тільки у грудні 2018 року після подання заяви про видачу копію рішення.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 січня 2019 року залишено апеляційну скаргу без руху для подання на адресу Київського апеляційного суду обґрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30 березня 2016 року із зазначенням інших поважних причин, в зв'язку з якими апелянт подав скаргу з порушенням строку, з відповідними доказами на підтвердження поважності таких причин.

15 лютого 2019 року на виконання вимог ухвали Київського апеляційного суду від 25 січня 2019 року позивачем ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу в новій редакції та заяву про поновлення строку з доказами на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30 березня 2016 року.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність поданої апеляційної скарги вимогам ст.ст. 354, 356 ЦПК України, вивчивши доводи клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, приходжу до наступних висновків.

Так, статтею 354 ЦПК України встановлено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З матеріалів справи вбачається, що 30 березня 2016 року в судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частини оскаржуваного рішення.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 28 листопада 2018 року заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30 березня 2016 року залишено без задоволення.

06 грудня 2018 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_6 отримав копію ухвали від 28 листопада 2018 року.

13 грудня 2018 року позивачем подано апеляційну скаргу на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30 березня 2016 року, проте ухвалою Київського апеляційного суду від 22 грудня 2018 року була повернута без розгляду з підстав порушення порядку, визначеного п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 розділу ХІІІ перехідних положень ЦПК України.

Апеляційну скаргу на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30 березня 2016 року, надіслано відповідачем ОСОБА_2 09 січня 2019 року, тобто з пропуском тридцятиденного строку з дати постановлення ухвали про залишення його заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, та з дати отримання його представником копії ухвали.

Однак, вказана скарга первинно була подана апелянтом у відповідності до вимог цивільного процесуального законодавства, повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення такої скарги.

Таким чином, вбачається, що доводи апелянта щодо причин пропуску визначеного законом строку на подання апеляційної скарги узгоджуються з матеріалами справи.

Оскільки апеляційна скарга була подана в межах тридцятиденного строку, з моменту отримання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30 березня 2016 року, а саме 13 грудня 2018 року, вважаю, що зазначені причини недотримання строку апеляційного оскарження є поважними.

Враховуючи все викладене, варто зробити висновок, що доводи апелянта про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції є обґрунтованими та узгоджуються з долученими до апеляційної скарги доказами.

Стаття 129 Конституції України закріпила, що забезпечення апеляційного та, у визначених законом випадках, касаційного оскарження рішення суду є однією з основних засад судочинства (пункт 8 частини третьої статті 129 Конституції України).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях наголошує, що стаття 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, не встановлює вимог до держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Проте там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 Рішення у справі "Делкур проти Бельгії" від 17 січня 1970 року та пункт 65 Рішення у справі "Гофман проти Німеччини" від 11 жовтня 2001 року).

За таких обставин, з метою забезпечення дотримання закріпленого в законодавстві принципу апеляційного оскарження судового рішення, вважаю за необхідне поновити відповідачу ОСОБА_2 процесуальний строк на подання апеляційної скарги на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30 березня 2016 року, оскільки він пропущений з поважних причин.

Враховуючи вищезазначене, апеляційна скарга подана особою, яка має право на апеляційне оскарження.

За формою та змістом апеляційна скарга відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України.

Керуючись ст. 127, 354, 356, 359, ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Поновити відповідачу ОСОБА_2 процесуальний строк на подання апеляційної скарги на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30 березня 2016 року.

Відкрити апеляційне провадження в цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30 березня 2016 року, ухвалене під головуванням судді Осаулова А.А., у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей та сім'ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини.

Встановити учасникам справи строк на подання відзиву на апеляційну скаргу до 13 березня 2019 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Суддя: