Провадження №2/760/393/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ заочне /

11 лютого 2019 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Гак Г.М.

позивача- Ткача А.А.

представника позивача- Турової Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства »Київенерго» про визнання заборгованості безпідставою та такою, що підлягає списанню,та зобов»язання вчинити дії, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом і просить визнати заборгованість з оплати послуг з централізованого опалення у розмірі 5 495, 36 гр. безпідставною та такою, що підлягає скасуванню, та зобов'язати відповідача списати дану заборгованість.

Посилається в позові на те, що він є співвласником квартири АДРЕСА_1, а також власником особового рахунку за вказаною адресою.

Періодично на його адресу надсилаються рахунки-повідомлення від відповідача з безпідставно нарахованою сумою заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Станом на 01 жовтня 2017 року за вказаною квартирою сформувалася заборгованість по сплаті послуг з централізованого опалення у розмірі 5 581, 28 гр.

Однак, послуги теплопостачання відповідачем в період з грудня 2014 року по лютий 2016 року не надавалися, а тому оплата за цей період ним не здійснювалася.

З цього приводу він неодноразово звертався до відповідача, однак отримав лише одну відповідь про відмову в проведенні перерахунку.

Крім того, він неодноразово звертався до інших органів державної влади, однак вони заходів впливу на відповідача не мають.

Зазначив також, що відповідач зобов'язаний був підготувати та укласти з ним договір про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором, але всупереч нормам чинного законодавства такий договір з ним укладений не був.

Вважає, що у зв'язку з відсутністю договорів, ненадання відповідачем послуг, у нього немає обов»язку сплати житлово-комунальних послуг, а у відповідача немає підстав для стягнення заборгованості.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали.

Представник відповідача в судове засідання неодноразово не з'являвся, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у порядку, визначеному ч. 1 ст. 130 ЦПК України.

Про причину неявки суд до відома не поставив.

Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Виходячи з цього, враховуючи думку позивача та його представника, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.13 Закону України « Про житлово-комунальні послуги»/ в редакції на момент виникнення спірних правовідносин / централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо, є житлово-комунальними послугами.

Згідно з ч.ч.1,3 ст.16 Закону порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.

Комунальні послуги надаються споживачам безперебійно, виключно за винятком часу перерв, визначених у даній статті.

За правилами ст.20 Закону споживачі зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Судом встановлено, позивач відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 10 червня 1994 року є співвласником квартири АДРЕСА_1.

/ а.с. 13 /

Відповідно до Договору №0910001 про співпрацю виконавця послуг централізованого опалення, послуг з централізованого постачання гарячої води з балансоутримувачем під час надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання гарячої води і розмежування відповідальності, який набрав чинності з 01 липня 2014 року, ПАТ «Київенерго» є виконавцем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в будинку АДРЕСА_1, балансоутримувачем якого є КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Соломянського району м. Києва».

Згідно з п.8 Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

В п.11 вказаних Правил зазначено, що у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживач, який не має квартирних засобів обліку, оплачує послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями усіх квартирних засобів обліку.

Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку.

Як вбачається з листа ПАТ «Київенерго» від 24 жовтня 2017 № 050КЕК/13/2/Т-15199 на звернення позивача, наданого позивачем, на вводі системи гарячого водопостачання в будинку по вул. Генерала Тупікова, 11 встановлено прилад обліку теплової енергії, що фіксує постачання послуг централізованого опалення.

Цим же листом позивача було повідомлено про відсутність підстав для перерахунку розміру плати за надані послуги, оскільки такий перерахунок можливий в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України №151 від 17 лютого 2010 року лише в разі відсутності квартирних та будинкових засобів обліку теплової енергії.

/ а.с. 30 /

Порядок перевірки кількісних та/або якісних показників надання послуг визначено в Правилах надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» №630 від 21 липня 2005 року, відповідно до яких у разі неналежного надання або ненадання послуг виконавцем споживач повідомляє про це виконавця в усній формі за допомогою телефонного зв'язку чи у письмовій формі за адресами, що зазначені в договорі.

Пунктами 35,37,38,39 Правил встановлено, що представник виконавця, якому невідомі причини неналежного надання або ненадання послуг, зобов'язаний узгодити з виконавцем точний час та дату встановлення факту ненадання послуг, надання їх не у повному обсязі або перевірки кількісних та/або якісних показників надання послуг. У разі необхідності проведення такої перевірки у приміщенні споживача представник виконавця повинен з'явитися до споживача не пізніше визначеного у договорі строку.

За результатами перевірки складається акт-претензія про неналежне надання або ненадання послуг, який підписується споживачем та представником виконавця.

Акт-претензія складається у двох примірниках по одному для споживача та виконавця.

У разі неприбуття представника виконавця в установлений договором строк для проведення перевірки кількісних та/або якісних показників або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії такий акт вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі.

Акт-претензія реєструється уповноваженими особами виконавця у журналі реєстрації актів-претензій.

Виконавець зобов'язаний розглянути такий акт-претензію і повідомити протягом трьох робочих днів споживача про її задоволення або про відмову у задоволенні з обґрунтуванням причини такої відмови.

У разі ненадання протягом установленого строку виконавцем відповіді вважається, що він визнав викладені в акті-претензії факти неналежного надання або ненадання послуг.

Таким же чином регулюється дане питання в ст.18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Позивач у судовому засіданні зазначив і це підтверджується матеріалами справи, він неодноразово звертався як до місцевих органів влади, так і до відповідача з заявами про неналежної якості послуги з теплопостачання, в січні 2016 року працівниками ЖЕД-906 та жильцями складався акт про заміри температури в належній позивачу квартирі.

Зазначив, що після аварійного перепідключення будинку послуги теплопостачання надаються.

Не заперечував, що Акти-претензії з приводу надання неякісних послуг у порядку, визначеному вище приведеними Правилами, не складалися.

Тобто, в порядку, визначеному ст.18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, представник виконавця для проведення перевірки та складання даних актів не викликався.

Даних обставин позивач та його представник в судовому засіданні не спростовували.

Механізм проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості врегульовано Порядком проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 лютого 2010 року №151.

Згідно з даним Порядком у разі ненадання послуг або надання їх не в повному обсязі, зниження якості, зокрема відхилення їх кількісних і якісних показників від нормативних, виконавець проводить перерахунок розміру плати за фактично надані послуги шляхом зменшення розміру плати за надання послуг з урахуванням вимог, наведених у додатку.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ст.ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

В п. 27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз'яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Частиною 1 статті 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Так, статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

З точки зору вище приведених норм закону відповідач це особа, на яку вказує позивач в позовній заяві, як на порушника своїх прав.

Тому саме позивач визначає, до кого пред'явити позов.

Зазначаючи порушником своїх прав саме ПАТ «Київенерго», вимагаючи поновлення своїх прав визначеним у позові способом, позивач будь-яких доказів порушення його прав з боку даного відповідача не надав.

Не надав таких доказів у судовому засіданні і представник позивача.

Та обставина, що ПАТ «Київенерго» є виконавцем даних послуг, не може свідчити безспірно про його вину в неналежних температурних показниках у квартирі позивача.

Так, з листа Солом»янської районної в м. Києві державної адміністрації від 01 лютого 2016 року вбачається, що працівниками ЖЕД №906 КП »Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом»янського р-ну м. Києва» перед початком опалювального періоду був виконаний комплекс заходів щодо налагодження внутрішньобудинкової системи опалення будинку.

Зазначено, що після аварійної ситуації на тепломережі ПАТ»Київенерго» подача тепла до будинку була тимчасово припинена, а після відновлення параметри теплоносія не відповідали нормі.

Після аварійної ситуації за зверненням ЖЕД №906 до ПАТ »Київенерго» було проведено аварійне перепідключення будинку.

В свою чергу ПАТ »Київенерго» на звернення позивача роз»яснив порядок надання послуги теплопостачання та критерії. які враховуються при цьому.

В листі зазначено, що характеристики наданої послуги опалення залежать не лише від параметрів теплоносія, а й від збалансованої роботи внутрішньобудинкової системи теплопостачання, яку утримує балансоутримувач.

/ а.с. 20; 31 /

Зазначаючи про аварійне перепідключення будинку, в судовому засіданні не було надано доказів вини саме ПАТ »Київенерго» низьких температурних показників у квартирі, як і не зазначено, які саме прилади перепідключалися та в кого вони перебувають на балансі: ПАТ»Київенерго» чи балансоутримувача.

За змістом ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про недоведеність порушень прав позивача з боку відповідача, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Суд не приймає до уваги тверджень позивача та його представника в судовому засіданні, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.20 Закону «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, обов»язок укласти договір лежить саме на позивачу, як споживачу послуг, і його відсутність не звільняє від обов»язку оплати цих послуг.

За таких обставин посилання позивача в цій частині не можуть бути прийняті судом до уваги.

Керуючись ст.ст.15, 16 ЦК України, ст. ст.13 ч.1, ч.ч.1,3 ст.16, 18, 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, Порядком проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 лютого 2010 року №151, ст.ст. 4-5, 12-13, 76-80, 141, 259, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства »Київенерго» про визнання заборгованості безпідставою та такою, що підлягає списанню, та зобов»язання вчинити дії відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду та через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийн

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його отримання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 21 лютого 2019 року.

Суддя Л .А. Шереметьєва