Справа № 713/2108/18
Провадження №2/713/69/19
РІШЕННЯ

іменем України

07.05.2019 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді Кириляк А.Ю., за участю секретаря Матейчук Л.Ю., представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , про відшкодування шкоди заподіяної майну фізичної особи ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 , про відшкодування шкоди заподіяної майну фізичної особи.

В позові вказує, що ОСОБА_3 , на праві власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Для будівництва та -обслуговування житлового будинку на підставі рішення виконкому Мигівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області за №55/13 04.07.1973 року та рішення загальних зборів колгоспу ім.Леніна с.Мигове Вижницького району Чернівецької області за №3 від 03.07.1973 рік відведено земельну ділянку площею 0,2262 га.

На підставі рішення виконкому Вижницької районної ради Чернівецької області від 06.10.1973 року за №22 було видано свідоцтво на забудову цієї садиби. 03.07.1973 року складено акт про відведення в натурі присадибної ділянки, який затверджено архітектором Вижницького району Чернівецької області 01.11.1973 року, в якому вказано межі земельної ділянки, місця розміщення будівель і споруд та їхні розміри, а також розташування під`їзної дороги та її параметри.

10 квітня 2018 року біля 18 год.30 хв. її невістка ОСОБА_5 знаходилася на подвір`ї житлового будинку, що в АДРЕСА_1 . В цей час на неї напав ОСОБА_4 , який перебуваючи у нетверезому стані виражався нецензурною лайкою в її сторону. Коли ОСОБА_5 зробила ОСОБА_4 зауваження з приводу його неправомірних дій, вимагаючи при цьому негайного їх припинення, останній абсолютно незаконно проник на подвір"я житлового будинку підійшов до вхідних дверей і викрикуючи погрози фізичної розправи пошкодив двері та розбив склопакет.

Вина ОСОБА_4 у заподіянні майнової шкоди повністю підтверджується постановою Вижницького районного суду Чернівецької області від 07.05.2018 року, залишеною в силі постановою Апеляційного суду Чернівецької області від 11 червня 2018 року, якою його визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП і накаледно на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 грн. в дохід держави.

Посилалася на те, що факт заподіяння їй майнової шкоди підтверджується письмовим поясненням ОСОБА_4 від 10.04.2018 року та підписаним ним протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП №710832 від 16.04.2018 року, а також заявою ОСОБА_5 та ішими матеріалами, що знаходяться в адміністративній справі №713/769/18 провадження №3/713/458/18 Вижницького районного суду Чернівецької області.

Як підтверджується товарним чеком б/н від 12.04.2018 року для заміни пошкодженого ОСОБА_6 склопакета у підприємця ОСОБА_7 що в АДРЕСА_2 , за її кошти придбано новий склопакет вартіст 1160 грн.

Для доставки купленого склопакету з м.Коломия до с.Мигове за її кошти придбано бензин в кількості 15 л. на суму 403 грн., що підтверджується фіскальним чеком від 11.04.2018 року.

Для виконання будівельно-монтажних робіт із заміни пошкодженого склопакета найнято робітника якому за його послуги заплачено 500 грн.

Для надання правничої допомоги нею було найнято адвоката за послуги якого заплачено 2000 грн., що підтверджується квитанцією адвоката.

Таким чином, ОСОБА_4 заподіяно їй майнової шкоди на загальну суму 4063 (чотири тисячі шістдесят три) грн.

Просила стягнути з відповідача на її користь в рахунок відшкодування заподіяної ним майнової шкоди 1160 грн. витрат на придбання склопакета, 403 грн. витрат на придбання пального для доставки склопакета з м. Коломия в с. Мигове, 500 грн. витрат на оплату послуг із заміни склопакета, 2000 грн. витрат на оплату правничої допомоги, а всього коштів на суму 4063 грн. та сплачений нею судовий збір в сумі 704,80 гривень.

У судовому засіданні представник позивача надав заяву про збільшення позовних вимог ОСОБА_3 в частині стягнення витрат на правову допомогу просили стягнути з відповідача 6000 гривень на правову допомогу , а всього 8063 гривні.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_4 подили до суду письмові заперечення в яких просили в позові відмовити.

Суд, заслухавши доводи представника позивача, відповідача та його представника ОСОБА_2 , вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, врахувавши відзив на позов відповідача, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , на праві власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Постановою Вижницького районного суду від 07 травня 2018 року визнано винним ОСОБА_4 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП і застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3 неоподаткованих мінімумів доходів громадян , що становить 51 (п`ятдесят одна) гривня в дохід держави та судовий збір в розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати , що становить 352,40 (триста п`ятдесят дві гривні 40 копійок) в дохід держави.

В постанові вказано, що ОСОБА_4 10.04.2018 року біля 18.13 годин перебуваючи у нетверезому стані на вул. АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 , що в с. Мигове Вижницького району виражався нецензурною лайкою в сторону ОСОБА_5 , на зауваження не реагував.

Постановою Апеляційного суду Чернівецької області від 11 червня 2018 року постанову Вижницького районного суду Чернівецької області залишено в силі .

Згідно матеріалів справи під час суперечки відповідач пошкодив двері в житловому будинку ОСОБА_8 та розбив склопакет, даний факт в судовому засіданні не заперечував і відповідач.

Як підтверджується товарним чеком б/н від 12.04.2018 року для заміни пошкодженого ОСОБА_6 склопакета у підприємця ОСОБА_7 що в АДРЕСА_2 , за її кошти придбано новий склопакет вартістю 1160 грн.

Для доставки купленого склопакету з м. Коломия до с. Мигове за кошти позивача придбано бензин в кількості 15 л. на суму 403 грн., що підтверджується фіскальним чеком від 11.04.2018 року.

Згідно копії потового переказу від 25.03.2019 року відповідач ОСОБА_9 перерахував відповідачки кошти в сумі 1712 ,40 гривень, в рахунок відшкодування шкоди, однак остання їх не отримала.

Статтями 1166, 1167 ЦК України -майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала -моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Зазначене узгоджується із Постановою Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

За п. 5 Постанови Пленуму № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди моральної (немайнової) шкоди» обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно із ст. 22 ЦК України, збитки це втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням її речі, а також витрати, які особа зробила або має зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Особа, які завдано збитки, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Таким чином суд приходить до висновку, що з відповідача на рахунок позивача необхідно стягнути в рахунок відшкодування майнової шкоди в сумі 1563,50 (одна тисяча п`ятсот шістдесят три гривні 50 коп. ) , яка складається з вартості склопакета у сумі 1160 грн. та вартості пального за доставку його в с.Мигове в сумі 403 грн.

Що стосується позовних вимог про стягнення витрат для виконання будівельно-монтажних робіт із заміни пошкодженого склопакета в сумі 500 грн. Вони задоволенню не підлягають, оскільки не підтвердженні жодним доказом.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Судом встановлено, що під час розгляду цивільної справи ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , про відшкодування шкоди заподіяної майну фізичної особи між позивачкою ОСОБА_3 та адвокатом ВасютинМ.В. було укладено договір про надання правової допомоги за №27032019-ц від 27.03.2019 року та 15112018-ц від 15 листопада 2018 року.

На виконання п. 4.2 Договору, позивачкою оплачено убомовлену вартість послуг щодо надання правової допомоги у розмірі 2000 грн., що підтверджується квитанцію за 15112018-ц від 15 листопада 2018 року .

На виконання п. 4.2 Договору, позивачкою оплачено убомовлену вартість послуг щодо надання правової допомоги у розмірі 4000 грн., що підтверджується квитанцію № 27032019 від 27.03.2019 року .

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Така позиція закріплена і у п. п. 47, 48 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», судам роз`яснено, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору.

п. 48 вищезазначеної постанови встановлено, що витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За вказаних вище обставин на підставі зібраних у справі доказах, розмір якою суд вважає співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, надання послуг, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для сторони, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягнення на користь позивача витрати на правову допомогу у сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень.

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням наведених вище вимог закону, досліджених судом доказів та встановлених обставин, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню із стягненням з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача витрат по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог а саме 500 грн.

На підставі ст.ст.22, 23, 1166, 1167 ЦК України, , керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76-81, 134, 137, 141, 258-259, 263-265, 268, 272, 273, 354 України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , про відшкодування шкоди заподіяної майну фізичної особи, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_3 (місце реєстрації АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (ІПН НОМЕР_1 ) зареєстрованої в АДРЕСА_1 в рахунок відшкодування майнової шкоди в сумі 1563,50 (одна тисяча п`ятсот шістдесят три гривні 50 коп. ) .

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_3 (місце реєстрації АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (ІПН НОМЕР_1 ) зареєстрованої в АДРЕСА_1 судовий збір у сумі 500(п`ятсот) гривень та витрати на правову допомогу у сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Вижницький районний суд до Чернівецького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повни текст рішення виготовлено 15 травня 2019 року.

Суддя А. Ю. Кириляк