Дата документу 04.07.2019
Справа № 501/961/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2019 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Пушкарського Д.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Тимко М.Л.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження в підготовчому судовому засіданні в залі Іллічівського міського суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа служба у справах дітей Чорноморської міської ради Одеської області, Іллічівська місцева прокуратура Одеської області) про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулась ОСОБА_1 з позовом в якому просить позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мотивуючи тим, що відповідач по справі повністю усунувся від виховання та утримання сина, не цікавиться його життям, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не спілкується з дитиною взагалі, матеріальної допомоги на утримання не надає. Також позивач просить стягнути з відповідача сплачений нею судовий збір в сумі 768,40 грн. (а.с.1-4).

Позивач надала заяву в якій просила розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.39).

Відповідач в підготовче судове засідання не прибув, про час та місце повідомлений належним чином, надав нотаріально засвідчену заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги про позбавлення батьківських прав визнає в повному обсязі (а.с.11).

Представник служби у справах дітей Чорноморської міської ради Одеської області надав заяву про розгляд справи за його відсутності з урахуванням наданого висновку.

Ч.3 ст.200 ЦПК України передбачає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи, що відповідач позов визнав, то суд вважає за можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги заяви сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 22 квітня 2017 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Іллічівського міського суду від 19 березня 2019 року було розірвано (а.с.12-13).

Сторони мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.9)

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання від 21 лютого 2019 року (а.с.10), місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

За інформацією дитячої поліклініки ОСОБА_3 , 2017 року народження перебуває під наглядом дитячої поліклініки з 22.05.2018. За період спостереження за дитиною на прийомах у лікаря-педіатра приходила мати з дитиною, інколи у супроводі бабусі, лікуванням дитини займалася мати. За наглядовий період батька дитини не спостерігали (а.с.34).

Батько дитини, ОСОБА_2 , надав нотаріально засвідчену заяву в якій зазначив, що йому відомо про позов, щодо позбавлення його батьківських прав у відношенні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з обставинами, викладеними в позові він згоден, справу просить розглядати у його відсутності, з рішенням, яке прийме суд, - згоден (а.с.11).

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області надав висновок №1-17-438 від 21.06.2019 (а.с.32-33) в якому вказав, що вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_3

Ст.141 СК України передбачає, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ст.164 ч.1 п.2 Сімейного Кодексу України батько або мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання обов`язків щодо виховання, утримання та розвитку дитини.

В п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначається, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Враховуючи, що ОСОБА_2 не виконує свої батьківські обов`язки відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується наданими позивачем доказами, то суд дійшов висновку, що позов про позбавлення батьківських прав обґрунтований та підлягає задоволенню.

Ч.1 ст.141 ЦПК України передбачає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно квитанції від 28.03.2019, позивач ОСОБА_1 сплатила судовий збір в розмірі 768,40 грн. (а.с.5).

Враховуючи, що позов підлягає задоволенню, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст.263, 265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя