Провадження № 2/537/216/2019
Справа № 537/5353/18
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.02.2019 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Дядечко І.І., за участі секретаря Грицькової Я.С., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представник третьої особи ОСОБА_3, розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Кременчуці Полтавської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом фізичної особи ОСОБА_1 до ОСОБА_4 за участі третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради про визначення місця проживання дитини з батьком, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, відповідно до вимог якого просить суд визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та стягнути з відповідача сплачений судовий збір.

На обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 мають спільну дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільно з відповідачем та дочкою ОСОБА_5 вони проживали до вересня 2016 року. На даний час дитина ОСОБА_5 проживає разом з ним за адресою АДРЕСА_1. Відповідач ОСОБА_4 проживає окремо та не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. ОСОБА_1 має стабільний дохід, яким може у повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, задовольнити гармонійний розвиток її особистості в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. За місцем мешкання створені належні умови для проживання дитини. Відповідач не надає дитині належного виховання та розвитку, ні матеріального забезпечення, не може забезпечити нормальних безпечних для здоровя дитини умов проживання, тому ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом своїх прав.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовну заяву підтримали, просили суд її задовольнити з підстав наведених у ній.

Відповідач в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, згідно якої просить справу розглядати без її участі, проти задоволення позову не заперечує.

Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу.

Згідно ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оскільки відповідач визнала позов і таке визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то суд підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не вбачає та вважає за необхідне ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки для того наявні законні підстави.

Враховуючи пояснення позивача, третьої особи, думку відповідача викладену в заяві, розглянувши справу, безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 мають спільну дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено свідоцтвом про народження серія І-КЕ №141798, виданим 15.09.2011 року Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області.

Відповідно до довідок виданих 27.08.2018 року 16.10.2018 року Дошкільним навчальним закладом комбінованого типу № 78, дитина - ОСОБА_5 в період з 01.09.2016 року по 31.08.2018 року відвідувала дошкільний навчальний заклад комбінованого типу № 78 Кременчуцької міської ради Полтавської області. Під час перебування в дошкільному навчальному закладі дитина отримала необхідні знання з усіх розділів, відвідування навчального закладу забезпечував батько дитини ОСОБА_1

На даний час ОСОБА_5 навчається в 2018/2019 навчальному році у 1-Д класі Кременчуцького навчально виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів ліцей №30 імені ОСОБА_6», що підтверджується довідкою №142, виданою 27.09.2018 року КНВК №30.

Листом № 02-07/459 виданим 25.10.2018 року КНВК «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів - ліцей» №30 імені ОСОБА_6 Кременчуцької міської ради Полтавської області, повідомлено, що документи для зарахування дитини до навчального закладу ОСОБА_5 подавав батько ОСОБА_1 Позивач відвідує батьківські збори, був на святі «Першого дзвоника», постійно цікавиться навчанням дитини, відводить та забирає дитину з навчального закладу, в період навчання батько ОСОБА_1 та дід ОСОБА_7, матір дитини ОСОБА_4 протягом навчального періоду не відвідувала навчальний заклад, навчанням дитини не цікавиться.

Комунальне некомерційне медичне підприємство «Центр первинної медико санітарної допомоги №3» м. Кременчука листом №1579/19б від 16.11.2018 року повідомило, що дитина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4 та перебуває під наглядом лікаря педіатра дільничного амбулаторії загальної практики сімейної медицини. З 01.05.2017 року, на прийом до лікаря педіатра дільничного дитину приводив батько. Рекомендації лікаря педіатра дільничного, щодо щеплень дитини виконував батько.

Довідкою № 271 учня загальноосвітнього навчального закладу про результати обовязкового медичного профілактичного огляду, виданою 24.05.2018 року, підтверджено, що ОСОБА_5 є здоровою та має фізичний розвиток середній.

На даний час дитина ОСОБА_5 разом зі своїм батьком ОСОБА_1 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4. Цей факт підтверджено актом, складеним 16.10.2018 року заступником начальника РРЦ ОСОБА_8, паспортистом РРЦ ОСОБА_9, в присутності свідків ОСОБА_7, ОСОБА_10

Відповідно до довідки № 1291, виданої 10.10.2018 року ПП «Явір - 2000», ОСОБА_1 працює у ПП «Явір-2000» на посаді інспектор пульту централізованого спостереження та за період з січня 2018 року по вересень 2018 року йому нараховано заробітну плату в розмірі 33 673 грн. 65 коп.

Згідно характеристики виданої ПП «Явір - 2000», ОСОБА_1 за період роботи зарекомендував себе з позитивного боку, як відповідальний та професійний фахівець. Серед особистих якостей відзначено постійне прагнення до розвитку та самовдосконалення. Посадові обовязки виконує в повному обсязі та характеризується виконавчою дисциплінованістю, тактовністю та комунікабельністю. За характером спокійний та врівноважений, користується повагою у колективі.

ОСОБА_1 не предявляв до виконання виконавчий документ та не отримував аліменти з ОСОБА_4 в період з 01.05.2017 року по 01.05.2018 року на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджується довідкою № 48544, виданою 15.06.2018 року державним виконавцем Автозаводського ВДВС міста Кременчук ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_11

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Відповідно до ч. 1 ст. 160, ч. 1 ст. 161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. У випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради № 125 від 25.01.2019 року затверджено висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про доцільність визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, разом з батьком ОСОБА_1

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959р., зокрема у принципі 6, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Поняття «розлучення дитини та матері» не є тотожним поняттю «визначення різних місць проживання матері та дитини», оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу та порядку спілкування з дитиною або за рішенням органу опіки та піклування чи за судовим рішенням з цього питання.

Статтею 9 Конвенції про права дитини, яку ратифіковано постановою ВР за № 789-XII від 27 лютого 1991р., визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

У справі «М.С. проти України», Європейський суд з прав людини наголосив, що основне значення при визначенні місця проживання дитини має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. При цьому Європейський суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв'язків із сім'єю, крім випадків, коли сім'я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Отже, при вирішенні спору щодо місця проживання дитини, суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, вік дитини, майновий стан батьків, що мають істотне значення.

Враховуючи, що на даний час дитина проживає разом з позивачем, за місцем проживання дитини створені всі умови для дитини для гармонійного розвитку дитини, а тому суд вважає доцільним визначити місце проживання малолітньої дитини, ОСОБА_5, з батьком, ОСОБА_1, у звязку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ст. 142 ЦПК України та ч. 4 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки позов підлягає задоволенню та відповідачем до початку розгляду справи по суті визнано позов, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп. та повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 81, 95, 141, 258, 259, 263 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 19, 157, 160 СК України, суд,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 за участі третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради про визначення місця проживання дитини з батьком задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з батьком дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_6, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8) 352 грн. 40 коп. сплаченого судового збору.

Повернути ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8) із державного бюджету 352 грн. 40 коп. судового збору, сплаченого останнім при поданні позову, відповідно до квитанції №0.0..1 від 21.11.2018 року, яка зберігається в матеріалах цивільної справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Враховуючи пункт 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року) рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 01.02.2019 року

Суддя І.І. Дядечко