Справа № 285/1924/19
провадження у справі № 2/0285/789/19
05 липня 2019 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді………………Літвин О.О.
секретаря……….......................Дуянової Г.Г.
розглянувши заочно в судовому засіданні в залі суду цивільну справу
за правилами спрощеного позовного провадження
про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини,
У червні 2019 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з останнього на утримання сина ОСОБА_3 , 2001 року народження, аліменти в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення їхнім сином 23 років.
В обґрунтування позову зазначила, що їх спільний син ІНФОРМАЦІЯ_1 червня 2019 року досяг повноліття, однак навчається в Новоград-Волинському промислово-економічному технікумі (далі Технікум) на денній формі навчання, знаходиться на її утриманні і для продовження та здобуття освіти потребує значних матеріальних витрат та допомоги.
Сторони в судове засідання не прибули.
Позивач в заяві до суду просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала.
Відповідач в судове засідання не прибув, про час і місце судового розгляду повідомлений вчасно та належним чином, відповідно до вимог розділу І глави 7 ЦПК України. Про причини неявки до суду не повідомив, заперечення проти позову не подав, у зв`язку з чим суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі без фіксації судового процесу звукозаписувальним технічним засобом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України.
Дослідивши письмові матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч.2 ст.51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві.
Судом встановлено, що відповідач є батьком повнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який з 01.09.2016 є студентом Технікуму, денної форми навчання на бюджетній основі за спеціалізацією «будівництво та цивільна інженерія», з терміном закінчення до 01.03.2020.
Відповідно до виконавчого листа № 285/1141/19 від 26.04.2019, виданого Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області 28.05.2019, відповідач сплачував на утримання сина аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На період навчання повнолітній син ОСОБА_5 проживає за місцем реєстрації разом з позивачем у м. Новоград-Волинський.
Домовленості про утримання спільного сина, який продовжує навчання в Технікумі, сторони не досягли.
Відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу і право на звернення до суду з таким позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Вказана стаття покладає обов`язок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, на обох батьків.
Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України.
Потреба в матеріальній допомозі означає, що сукупний дохід особи не забезпечує їй підтримання нормальної життєдіяльності, яка є критерієм визначення прожиткового мінімуму.
Як встановлено в судовому засіданні і слідує з матеріалів справи, син ОСОБА_5 на момент розгляду справи досяг повноліття, навчається в Технікумі, йому не виповнилось 23 років та він додатково потребує матеріальної підтримки з боку обох батьків, оскільки обов`язок по утриманню дорослого сина не може бути покладений виключно на одного з них.
Відповідач є військовим пенсіонером та інвалідом ІІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни з 01.07.2014.
Враховуючи визначений розмір прожиткового мінімуму на одну особу (з 01.07.2019 1 936 грн., ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік») та потребу позивачки у фінансовій допомозі на утримання повнолітнього сина з боку відповідача, суд приходить до висновку, що він спроможний сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно. Це відповідатиме як інтересам їх сина, так і матеріальному становищу та стану здоров`я платника аліментів, а також засадам розумності, виваженості і справедливості.
Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідача аліментів не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, то в її задоволенні слід відмовити, оскільки мінімальний розмір аліментів, установлений ч.2 ст.182 СК України, застосовується тільки при визначенні розміру аліментів на неповнолітніх дітей.
Окрім того, вимога про стягнення з відповідача аліментів до досягнення сином 23 років також не підлягає задоволенню, оскільки право повнолітніх сина, донькина утримання діє протягом їх навчання до 23 років. В разі припинення навчання раніше досягнення цього віку, вони втрачають право на утримання. З матеріалів справи вбачається, що термін закінчення навчання ОСОБА_3 01.03.2020. Відтак, аліменти з відповідача слід стягувати до закінчення навчання, тобто до 01.03.2020.
Закон рівною мірою покладає обов`язок щодо утримання повнолітнього сина, який навчається, на обох батьків, що разом із присудженою сумою аліментів, забезпечить належне його утримання.
Також суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 768,40 грн.
Керуючись статтями 4, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, суд

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Борисівка Новоград-Волинського району Житомирської області, який зареєстрований в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ),
на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )
аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 03.06.2019 до закінчення навчання 01 березня 2020 року.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. судового збору.
В задоволенні решти вимог відмовити.
Рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання, а в іншій частині в загальному порядку.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення, а позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п.15.5) п.п.15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а саме Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області.

Головуючий суддя О.О.Літвин