Дата документу 05.02.2019
Справа № 334/7127/16-ц
Провадження № 2/334/197/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф., при секретарі Лиходід А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, Дніпровський відділ державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «Кредитні ініціативи», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А., Дніпровський ВДВС міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якому після неодноразового уточнення просив визнати таким, що не підлягає виконанню та скасувати виконавчий напис від 25.01.2016 року №1329 щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №0711/0508/45-019 від 28.05.2008 року у розмірі 87810,39 доларів США, що становить 2076523,76 грн., а також стягнути з відповідача на свою користь витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування позову зазначив, що 22.02.2016 року державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Дорошенко К.В. на виконання виконавчого напису нотаріусу Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. № 1329 від 25.01.2016 року було відкрито виконавче провадження № 50242805 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредитні ініціативи» заборгованості у розмірі 2076513,76 грн.

23.02.2016 року було винесено постанову про арешт майна боржника та заборони на його відчуження, відповідно до якої було накладено арешт на все майно боржника.

Про наявність виконавчого провадження позивач дізнався випадково у жовтні 2016 року.

Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок, неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про стягнення заборгованості, що призвело до накладання арешту та опису двокімнатної квартири, належної позивачу на праві власності.

Позивач заперечує щодо розміру суми заборгованості на яку було винесено виконавчий напис нотаріуса, оскільки сума у розмірі 2076523,76 грн. є повністю необґрунтованою та нічим не підтвердженою, оскільки та обставина, що на час вчинення виконавчого напису в суді вже існував спір щодо розміру заборгованості за вищезазначеним кредитним договором, спростовує висновок про безспірність заборгованості боржника.

14 лютого 2012 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя було задоволено позов ПАТ «Сведбанк» в особі Запорізького відділення АТ «Сведбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором в розмірі 551173,49 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн.

31 жовтня 2013 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя було задоволено заяву ПАТ «Омега банк», яке було правонаступником ПАТ «Сведбанк» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа вищевказаного судового рішення.

27 листопада 2014 року ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

17 грудня 2014 року було відкрито провадження у справі № 334/11358/14-ц та відмовлено у відкритті провадження у справі в частині стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_3 .

12 січня 2015 року було витребувано у ТОВ «Кредитні ініціативи» наступні документи: належним чином завірені копії Договору факторингу №15 від 28.11.2012р. між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «ФК «Вектор Плюс» з підписом і печаткою обох сторін; належним чином завірені копії Додатків до Договору факторингу між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «ФК «Вектор Плюс» від 28.11.2012р., що містять інформацію про перехід права вимоги за кредитним договором №0711/0508/45-019 від 28.05.2008р., укладеним між ВАТ «Сведбанк» та ТОВ «ФК «Вектор Плюс», про відступлення права вимоги за договором забезпечення №0711/0508/45-019-Р-1 від 28.11.2012р. між ВАТ «Сведбанк» та ТОВ «ФК «Вектор Плюс»; належним чином завірену копію повідомлення боржників по справі про відступлення права вимоги заборгованості за кредитним договором і договором забезпечення згідно Договору факторингу №15 від 28.11.2012р. між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «ФК «Вектор Плюс».

09 червня 2015 року позовну заяву ТРВ «Кредитні Ініціативи» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без розгляду за заявою позивача.

14 січня 2015 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя було відмовлено ТОВ «Кредитні ініціативи» в задоволенні позову до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме, квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 50,04 кв.м., що належить іпотекодавцю на праві приватної власності, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0711/0508/45-019 від 28.05.2008р., яка станом на 10.11.2013 року складає 827604,97 грн., шляхом проведення прилюдних торгів, встановивши початкову ціну предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеною суб`єктом оціночної діяльності належним експертом на стадії оцінки майна. Суд встановивши, що при передачі прав вимоги за іпотечним договором, згідно до ст. 24 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель не повідомив боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов`язанням, а також про суму заборгованості. Правочин про відступлення прав за іпотечним договором між ВАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторинговою компанією «Вектор плюс» нотаріально не посвідчений і не зареєстрований у законному порядку, переходу прав вимоги до позивача 28.11.2012 року не відбулося, що підтверджує ухвала Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31.10.2013 року, відповідно до якої заява ПАТ «Омега Банк», який є правонаступником ПАТ «Сведбанк» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання була задоволена. Згідно рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя 2/814/674/2012р. від 14.02.12 року, з нього стягнуто на користь ПАТ «Сведбанк» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором 551173,51 грн., яка складається з основної заборгованості за кредитом 390303,81 грн., заборгованості за відсотками 118471,43 грн., заборгованості по пені 42398,26 грн.

Оскільки позивачу не було сповіщено про заміну кредитора, то він продовжував погашати заборгованість ПАТ «Сведбанк», та за період з квітня 2012 року по січень 2014 року сплатив 19773, 49 грн., що підтверджено квитанціями. ТОВ «Кредитні ініціативи» не надало суду виписку руху коштів по його рахунку та розрахунок заборгованості з урахуванням виплачених за цей час сум, а з матеріалів справи вбачається, що обидва договори факторингу укладені в один день 28.11.2012 року. Відомості про відступлення права вимоги від ПАТ «Сведбанк» до ТОВ «ФК «Вектор плюс» у справі були відсутні. Суду не було надано доказів на підтвердження того, що відступлення права грошової вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» справді мало місце, оскільки позивач не надав суду договір факторингу № 15 від 28.12.2012 року, укладений між ПАТ «Сведбанк» та Факторинговою компанією «Вектор Плюс», витяг з Державного реєстру обтяжень, актів приймання-передачі реєстру заборгованості, при тому, що ПАТ «Омега банк», яке було правонаступником ПАТ «Сведбанк», у жовтні 2013 року звернулося до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі за позовом ПАТ «Сведбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.

08.12.2015 року Апеляційним судом Запорізької області винесено рішення про скасування рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14 січня 2015 року. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 грудня 2015 року рішення апеляційного суду Запорізької області залишено без змін.

З врахуванням вищевказаного, просить позовні вимоги задовольнити, та визнати таким, що не підлягає виконанню та скасувати виконавчий напис від 25.01.2016 року № 1329, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу щодо стягнення з ОСОБА_1 ( ІПН: НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) заборгованості за кредитним договором №0711/0508/45-019 від 28 травня 2008 року у розмірі у сумі 87810,39 доларів США, що становить 2076523,76 грн.

Представником відповідача подано заперечення на позовну заяву, згідно яких доводи позивача про те, що наданий банком розрахунок заборгованості не може бути первинним документом, який посвідчує визначену суму заборгованості є помилковими, оскільки факт прострочення виконання зобов`язання по кредитному договору позивачем не оспорюється, ніяких доказів чи доводів, які б стосувалися відсутності заборгованості, існування заборгованості в іншому розмірі чи виконання зобов`язань належним чином позивачем не надано. Крім того, згідно позиції ВСУ в ухвалі від 17.09.2010 року - іпотечний договір є достатнім документом, який свідчить про наявність заборгованості та безспірність вимог стягувача, тому на такому документі нотаріус зобов`язаний вчинити виконавчим напис, незалежно від наявності спору. А тому при зверненні до приватного нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису стягувачем умови законодавства щодо переліку документів, які в силу вказаних положень законодавства встановлюють безспірність заборгованості та на підставі яких вчиняється виконавчий напис виконано належним чином.

З врахуванням того, що за вказаними вище приписами законодавства встановлено, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки не встановлює безспірність заборгованості, не встановлює права та обов`язки сторін правовідносин, а лише перевіряє наявність документів, з урахуванням положень Переліку, з якими стягнення проводиться у безспірному порядку, тому позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

В судове засідання позивач не з`явився, його представник ОСОБА_4 подала суду заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, та розгляд справи проводити без її участі.

Представник відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи» в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про слухання справи без його участі, заперечення та відзив підтримав та просив відмовити в задоволенні позову.

Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А. в судове засідання не з`явився, суду надав заяву про слухання справи без його участі.

Представник третьої особи - Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області в судове засідання не з`явився, суду надав заяву про слухання справи без його участі та прийняти рішення відповідно до чинного законодавства.

Вивчивши письмові матеріали, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат», нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595.

При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

В судовому засіданні встановлено, що 28.05.2008 року між ВАТ «Сведбанк» правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №0711/0508/45-019, відповідно до якого останній отримав грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 52 000 доларів США на строк до 28.05.2023.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 28.05.2008 між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 був укладений іпотечний договір № 0711/0508/45-019-Z-1, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Пянтковською О.Г., за реєстровим номером 3903, відповідно до умов якого відповідач передав в іпотеку банку квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка придбана за кредитні кошти.

14.02.2012 року рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя (справа № 2/814/513/2012) було задоволено позов ПАТ «Сведбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором в розмірі 551173,49 грн. (з них заборгованість за кредитом 48949,51 доларів США, заборгованість по відсотках 14857,96 доларів США).

Вказаним судовим рішенням було встановлено, що 22.03.2011 ОСОБА_1 було направлено лист №04/101 про зміну умов кредитного договору з повідомленням про те, що строк виконання зобов`язання в повному обсязі настає на тридцятий день з 21.03.2011. Зазначений лист ОСОБА_1 отримав 26.03.2011, однак не виконав обов`язок про повернення достроково всієї суми позики та відсотків.

28.11.2012 між ПАТ «Сведбанк» і Факторинговою компанією «Вектор Плюс» укладений договір факторингу № 15.

28.11.2012 між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено наступний договір факторингу, а також між сторонами укладено нотаріально посвідчений договір про передачу прав за іпотечними договорами, перелік яких наведений в додатку № 1 до цього договору.

На підставі цих договорів відбувся перехід до ТОВ «Кредитні ініціативи» права грошової вимоги за кредитним договором №0711/0508/45-019, та права за іпотечним договором № 0711/0508/45-019-Z-1, укладеними 28.05.2008 між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1

Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом. Відповідно до ч.2 ст. 516 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Після укладення вищезазначених договорів факторингу, 11.10.2013 ПАТ «Омега Банк», яке є правонаступником ПАТ «Сведбанк», звернулося до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання з примусового виконання рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.02.2012 у справі №2/814/513/2012 про стягнення на користь ПАТ «Сведбанк» боргу за кредитним договором в розмірі 551173,49 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31.10.2013 (справа №334/9184/13-ц, провадження №6/334/598/2013) було задоволено заяву ПАТ «Омега банк», яке було правонаступником ПАТ «Сведбанк», про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа, виданого на підставі вищевказаного судового рішення.

27.11.2014 ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулось до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором (справа № 334/11358/14-ц, провадження № 2/334/361/150). Ухвалою суду від 15.06.2015 за заявою ТОВ «Кредитні ініціативи» позовна заява у справі №334/11358/14-ц залишена без розгляду.

Також ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.01.2015 було відмовлено в задоволенні позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме, квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 50,04 кв.м., що належить іпотекодавцю на праві приватної власності, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0711/0508/45-019 від 28.05.2008, яка станом на 10.11.2013 складала 827604,97 грн. (з них заборгованість за кредитом 48949,51 доларів США, заборгованість по відсотках 25828,41 доларів США) шляхом проведення прилюдних торгів, встановивши початкову ціну предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеною суб`єктом оціночної діяльності належним експертом на стадії оцінки майна.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 08.12.2015 рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.01.2015 було скасовано. За вказаним рішенням позов ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки було задоволено в повному обсязі. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 грудня 2015 року рішення апеляційного суду Запорізької області залишено без змін.

Між тим, 25.01.2016 ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. із заявою про вчинення виконавчого напису.

На підставі заяви ТОВ «Кредитні ініціативи» від 25.01.2016 та доданих до неї документів, відповідно до статті 34 ч. 1 п. 19, ст. ст. 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в редакції від 10 грудня 2014 на підставі Постанови Кабінету міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», 25.01.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. вчинено виконавчий напис за реєстровим номером № 1329 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості, яка виникла по кредитному договору № №0711/0508/45-019 від 28.05.2008 року, право вимоги за яким 28.11.2012 року було відступлено стягувачу ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс», на підставі Договору факторингу, якому в свою чергу, право вимоги було відступлено 28.11.2012 року ПАТ «Сведбанк» на підставі Договору факторингу №15, у розмірі 87810,39 доларів США, що на дату розрахунку становило 2076523,76 грн. (з них заборгованість за кредитом 48949,51 доларів США, заборгованість по відсотках 38860,88 доларів США).

До заяви ТОВ «Кредитні ініціативи» від 25.01.2016 додані в тому числі оригінал кредитного договору, виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, розрахунок заборгованості. При цьому суд звертає увагу, що у наданому нотаріусу розрахунку заборгованості відображені платежі, здійснені боржником на погашення заборгованості за період з квітня 2012 року по листопад 2013 року. Позивачем не надано належних доказів того, що ним було сплачено іншу суму на виконання зобов`язань по кредитному договору №0711/0508/45-019 від 28.05.2008 року.

На виконання вищевказаного виконавчого напису, 22.02.2016 року державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Дорошенко К.В. було відкрито виконавче провадження № 50242805 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості у розмірі 2076513,76 грн.

26.05.2016 року державним виконавцем було складено Акт опису та арешту майна боржника, а саме квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі встановлених обставин суд дійшов висновку, що доводи позивача про те, що виконавчий напис № 1329 від 25.01.2016 року було вчинено з порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, знайшло своє підтвердження.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

В силу вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Главою 16 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 (далі - Глава Порядку) передбачено порядок вчинення виконавчих написів.

Згідно 1.1 Глави Порядку, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Згідно з п.п. 3.1, 3.2, 3.5 п. 3 гл. 16 розд. ІІ Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, а при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у цьому переліку.

За змістом указаних норм права на підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора, тобто нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Зокрема, документом, що підтверджує цей факт, є отримання боржником вимоги стягувача щодо усунення порушень зобов`язання з підписом боржника про його отримання, що свідчить про ознайомлення боржника з поданою вимогою. Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України в постанові від 20 травня 2015 року (справа № 6-158цс15).

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

Позивач заперечує факт отримання ним вимоги кредитора і у справі відсутні докази про отримання ним такої вимоги, що позбавило його можливості задовольнити або оскаржити цю вимогу кредитора.

У постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 року № 6-887цс17 зроблено висновок, що відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

З доданих до заяви стягувача про вчинення виконавчого напису від 25.01.2016 року документів вбачається, що письмова вимога про усунення порушень була складена 18.12.2016 року та згідно реєстру поштових відправлень направлена на відомі адреси мешкання боржника 23.12.2016 року. Проте, серед наданих нотаріусу документів відсутні докази про отримання ОСОБА_1 такої вимоги.

Крім того, зі змісту вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» від 18.12.2016 вбачається, що боржнику пропонується достроково повернути кредит, сплатити проценти та неустойку, при тому, що первісним кредитором було змінено умови кредитного договору та встановлено, що строк виконання зобов`язання в повному обсязі настає на тридцятий день з 21.03.2011, що встановлено рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя (справа № 2/814/513/2012) про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Сведбанк» достроково всієї суми позики та відсотків за кредитним договором в розмірі 551173,49 грн. (з них заборгованість за кредитом 48949,51 доларів США, заборгованість по відсотках 14857,96 доларів США).

Таким чином, виконавчий напис було вчинено без дотримання вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат», оскільки відбулося задоволення вимог ТОВ «Кредитні ініціативи» без врахування вищезазначених обставин. З огляду на викладене, виконавчий напис, вчинений 25.01.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., зареєстрований в реєстрі за № 1329 вчинений без дотриманням вимог закону, у зв`язку з чим наявні підстави для задоволення позову про визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати з оплати судового збору в розмірі 826,80 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 258, 259, 263, 264, 265, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 25.01.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем та зареєстрований в реєстрі за № 1329, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» заборгованості у розмірі 87810,39 доларів США, що становить 2076523,76 грн., що виникла по Кредитному договору №0711/0508/45-019 від 28.05.2008 року, право вимоги за яким 28.11.2012 року було відступлено стягувачу Товариством з обмеженою відповідальністю Факторингова компанія «Вектор плюс», на підставі договору факторингу, якому, в свою чергу, право вимоги було відступлено 28.11.2012 року Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» на підставі договору факторингу №15.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (04655, м. Київ вул.. Вікентія Хвойки, 21 , р/р НОМЕР_2 в ПАТ «Альфа-банк» , МФО 300346) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір 826,80 грн. (вісімсот двадцять шість гривень 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Турбіна Т. Ф.