Справа № 2-2011/2008 Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 22-ц/811/3123/18 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

04 лютого 2019 року суддя Львівського апеляційного суду Мікуш Ю.Р., перевіривши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 26 листопада 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4 на постанови державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області про закінчення виконавчого провадження та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною ухвалою скаргу задоволено частково.

Скасовано постанову державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області про закінчення виконавчого провадження серії ВП №35071911 від 10 листопада 2017 року.

У задоволенні вимог щодо зобов'язання вчинити дії щодо відновлення виконавчого провадження та дії щодо примусового виконання рішення суду відмовлено.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_2

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 02 січня 2019 року у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору відмовлено. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 26 листопада 2018 року залишено без руху для сплати судового збору в розмірі 352,40 грн.

На виконання ухвали, ОСОБА_2 надіслала заяву про звільнення від сплати судового збору, посилаючись на скрутний матеріальний стан. Стверджує, що розмір її пенсії становить лише 1700 грн., чого не вистачає на повсякденні потреби та ліки. Крім цього, вона понесла значні матеріальні витрати на правовий захист, а саме на оплату судового збору за оскарження судових рішень, які вона вважає незаконними. Зазначає, що вона є малозабезпеченою особою, оскільки розмір її пенсії є нижчим від прожиткового мінімуму встановленого станом на перше січня 2019 року.

Також просить продовжити термін для усунення недоліків до вирішення питання про судовий збір.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що клопотання про відстрочення сплати судового збору не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

У статті 8 Закону України «Про судовий збір» (далі Закон) зазначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У п.29 Постанови Пленуму ВССУ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз»яснено, що відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 оскаржує ухвалу, яка постановлена за результатами розгляду скарги про скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження. У цьому виконавчому провадженні ОСОБА_2 є боржником.

Умови за яких суд може звільнити сторону від сплати судового збору, що зазначені у ст.8 Закону стосуються лише справ, які розглядаються в позовному провадження, а тому підстав для застосування даної норми закону немає.

Щодо тверджень ОСОБА_2 про неоднозначну позицію Верховного Суду щодо необхідності сплачувати судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу суду постановлену за результатами розгляду скарги, суд зазначає, що ст.452 ЦПК України визначений порядок розподілу судових витрат пов'язаних з розглядом скарги, а пп.9 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» визначено розмір оплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду, що свідчить про необхідність сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу постановлену в результаті розгляду скарги поданої в порядку розділу VII ЦПК України.

У п. 44 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; пунктах 63-64 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland» Європейський суд з прав людини зазначив, що оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища.

Розмір судового збору за подання даної апеляційної скарги становить 352,40 грн., а тому його сплата не призводить до значного погіршення фінансового становища особи, що подала скаргу з врахуванням наданих нею доказів.

Посилання ОСОБА_2 на оплату судових зборів за подання апеляційних скарг у інших справах не приймаються до уваги, оскільки в даних справ судовий збір покладався не тільки на ОСОБА_2, але й на інших учасників справ.

Відтак, підстав для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору немає.

Відповідно до ч.2 ст.127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Зважаючи на викладене, клопотання ОСОБА_2 про продовження строку необхідно задовольнити.

Керуючись ст.ст.127,185, 356 ЦПК України, -

у х в а л и л а:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Клопотання ОСОБА_2 про продовження строку задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 26 листопада 2018 року надалі залишити без руху.

Надати скаржнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали, інакше апеляційна скарга буде вважатися неподаною та такою, що підлягає поверненню.

Документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону у визначений строк представити Львівському апеляційному суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, оскарженню не підлягає.

Суддя Мікуш Ю.Р.