Справа № 143/913/18
Провадження № 22-ц/801/1472/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Марченко Л. В.
Доповідач:Рибчинський В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 рокуСправа № 143/913/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати

у цивільних справах:

судді-доповідача: Рибчинського В.П.,

суддів: Голоти Л.О., Денишенко Т.О.,

за участю секретаря судового засідання Топольської В.О., представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Маліцького М.В., представника ОСОБА_2 - Чернілевської Р.В. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Чернілевської Руслани Віталіївни на рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 23 квітня 2019 року у цивільній справі за позовом Маліцького Миколи Володимировича в інтересах ОСОБА_1 до Спичинецької сільської ради Погребищенського району Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

У липні 2018 року Маліцький Микола Володимирович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Спичинецької сільської ради Погребищенського району Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки ОСОБА_5 . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку, господарських будівель та споруд, що підтверджується свідоцтвом про право власності № 5 від 25.09.2009. Позивач звернулась з заявою про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори, однак вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами через відсутність оригіналу правовстановлюючих документів на житловий будинок.

Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 23 квітня 2019 року позов Маліцького Миколи Володимировича в інтересах ОСОБА_1 задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителькою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, загальною площею 52,5 кв.м., житловою площею 27,2 кв.м., позначеному в технічному паспорті літерою «А», веранди - літерою «а», сараю, позначеного літерою «Б», сараю позначеного літерою «Б-1», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнуто з Спичинецької сільської ради на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 гривень.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник ОСОБА_2 - адвокат Чернілевська Р.В. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, невідповідність фактичним обставинам справи просила оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

На апеляційну скаргу представник позивача Маліцький М.В. подав відзив, в якому просить апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Чернілевської Руслани Віталіївни залишити без задоволення, а рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 23 квітня 2019 року без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ч. 1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення не відповідає.

Судом встановлено, що 29.03.1997 між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 укладено шлюб, після укладення якого прізвище дружини зазначено як « ОСОБА_1 » (а.с. 4).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 10). Після його смерті залишилась спадщина, яка складається з житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_2 , що належали на праві власності спадкодавцю відповідно до свідоцтва про право власності №5 від 25.09.2009 (а.с. 11-12).

Згідно відомостей погосподарської книги №3 Спичинецької сільської ради на 1996-2000 рр. ОСОБА_1 проживала на території Спичинецької сільської ради з 1996 року, та відповідно до заяви спадкодавця ОСОБА_5 (а.с. 145 ) була приписана до домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 144), а відтак в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_5 в Погребищенській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа за №417 від 07.12.2017 (а.с. 50-56), однак позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами через відсутність оригіналу правовстановлюючих документів на житловий будинок.

Крім того, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №137783093, земельна ділянка, площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_2 належить на приватній формі власності ОСОБА_1 (а.с. 147).

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №137784730, земельна ділянка, площею 0,29 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 належить на приватній формі власності ОСОБА_1 (а.с. 148).

Відповідно до довідки Спичинецької сільської ради Погребищенського району Вінницької області № 450 від 12.12.2018 на земельній ділянці, площею 0,54 га, яка перебуває у власності ОСОБА_1 знаходиться житловий будинок (а.с. 146).

В силу вимог статей 12, 14, 81ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших учасників судового процесу. Кожен учасник судового процесу зобов`язаний довести ті обставини на які він посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

На стадії апеляційного розгляду справи суд не має повноважень залучати до участі у справі осіб, яких не було залучено при розгляді справи судом першої інстанцій та замінювати неналежних відповідачів.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , визнав за нею право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, загальною площею 52,5 кв.м., не залучивши до участі у розгляді справи в якості відповідача ОСОБА_2 , яка претендує на спадкове майно та якій на підставі рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 05 листопада 2018 року визначено додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 .

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право в порядку спадкування, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

З урахуванням наведених положень закону, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів, зокрема в разі відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, тобто винесення нотаріусом у встановленому Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерстві юстиції України від 03 березня 2004 року №20/5 належного документу, яка діяла на момент оформлення спадкових прав позивачем.

Разом тим, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 зверталась до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок, господарських будівель та споруд, загальною площею 52,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 .

Згідно постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій ОСОБА_1 було відмовлено у видачі на її ім`я свідоцтва про праву на спадщину за законом на право власності на земельну ділянку, яка розташована на території АДРЕСА_2 .

Тобто в матеріалах справи відсутня постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій щодо видачі на ім`я ОСОБА_1 свідоцтва про праву на спадщину за законом на право власності саме на житловий будинок, господарських будівель та споруд, загальною площею 52,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 1 п.п. 1,4 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, або неправильне застосування норм матеріального права.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 23 квітня 2019 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про залишення позову без задоволення.

Відповідно до п. 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У зв`язку з тим, що в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, то з урахуванням звільнення позивача від сплати судового збору, понесені відповідачем судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції підлягають компенсації за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Чернілевської Руслани Віталіївни задовольнити.

Рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 23 квітня 2019 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог Маліцького Миколи Володимировича в інтересах ОСОБА_1 до Спичинецької сільської ради Погребищенського району Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування відмовити.

Компенсувати ОСОБА_2 за рахунок держави сплачений нею за подання апеляційної скарги судовий збір в розмірі 1057,20 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 11 вересня 2019 року.

Суддя-доповідач: В.П. Рибчинський

Судді: Л.О. Голота

Т.О. Денишенко