Провадження № 22-ц/4808/441/19
Головуючий у 1 інстанції Татарінова О. А.
Суддя-доповідач Девляшевський
У Х В А Л А

21 лютого 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі судді Девляшевського В.А., перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду, ухвалене суддею Татаріновою О.А. 19 листопада 2018 року, повний текст якого складено 27 листопада 2018 року, у справі за позовом ПАТ «Прокредитбанк» до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, на відповідність її вимогам ст.356 ЦПК України,

в с т а н о в и в:

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 19 листопада 2018 року задоволено позовні вимоги ПАТ «Прокредитбанк» до ОСОБА_1. Постановлено в рахунок часткового погашення заборгованості у загальному розмірі 13 144 315,41 грн перед кредитором ПАТ «Прокредитбанк» звернути стягнення на предмет іпотеки нерухоме майно, а саме домоволодіння та земельну ділянку площею 0,0926 га по вул. Яросевича, 10 у м. Івано-Франківську, шляхом продажу з прилюдних торгів за початковою ціною реалізації в сумі 2 188 000 грн, визначеної звітом про оцінку майна станом на 22.02.2018 року. Цим же рішенням з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Прокредитбанк» стягнуто 61 291 грн судового збору.

Не погоджуючись із даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яку слід залишити без руху з таких підстав.

Апеляційна скарга на дане рішення суду не відповідає вимогам п.п. 5, 6 ч.2 ст. 356 ЦПК України. Зокрема, апелянтом не зазначено: в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин); нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції.

Також апелянтом в порушення п.2 ч.4 ст. 356 ЦПК України не додано копій апеляційної скарги та письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Крім того, відповідачем ОСОБА_1 при подачі апеляційної скарги не було сплачено передбачений п.1.6 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року судовий збір у розмірі 91 936,50 грн. При цьому, відповідач подав клопотання про відстрочення сплати судового збору у звязку з тим, що його розмір перевищує 5% розміру його річного доходу. На підтвердження свого майнового стану ОСОБА_1 долучив податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2018 рік. Однак, апеляційний суд вважає, що зазначена декларація не є належним доказом дійсного майнового стану апелянта, з огляду на таке.

Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 29 Постанови від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відповідно до статті 8 Закону «Про судовий збір» єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

Подана ОСОБА_1 податкова декларація про загальний річний дохід у розмірі 3 620 грн, на думку апеляційного суду, не відображає його дійсного майнового стану, а тому не може вважатися достатньою підставою для відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі, що узгоджується із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

З огляду на вищезазначене, апелянту необхідно подати інші вищеперераховані докази дійсного майнового стану.

У разі відсутності у апелянта інших доказів майнового стану, йому необхідно сплатити судовий збір, розмір якого згідно п.1.6 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VІ (зі змінами та доповненнями) в даному випадку становить 91 936,50 грн за такими реквізитами:

Розрахунковий рахунок 0009;

Отримувач УК у м. Івано-Франківську;

Код отримувача (ЄДРПОУ) 37952250;

Банк отримувача Казначейство України;

Код банку (МФО) 899998;

Код класифікації доходів бюджету 22030101;

Найменування коду класифікації доходів бюджету: Судовий збір (Державна судова адміністрація України).

При цьому, при заповненні платіжного документа у графі «Код платника» слід зазначити: *;80;__________(ідентифікаційний код, а при його відсутності, у звязку з релігійними переконаннями, зазначити паспортні дані); судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Івано-Франківський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

Оригінал платіжного документу слід направити до Апеляційного суду Івано-Франківської області.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без руху та надати апелянту строк десять днів з дня отримання копії ухвали для виправлення недоліків подати апеляційну скаргу, яка відповідає вимогам п.п. 5, 6 ч.2 ст. 356 ЦПК України, додати копії апеляційної скарги та письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи, долучити інші докази дійсного майнового стану або оригінал квитанції про сплату судового збору у розмірі 91 936,50 грн.

Враховуючи наведене та керуючись ч. 4 ст. 3, ст. 185, 356, 357 ЦПК, апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду від 19 листопада 2018 року залишити без руху та надати строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

У випадку невиконання апелянтом вимог ухвали апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута апелянту.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.А. Девляшевський