пр. № 2-ві/759/4/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 року суддя Святошинського районногоу суд міста Києва Величко Т.О. розглянувши у заяву про відвід судді Святошинського районного суду м. Києва ШУМ Л.М. у цивільній справі за позовом Заступика пррокурора м. Києва, в інтересах держави до ОСОБА_2 про витребування майна,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні судді Святошинського районного суду м. Києва Шум Л.М.перебуває цивільна справа позовом Заступика пррокурора м. Києва, в інтересах держави до ОСОБА_2 про витребування майна.

28.01.2019 року позивач у справі подав до суду заяву про відвід головуючого у справі судді Святошинського районного суду м. Києва Шум Л.М., посилаючись на те, що суддя ухвалою від 14.11.2018 року відкрила провадження у справі та призначила підготовче засідання на 02.04.2018 року, ухвалою суду від 02.04.2018 року розпочала підготовче засідання, через відсутність з боку позивача доказві щодо можливості самостійного звернення до суду Київською міською радою, вважаючи такі дії судді упередженими щодо відповідача, що унеможливлює її участь у розгляді справи.

29.01.2019 року ухвалою судді Святошинського районного суду м.Києва ШУМ Л.М. заяву про відівід визнано необгрунтованою та передано для вирішення в порядку ч. 1 ст. 33 УПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно ч. 8 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді можливо розглянути без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов'язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характер або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб'єктивний та об'єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб'єктивного та об'єктивного критеріїв. Щодо суб'єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з'являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з'являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об'єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 у справі №5-15п12).

Судом встановлено, що відповідач 05.07.2018 року звернувся із апеляційною скаргою на ухвалу суду від 14.11.2017 року про відкриття провадження. Згідно ухвали Апеляційного суду м. Києва від 29.11.2018 року апеляційну скаргу повернуто відповідачу.

Відповідно до ст.4 ЦПК України Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.2. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. Угода сторін про передачу спору на розгляд третейського суду допускається. До третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, який виникає з цивільних правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог ЦПК України, суд приймає докази від учасників справи у порядку ст.ст. 76-81 ЦПК України, за клопотаням учасників справи забезпечує докази згідно ст.ст. 116-118 ЦПК України та здійснює свої повноваження відповідно до ст.214 ЦПК України та після розгляду справи по суті ухвалює рішення суду: яке може бути викладено або як рішення або як ухвала суду.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що обставини, зазначені в заяві, як підстави для відводу, не знайшли належного підтврдження обгрунтованими доказами та не можуть викликати сумнів у неупередженості або не об'єктивності судді.

Суд вважає заяву відповідача ОСОБА_2 необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст.ст. 36, 40 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви про відвід судді Святошинського районного суду м. Києва ШУМ Л.М. у цивільній справі за позовом Заступика пррокурора м. Києва, в інтересах держави до ОСОБА_2 про витребування майн - відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.О. Величко