КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_________________________
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа № 369/9326/16-ц Головуючий у 1-й інстанції суддя: Дубас Т.В.

21 лютого 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Саліхова В.В.

суддів: Вербової І.М., Шахової О.В.

розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК Українив м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 грудня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, набутого під час шлюбу, встановлення порядку користування та вселення в жиле приміщення,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 та просила визнати спільною сумісною власністю сторін наступні об'єкти нерухомого майна:

- однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 в Шевченківському районі міста Києва загальною площею 38,80 кв.м., житловою площею 20,70 кв.м.;

- трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 в Солом'янському районі міста Києва загальною площею 69,1 кв.м.,

- земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1124 га, за адресою: АДРЕСА_3

- житловий будинок АДРЕСА_3 житловою площею 122,3 кв.м. загальною площею 292,7 кв.м.

Відступити від засад рівності часток подружжя, збільшити частку ОСОБА_2, в зв'язку із тим, що з нею проживають діти, розмір аліментів недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування, відповідач не достатньо дбав про матеріальне забезпечення сім'ї.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на:

- трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 в Солом'янському районі міста Києва загальною площею 69,1 кв.м.;

№ апеляційного провадження: 22-ц/824/3999/2019
- 2/3 частину земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1124 га за адресою: АДРЕСА_3;

- 2/3 частину житлового будинку АДРЕСА_3 житловою площею 122,3 кв.м. загальною площею 292,7 кв.м.

Визнати за ОСОБА_3 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на:

- однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 в Шевченківському районі міста Києва загальною площею 38,80 кв.м., житловою площею 20,70 кв.м.;

- 1/3 частину земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1124 га за адресою: АДРЕСА_3;

- 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_3 житловою площею 122,3 кв.м. загальною площею 292,7 кв.м.

Винести рішення про вселення ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6. у житловий будинк АДРЕСА_3

У жовтні 2018 року представник ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №760/21432/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та визнання майна особистою приватною власністю.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 грудня 2018 року клопотання задоволено. Зупинено провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням Солом'янського районного суду м. Києва у справі №760/21432/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та визнання майна особистою приватною власністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову про направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. Посилається на неповне з'ясування та недоведеність обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування своїх доводів вказує, що відсутня об'єктивна неможливість розгляду даної справи до розгляду іншої №760/21432/16-ц. Зазначає, що зупинення провадження у справі затягує судовий розгляд та порушує вимоги щодо розумних строків розгляду справи.

Відповідачі відзив до суду не подали.

За правилом пункту 9 частини 1 статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду.

Згідно із частиною 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 13 статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У зв'язку з цим, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Постановляючи ухвалу про зупинення провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що дана справа не може бути вирішена по суті до набрання законної сили рішенням Солом'янського районного суду м. Києва у справ №760/21432/16-ц, клопотання представника відповідача є обґрунтованим.

З таким висновком суду першої інстанції не може погодитись колегія суддів, враховуючи наступне.

З матеріалів справи вбачається, що у жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 та просила визнати спільною сумісною власністю сторін наступні об'єкти нерухомого майна:

- однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 в Шевченківському районі міста Києва загальною площею 38,80 кв.м., житловою площею 20,70 кв.м.;

- трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 в Солом'янському районі міста Києва загальною площею 69,1 кв.м.,

- земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1124 га, за адресою: АДРЕСА_3

- житловий будинок АДРЕСА_3 житловою площею 122,3 кв.м. загальною площею 292,7 кв.м.

Відступити від засад рівності часток подружжя, збільшити частку ОСОБА_2, в зв'язку із тим, що з нею проживають діти, розмір аліментів недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування, відповідач не достатньо дбав про матеріальне забезпечення сім'ї.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на:

- трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 в Солом'янському районі міста Києва загальною площею 69,1 кв.м.;

- 2/3 частину земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1124 га за адресою: АДРЕСА_3;

- 2/3 частину житлового будинку АДРЕСА_3 житловою площею 122,3 кв.м. загальною площею 292,7 кв.м.

Визнати за ОСОБА_3 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на:

- однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 в Шевченківському районі міста Києва загальною площею 38,80 кв.м., житловою площею 20,70 кв.м.;

- 1/3 частину земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1124 га за адресою: АДРЕСА_3;

- 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_3 житловою площею 122,3 кв.м. загальною площею 292,7 кв.м. (т. 1, а. с. 1-7).

У жовтні 2018 року представник ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №760/21432/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та визнання майна особистою приватною власністю (т. 2, а. с. 3-4).

Зазначив, що дану справу неможливо розглядати до набрання законної сили рішенням у справі №760/21432/16-ц, оскільки останнім вирішені питання, що стосуються підстав та предмету позову у справі №369/9326/16-ц і частина майна, яке просить поділити ОСОБА_2 як спільне майно подружжя, вже визнано судом особистою приватною власністю ОСОБА_3

У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі об'єктивної неможливості розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Пунктом 33 Постанови Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2, визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Таким чином, законодавець надав можливість суду зупиняти провадження по справі, зокрема, у разі неможливості розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи.

Матеріали справи свідчать, що рішення Солом'янського районного суду м. Києва у справі №760/21432/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та визнання майна особистою приватною власністю, до якого заявник просить зупинити провадження у даній справі ухвалено 17 серпня 2018 року.

Встановлено, що із відповідною заявою представник ОСОБА_5 звернувся 02 жовтня 2018 року та оскаржувану ухвалу винесено 07 грудня 2018 року.

Разом з тим, судом першої інстанції не встановлено чи набрало законної сили рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 17 серпня 2018 року, враховуючи процесуальні строки встановлені ЦПК України.

Сторонами по справі не надано відомостей щодо оскарження вказаного рішення суду.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про необхідність зупинення провадження у справі, не в повному обсязі з'ясував обставини справи.

Отже, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів прийшла до висновку, що вищезгадана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367-368, 371, 374, 379, 381-384, 389-390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 грудня 2018 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: І.М. Вербова

О.В.Шахова