Постанова

Іменем України

Єдиний унікальний номер справи 711/6658/16-ц
Номер провадження 22-ц/824/1785/2019
Головуючий у суді першої інстанції В.П. Гончарук
Доповідач у суді апеляційної інстанції Л.Д. Поливач
30 січня 2019 року місто Київ

Номер справи 711/6658/16-ц

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - Поливач Л.Д. (суддя - доповідач),

суддів: Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І.

секретар судового засідання: Горак Ю.М.

сторони:

позивач ОСОБА_3

відповідач Публічне акціонерне товариство «Банк Форум»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Форум»

на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 03 липня 2018 року, ухвалене у складі судді Гончарука В.В., о 15 год. 44 хв., повне рішення складено 13 липня 2018 року, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до ПАТ «Банк Форум», третя особа: ДП «Національні інформаційні системи», про визнання припиненим правовідносин та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилалася на те, що між нею та банком 30.09.2013 було укладено Договір банківського вкладу №2630/4000/640714 на суму депозиту - 200 000 доларів США зі строком розміщення по 05.10.2014 (включно). Також, 18.10.2013 між ними був укладений Договір застави №1-0389/13/40-ZS, предметом застави за яким є право банку на отримання грошових коштів в сумі 200 000 доларів США, розміщених на рахунку НОМЕР_1 в ПАТ «Банк Форум» за договором банківського вкладу №263L/4000/640714 від 30.09.2013.

В подальшому, 21.10.2013 позивачем та відповідачем був укладений Договір банківського вкладу №263L/4000/646888 на суму депозиту в розмірі 1100000 доларів США, зі строком розміщення по 26.10.2014 (включно). Того ж дня, між ними було укладено Договір застави №1-0393/13/40-ZS, де предметом застави стало право вимоги банку на отримання грошових коштів в сумі 1100000 доларів США, розміщених на рахунку НОМЕР_2 в ПАТ «Банк Форум» за договором банківського вкладу №263L/4000/646888 від 21.10.2013.

22.10.2013 між сторонами було укладено Договір банківського вкладу №263L/4000/647336 на суму депозиту в розмірі 400000 доларів США, зі строком розміщення по 27.10.2014 (включно). При цьому, цього ж дня між ними також було укладено Договір застави під №1-0392/13/40-ZS, відповідно до умов якого банк отримав право вимоги отримання грошових коштів в сумі 400000 доларів США, розміщених па рахунку НОМЕР_3 в ПАТ «Банк Форум» за договором банківського вкладу №263L/4000/647336 від 22.10.2013.

Зазначені вище договори застави, що були укладені між сторонами виступили в якості засобу забезпечення виконання кредитних зобов'язань ТОВ «Капрі-Альфа», ТОВ «Капрі-Бетта», ТОВ «Капрі-Трейд», ТОВ «Капрі-Косметик», ТОВ «Капрі-2000» за кредитним договором №1-0013/13/40-KL від 18.10.2013, укладеним із ПАТ «Банк Форум», тобто відповідачем по справі. Однак, ухваленим за результатами розгляду в порядку господарського судочинства рішенням суду, яке було залишено без змін судами апеляційної та касаційної інстанцій, банку було відмовлено у задоволенні позовних вимог, пред'явлених до позичальників про стягнення заборгованості за вищевказаним кредитним договором, а також рішенням суду було встановлено, що кредиторські вимоги відповідача за кредитним договором №1-0013/13/40-KL від 18.10.2013 є повністю погашеними. А тому, враховуючи той факт, що основні зобов'язання за кредитним договором є припиненими, то відповідно і застава, яка за своєю правовою природою має похідний характер до цих зобов'язань, також в силу приписів ст.28 Закону України «Про заставу» та умов укладених договорів повинна бути припиненою. Саме з метою захисту своїх прав, позивач змушена була звернутися до суду із даним позовом, відповідно до вимог якого просила суд визнати припиненими заставу за укладеними із відповідачем договорами застави, а також зобов'язати останнього подати держателю, реєстратору Державного реєстру обтяжень рухомого майна відповідну заяву про припинення обтяження, внесених до Реєстру.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 03.07.2018 було задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 у повному обсязі, та відповідно визнано припиненою заставу за укладеними між сторонами договорами застав від 18.10.2013 за №1-0389/13/40- ZS, від 21.10.2013 за №1-0393/13/40- ZS, від 22.10.2013 за №1-0392/13/40- ZS. Зобов'язано відповідача подати держателю, реєстратору Державного реєстру обтяжень рухомого майна заяву за якою припинити обтяження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, що внесені за реєстраційними записами: №13961337 (контрольна сума Е29Г458Г5Д) на підставі обтяження договору застави 18.10.2013 за №1-0389/13/40- ZS; №13964543 (контрольна сума Д23В16750А) на підставі обтяження договору застави 21.10.2013 за №1-0393/13/40- ZS; № 13968066 (контрольна сума 4БЕ3639796) на підставі обтяження договір застави 22.10.2013за №1-0392/13/40- ZS. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись із зазначеним вище рішенням суду першої інстанції, відповідач в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» - Шевченко О.В., подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування поданої скарги зазначив про те, що суд першої інстанції при ухваленні судового рішення не врахував введення в ПАТ «Банк Форум» тимчасової адміністрації та розпочату процедуру його ліквідації, безпідставно не взяв до уваги того факту, що позивач раніше зверталась до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» із заявою про визнання її кредитором банку згідно укладених договорів депозиту №2630/4000/640714 від 30.09.2013, №263L/4000/646888 від 21.10.2013, №263L/4000/647336 від 22.10.2013, та як наслідок її у встановленому чинним законодавством порядку було включено до реєстру акцептованих вимог кредиторів відповідача. Також, банк вказав на те, що суд першої інстанції проігнорував положення чинного законодавства щодо недопущення зарахування зустрічних вимог з дня початку процедури ліквідації банку.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача - ОСОБА_6 проти поданої апеляційної скарги заперечував у повному обсязі та просив суд залишити її без задоволення, виходячи з тих підстав, що рішення було ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, в ході розгляду було встановлено всі обставини справи та надано належну оцінку поданим сторонами доказами.

Представник відповідача - Сова Н.В. у судовому засіданні від 19.12.2018 подану апеляційну скаргу підтримала у повному обсязі, пославшись на обставини, що викладені у ній. В подальшому, 30.01.2019 представник банку в судове засідання не з'явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена судом належним чином про що свідчить її розписка. Причини неявки в судове засідання представник банку суду не повідомила.

Представник третьої особи - ДП «Національні інформаційні системи» за викликом до суду апеляційної інстанції не з'явився, про час і дату розгляду справи двічі повідомлявся судом у відповідності до вимог закону. Своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу Банку не скористався. Будь - яких заяв, клопотань на час розгляду справи до суду апеляційної інстанції від нього не надходило.

Суд апеляційної інстанції, на підставі положень ч.2 ст.372 ЦПК України вважав за можливе закінчити розгляд справи за відсутності нез'явившихся представника відповідача та третьої особи та завершити апеляційний розгляд за наявними матеріалами справи. Неявка вказаних осіб до судового засідання не унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та не перешкоджає розгляду справи.

Так, відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із вимогами ч.ч. 1,2 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги відповідача, законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційного оскарження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково пред'явлені ОСОБА_3 позовні вимоги до ПАТ «Банк Форум» про визнання припиненим правовідносин та зобов'язання вчинити певні дії, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність та обґрунтованість заявлених вимог. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для визнання припиненою застави за укладеними між сторонами договорами застави та зобов'язання відповідача подати держателю, реєстратору Державного реєстру обтяжень рухомого майна заяву за якою припинити обтяження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, та як наслідок вважає висновок суду таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам та вимогам закону, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.10.2013 між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «Капрі-Альфа», ТОВ «Капрі-Бетта», ТОВ «Капрі-Косметик», ТОВ «Капрі-трейт», ТОВ «Капрі-2000» було укладено кредитний договір №1-0013/13/40-KL, відповідно до умов якого банк відкрив позичальникам відновлювальну кредитну лінію, в рамках якої надав кредитні кошти окремими частинами, на засадах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, в межах визначеної цим договором граничної суми коштів у розмірі 12800000 грн., а позичальники в свою чергу зобов'язалися вчасно погашати кредитору заборгованість за отриманим кредитом, а також сплачувати на користь банку проценти та комісії в розмірі, в строки (терміни) та на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до п. 1.4 Кредитного договору, кінцевий термін, до настання якого (включно) повинна бути повністю погашена заборгованість, була визначена - «21» серпня 2014 року.

Згідно з п. 3.2. ст. 3 Кредитного договору, за користування Кредитом Позичальник сплачує проценти за фіксованою процентною ставкою, яка встановлюється на весь період Кредитного договору в розмірі 19,0% річних.

Як визначено частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 ЦК України).

Відповідно до статей 546, 574 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, заставою. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Так, вирішуючи спір у даному провадженні, суд першої інстанції встановив, що між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_3 було укладено ряд договір банківського вкладу, а саме: №2630/4000/640714 від 30.09.2013 на суму депозиту - 200000 дол.США, зі строком розміщення по 05.10.2014 (включно); №263L/4000/646888 від 21.10.2013 на суму депозиту - 1100000 дол.США, зі строком розміщення по 26.10.2014 (включно); та №263L/4000/647336 від 22.10.2013 на суму депозиту - 400000 дол.США, зі строком розміщення депозиту по 27.10.2014 (включно).

При цьому, на забезпечення виконання позичальниками ТОВ «Капрі-Альфа», ТОВ «Капрі-Бетта», ТОВ «Капрі-Косметик», ТОВ «Капрі-трейт», ТОВ «Капрі-2000» зобов'язань за кредитним договором №1-0013/13/40-KL від 18.10.2013, між сторонами по даному провадженню були укладені:

1) договір застави №1-0389/13/40-ZS від 18.10.2013, де предметом застави є право банку на вимогу отримання грошових коштів в сумі 200000 дол.США, розміщених на рахунку НОМЕР_1 в ПАТ «БАНК ФОРУМ» за договором банківського вкладу №263L/4000/640714 від 30.09.2013;

2) договір застави №1-0393/13/40-ZS від 21.10.2013, де предметом застави є право банку на вимогу отримання грошових коштів в сумі 1100000 дол.США, розміщених на рахунку НОМЕР_2 в ПАТ «Банк Форум» за договором банківського вкладу №263L/4000/646888 від 21.10.2013;

3) договір застави №1-0392/13/40-ZS від 22.10.2013, де предметом застави є право банку на вимогу отримання грошових коштів в сумі 400000 дол.США, розміщених па рахунку НОМЕР_3 в ПАТ «Банк Форум» за договором банківського вкладу №263L/4000/647336 від 22.10.2013.

В пункті 5.3 договору застави №1-0389/13/40-ZS від 18.10.2013, №1-0393/13/40-ZS від 21.10.2013, №1-0392/13/40-ZS від 22.10.2013, сторони погодили, що для задоволення вимог заставодержателя в тому обсязі, який існує на момент фактичного задоволення, зокрема в сумі боргу за кредитом, процентами, неустойкою, комісіями, збитками, завданими простроченням виконання, витратами, пов'язаними з утриманням та зверненням стягнення на предмет застави, сторони домовились про відступлення заставодавцем права вимоги, що витікає із заставленого права, на користь заставодержателя на визначених договором умовами та порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини, що склалися між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «Капрі-Альфа», ТОВ «Капрі-Бетта», ТОВ «Капрі-Косметик», ТОВ «Капрі-трейт», ТОВ «Капрі-2000» з приводу виконання укладеного між ними кредитного договору №1-0013/13/40-KL від 18.10.2013, виконання за яким було забезпечено укладеними договорами застави, стали предметом судового розгляду в судах господарської юрисдикції.

Так, рішенням Господарського суду Черкаської області від 16.06.2015, ухваленим за результатами розгляду судової справи №925/2011/14 за позовом ПАТ «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» Соловйової Н.А. до ТОВ «Капрі-Альфа», ТОВ «Капрі-Бетта», ТОВ «Капрі-Косметик», ТОВ «Капрі-Трейд», ТОВ «Капрі-2000», треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_9 про стягнення заборгованості, позивачу було відмовлено у задоволенні пред'явлених до відповідачів позовних вимог.

Предметом спору в даній справі виступила заявлена позивачем до стягнення з позичальників заборгованість за кредитним договором №1-0013/13/40-KL від 18 жовтня 2013 року в розмірі 14335388,22 грн.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.10.2015 рішення господарського Черкаської області від 16.06.2015 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 16.02.2016 постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.10.2015 залишено без змін.

Постановою Верховного суду України від 14.12.2016 рішення господарського суду Черкаської області від 16.06.2015, постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.10.2015 та постанову Вищого господарського суду України від 16.02.2016 скасовано, справу передано на новий розгляд до господарського суду Черкаської області.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 24.02.2017 по справі №925/2011/14 в задоволенні первісного позову відмовлено повністю. При цьому, за результатами розгляду вказаної справи, судом було задоволено предявлені відповідачами зустрічні позовні вимоги, та відповідно зобов'язано ПАТ «Банк «Форум» - в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» Соловйової Н.А., вчинити дію - здійснити погашення заборгованості за кредитним договором шляхом зарахування коштів:

- ТОВ «КАПРІ-АЛЬФА», м. Черкаси, вул. Громова, 138, в сумі 2344059,94 грн. (в тому числі простроченої заборгованості по кредиту 2093000 грн., прострочені проценти за користування кредитом 213543,34 грн., 37516,60 грн. пені);

- ТОВ «Капрі-Бетта», в сумі 3963398,84 грн. (в тому числі простроченої заборгованості по кредиту 3538900 грн., прострочені проценти за користування кредитом 361064,77 грн., 63435,10 грн. пені);

- ТОВ «Капрі-Косметик», в сумі 1867520,31 грн. (в тому числі простроченої заборгованості по кредиту 1667500 грн., прострочені проценти за користування кредитом 170130,70 грн., 29889,61 грн. пені);

- ТОВ «Капрі-Трейд», в сумі 4816466,42 грн. (в тому числі простроченої заборгованості по кредиту 4300600 грн., прострочені проценти за користування кредитом 438779,01 грн., 77087,41 грн. пені);

- ТОВ «Капрі-2000», в сумі 1 343 942,68 грн. (в тому числі простроченої заборгованості по кредиту 1200000 грн., прострочені проценти за користування кредитом 122432,90 грн., 21509,78 грн. пені)

перед ПАТ «Банк «Форум» за кредитним договором №1-0013/13/40-KL від 18.10.2013р. в загальній сумі 14335388,22 грн. за рахунок депозитного рахунку:

- за договором банківського вкладу №2630/4000/640714 від 30.09.2013, що укладений між ПАТ «БАНК ФОРУМ» і поручителем ОСОБА_3;

- за договором банківського вкладу №263L/4000/646888 від 21.10.2013, що укладений між ПАТ «БАНК ФОРУМ» і поручителем ОСОБА_3 Також судом було вирішено питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Постановою Верховного Суду від 13 червня 2018 року по справі №925/2011/14, касаційну скаргу ПАТ «Банк «Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» залишено без задоволення, постанову Київського Апеляційного господарського суду від 16 травня 2017 року та Рішенням Господарського суду Черкаської області від 24 лютого 2017 року у справі №925/2011/14 - залишено без змін.

Дане судове рішення набрало законної сили.

Так, судами було встановлено, що 13.03.2014 Правлінням НБУ прийнята постанова №135 «Про віднесення ПАТ «Банк Форум» до категорії неплатоспроможних». Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 14.04.2014 №14 у ПАТ «Банк Форум» запроваджено тимчасову адміністрацію з 14.03.2014 по 13.06.2014.

На момент введення тимчасової адміністрації, тобто станом на 14.03.2014, у відповідачів була відсутня прострочена заборгованість за кредитним договором, а заявлена позивачем до стягнення сума коштів складається з процентів за користування кредитом починаючи з березня 2014 року та тіла кредиту починаючи з 22.08.2014 (після кінцевої дати погашення кредиту), що за твердженням позивача станом на 08.09.2014 загалом становило 14335388,22 грн.

При цьому, вказаним рішенням встановлено, що ПАТ «Банк Форум» з 01.04.2014 автоматично, тобто без будь-якого додаткового погодження з клієнтом (тобто з ОСОБА_3.) та без укладення з ним додаткових угод, набув право на грошові кошти, що знаходяться на депозитному вкладі заставодавця - ОСОБА_3, в сумі заборгованості по процентах позичальників ТОВ «Капрі-Альфа», ТОВ «Капрі-Бета», ТОВ «Капрі-Косметик», ТОВ «Капрі-Трейд», ТОВ «Капрі-2000» на користь ПАТ «Банк Форум» за кредитним договором №1-0013/13/40-KL від 18.10.2013, шляхом здійснення договірного списання депозитних грошових коштів в нарахованій позивачем сумі в рахунок погашення заборгованості, що призвело до погашення кредиторських вимог ПАТ «Банк Форум» в межах вартості предмету застави.

Також, господарським судом було встановлено, що до 13.03.2014 позичальники подавали до банку платіжні доручення на списання коштів та погашення заборгованості по кредиту, але банк повернув їх без виконання. Таку бездіяльність банку суд розцінив як умисне ним створення простроченої заборгованості позичальників.

Одночасно, суд дійшов висновку про те, що наявних на депозитних рахунках коштів достатньо для повного погашення заборгованості по кредиту та процентах за його користування до встановленого в Кредитному договорі строку, у зв'язку із чим кредиторські вимоги ПАТ «Банк Форум» по кредитному договору №1-0013/13/40-КL від 18.10.2013 недоведені.

Згідно положень ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, преюдиційним судовим рішенням було встановлено факт наявності у ПАТ «Банк Форум» права та можливості в односторонньому порядку звернути стягнення заборгованості за кредитним договором на грошові кошти, які знаходились на депозитних рахунках позивача шляхом їх списання. Судом було розцінено бездіяльність банку щодо несписання грошових коштів з депозитних рахунків ОСОБА_3 як умисне створення простроченої заборгованості, а також встановлено, що ухиляючись від реалізації набутого ним права задоволення своїх вимог кредитора за рахунок заставного майна, не зважаючи на відсутність заборони вчинення таких дій спеціальним законодавством про систему гарантування вкладів фізичних осіб, одночасно утримуючи у себе як кошти на поточних рахунках позичальників, так і належні заставодавцю кошти на депозитних рахунках, діє у такий спосіб з порушенням меж здійснення цивільних прав, встановлених статті 13 ЦК України, що не відповідає конституційним принципам та загальним принципам права, встановленим статтею 3 ЦК України.

Разом з тим, вищевказаним рішенням господарського суду у справі №925/2011/14 підтверджено у спірних правовідносинах поєднання ПАТ «Банк Форум» як кредитора і боржника в одній особі внаслідок отриманого права на задоволення своїх вимог за рахунок застави.

Відповідно до положень статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 593 ЦК України право застави припиняється у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою.

Також, згідно з ч.1 ст.28 Закону України «Про заставу», встановлено, що застава припиняється з припиненням забезпеченого заставою зобов'язання.

Установивши, що зобов'язання за Кредитним договором №1-0013/13/40-KL від 18 жовтня 2013 року є припиненими в силу закону, а саме у зв'язку з відсутністю заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що така обставина є підставою для припинення застави.

Доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування судом першої інстанції при вирішенні спору спеціального законодавства про систему гарантування вкладів фізичних осіб не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 23 Закону України «Про заставу», при заставі майнових прав реалізація предмета застави провадиться шляхом уступки заставодавцем заставодержателю вимоги, що випливає із заставленого права.

Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 32 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» якщо предметом забезпечувального обтяження є право грошової вимоги, звернення стягнення на нього здійснюється шляхом відступлення обтяжувачу відповідного права.

У відповідності до положень ст.212 ЦК України, особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов'язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина).

Згідно приписів п.п. 3, 4 ч.1 ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зокрема: 1) відступлення обтяжувачу права задоволення забезпеченої обтяженням вимоги у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є право грошової вимоги; 2) переказ обтяжувачу відповідної готової суми, у тому числі в порядку договірного списання, у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є гроші або цінні папери.

Згідно ст. 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: 1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; 2) примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; 3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку; 4) зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом; 5) нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами.

Обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється, зокрема, на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників.

За приписами п. 8 ч. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури ліквідації банку, зокрема, забороняється зарахування зустрічних вимог, в тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов'язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі внаслідок укладення будь-яких правочинів з іншими особами, крім банку, зарахування на вимогу однієї із сторін. Обмеження, встановлені цим пунктом, не поширюються на зобов'язання банку щодо зарахування зустрічних однорідних вимог, крім обмежень, прямо передбачених законом, у разі, якщо боржник банку одночасно є кредитором цього банку і грошові кошти спрямовуються на погашення зобов'язань за кредитом цього боржника перед цим банком за кредитними договорами, виключно з урахуванням того, що: за кредитним договором не було здійснено заміни застави, а саме не відбувалося зміни будь-якого з предметів застави на предмет застави, яким виступають майнові права на отримання коштів боржника, які розміщені на відповідних рахунках у неплатоспроможному банку, протягом одного року, що передує даті початку процедури виведення Фондом банку з ринку; кошти перебували на поточних та/або депозитних рахунках такого боржника на дату початку процедури виведення Фондом банку з ринку та договірне списання з цих рахунків передбачено умовами договорів, укладених між боржником і банком.

Згідно пункту 6 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

За приписом пункту 2 частини 2 статті 46 вказаного Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду від імені Фонду, що виконує функції з ліквідації банку банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси.

З аналізу зазначених вище норм випливає, що до закінчення технологічного циклу банку відноситься, зокрема, і повне погашення заборгованості перед банком по кредитних зобов'язаннях, а відтак, списання банком грошових коштів з депозитного рахунку клієнта, відкритого у цьому банку, із зарахуванням таких коштів в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Тобто фактичне погашення дебіторської заборгованості ПАТ «Банк Форум» за рахунку коштів застави - про що погоджено письмово - сприяє збереженню ліквідаційної маси банку, не призводить до її зменшення, не змінює черговості задоволення вимог вкладників банку та не порушує їх права і законні інтереси.

Аналогічні правові позиції викладені у Постанові Верховного суду України від 24.10.2011р. у справі №3-112гс115, в якій визначено можливість переходу права вимоги по договору (з відкладальною умовою) під час процедури ліквідації банку та вказано, що автоматичне відступлення прав вимоги не стосується черговості задоволення вимог кредиторів та не заборонено чинним законодавством.

При цьому, колегія суддів не може прийняти до уваги, як підставу для скасування рішення суду першої інстанції, твердження сторони відповідача про те, що позивачем до тимчасової адміністрації раніше було подано заяву про включення її до списку кредиторів банку по укладеним із відповідачем договорам депозиту, за якими права майнової вимоги були передані останньому в заставу, з тих підстав, що подання такої заяви відбулось до ухвалення господарським судом рішення про зобов'язання банку здійснити погашення заборгованості за основним зобов'язання, забезпеченого заставою, шляхом зарахування коштів з депозитних рахунків за договорами банківського вкладу №2630/4000/640714 від 30.09.2013 та №263L/4000/646888 від 21.10.2013. Одночасно, на момент подачі такої заяви про включення до списку кредиторів банківської установи, що ліквідується, позивач в силу вимог спеціального законодавства була обмежена тридцятиденним строком для її подачі, в той час коли питання про звернення стягнення на заставу порушено не було.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду відповідають обставинам справи та нормам матеріального права.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Всі висновки суду першої інстанції щодо пред'явлених у рамках даної справи позовних вимог повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Обставин, які б давали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга не містить.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суд першої інстанції ухвалив правильне по суті рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не знаходить.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість ухваленого по даній справі рішення, відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 03 липня 2018 року залишити без змін, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови суду складено 21.02.2019.

Судді:

Л.Д.Поливач

А.М.Стрижеус

О.І.Шкоріна