Справа № 703/2002/18
31 січня 2019 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого-судді Опалинської О.П.
при секретарі судового засідання Бойко Л.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-
ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина на період навчання.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебував в зареєстрованому шлюбі з 11 листопада 1996 року по 31 січня 2005 року. Від шлюбу мають спільного сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на даний час навчається та потребує допомоги, а тому звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на період навчання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23 річного віку.
Позивач в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву в якій просив справу розглядати без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягав, проти винесення заочного рішення суду не заперечував.
Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча про день і час розгляду справи повідомлявся вчасно і належним чином.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
За згодою позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося.
Суд вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи вважає позовну заяву ОСОБА_1 обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного.
Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).
Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання й у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у випадку припинення навчання.
Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 6 від 15 травня 2006 року судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання) виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.
Рішенням ОСОБА_4 міськрайсуду Черкаської області від 01 січня 2005 року шлюб, який був укладений 20 січня 1997 року між сторонами розірваний (а.с. 6).

Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-СР №077487 виданого 19 жовтня 2000 року ОСОБА_4 сільською радою Смілянського району Черкаської області позивач та відповідач є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Як вбачається з довідки ОСОБА_4 коледжу харчових технологій НУХТ № 1374 від 14 червня 2018 року ОСОБА_3 дійсно є студентом 2 курсу денної форми навчання, термін навчання закінчується 30 червня 2020 року (а.с. 5).

Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Суд вважає, що за віком відповідач є працездатною особою, доводів на предмет скрутного матеріального становища чи незадовільного стану здоровя, або ж суттєвих змін у сімейному стані, які б унеможливлювали нею сплату аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, суду не подала, за таких обставин, суд приходить до беззаперечного висновку про можливість їх сплати останньою.

Розмір аліментів визначений позивачем у розмірі 1/4 частки від всіх видів доходів відповідача, є тим мінімумом, який мати в силу свого батьківського обовязку за законом повинна сплачувати дитині та який не призведе до порушення її прав та інтересів, а також те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 704 гривень 80 копійок.

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 185, 199, 200 СК України, ст.ст. 141, 206, 223, 247, 259, 263-265, 273, 274, 279, 354, 430 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 6 від 15 травня 2006 року, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина на період навчання - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки с. Миколаївка, Смілянського району, Черкаська область, вул. Гагаріна, 7, РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, аліменти на період навчання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 21 червня 2018 року і до закінчення ним навчання, але не довше ніж до досягнення 23-х річного віку.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки с. Миколаївка, Смілянського району, Черкаська область, вул. Гагаріна, 7, РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

В частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць рішення підлягає до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене в 30-денний строк з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області, а особи, які не були присутні під час проголошення рішення протягом 30 днів з дня його отримання.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не буде скасовано.

Сторони у справі :

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, житель ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителька с. Миколаївка, Смілянського району, Черкаська область, вул. Гагаріна, 7, РНОКПП НОМЕР_1.

Головуючий О.П.Опалинська