Справа №466/8303/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2019 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

у складі головуючого судді Фролової Л.Д.,

за участі:

секретаря судового засідання Остапчук М.Ю.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

18 жовтня 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги мотивував тим, що 01 жовтня 2015 року позивач надав відповідачу у позику грошові кошти в розмірі 44000,00 грн., які останній зобов`язувався повернути до 01 листопада 2015 року. Відповідач своєчасно не виконав свого грошового зобов`язання, внаслідок чого ОСОБА_1 , на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України, отримав право вимоги до відповідача на оплату суми боргу, 3% річних та інфляційних втрат. Просить суд стягнути з ОСОБА_2 суму боргу - 44 000 гривень, суму інфляційних втрат 16958,33 грн., 3% річних 3916,60 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 19 жовтня 2018 року вказана справа направлена до Галицького районного суду м.Львова за підсудністю.

09 січня 2019 року ухвалою судді Галицького районного суду м. Львова Зубачик Н.Б. відкрито провадження у справі, вирішено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У зв`язку із припиненням повноважень судді ОСОБА_3 ., 21 січня 2019 року у відповідності до вимог п. 15.14 Перехідних положень ЦПК України здійснений повторний автоматичний розподіл справи. Автоматизованою системою документообігу суду визначено головуючого суддю по справі Фролову ОСОБА_4 .Д. На підставі ухвали суду від 24 січня 2019 року справу прийнято до провадження.

Позивач в судовому засідання позов підтримав, з підстав викладених у ньому та просив задовольнити.

Ухвала про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою, повісткою та доданими до неї матеріалами направлялися на адресу відповідача зазначену у позовній заяві. Між тим, вказані документи повернулися до суду без вручення з відміткою поштового відділення «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення». Відповідно до п.п. 91, 99, 100, 101 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 270 від 05 березня 2009 року, поштові відправлення, поштові перекази доставляються оператором поштового зв`язку адресатам на поштову адресу або видаються в об`єкті поштового зв`язку. Рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка" та "Судове повідомлення", які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім`ї за умови пред`явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв`язки з адресатом.

У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. У разі, коли адресата неможливо повідомити про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу за номером телефону, зазначеним відправником у поштовій адресі, до його абонентської поштової скриньки вкладається повідомлення про надходження такого поштового відправлення, поштового переказу.

Відповідно до ч. ч. 3, 9 ст. 130 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку або судове повідомлення, не виявлено в місці проживання, повістку або повідомлення під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку чи повідомлення, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. У разі відмови адресата одержати судову повістку чи повідомлення особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку або повідомлення, вважається повідомленою.

Виходячи з цього, порядку повідомлення адресата про надходження судової повістки або повідомлення, неявка адресата за її отриманням у поштовому відділенні є відмовою від її отримання, а тому повідомлення відповідача про судові засідання вважається належним.

Крім цього, згідно з ч.11 ст.128 ЦПК України виклик відповідача до суду був здійснений через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України (через веб-сайт Галицького районного суду м.Львова).

Відповідач в судові засідання не з`явився. Відзив на позов, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи за відсутністю відповідача до суду не надходило. Тому, за згодою позивача, у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив справу слухати у заочному порядку.

Заслухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

ОСОБА_1 надав в борг ОСОБА_2 44000,00 гривень з кінцевим терміном повернення до 01 листопада 2015 року, про що останнім надано розписку, оригінал якої міститься в матеріалах справи.

Вказані кошти у визначений договором строк повернуто не було.

Частиною першою статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною першою статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Тлумачення статей 1046 та 1047 ЦК України свідчить, що по своїй суті розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видає боржник (позичальник) кредитору (позикодавцю) за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Вказаний висновок суду узгоджується з правової позицією, викладеною в постанові Верховного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 187/16/17-ц.

Суд виходить з того, що розписка від 01 жовтня 2015 року підтверджує не лише укладення договору позики, а й отримання ОСОБА_2 від ОСОБА_1 грошових коштів із зобов`язанням повернути їх. При цьому, наявність оригіналу розписки у позивача (позикодавця) згідно з положеннями статті 545 ЦК України свідчить, що зобов`язання з повернення позики позичальниками не виконано.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що основна сума боргу в розмірі 44 000,00 грн. підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1

За умови невиконання позичальниками свого зобов`язання із повернення отриманих коштів, позичальники несуть тягар наслідків, передбачених ст.1050 ЦК України, у якій зазначено, що у випадку своєчасного не повернення суми позики, позичальник зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга статті 625 ЦК України).

Відповідач має грошове зобов`язання перед позивачем, що підтверджується розпискою, кошти, отримані у позику, не повернуті. З огляду на те, що відповідач порушив вказане грошове зобов`язання, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до статті 625 ЦК України.

Суд вважає вірний представлений ОСОБА_1 розрахунок інфляційних втрат та трьох відсотків річних за договором позики за період з 01 листопада 2015 року до 18 жовтня 2018 року, згідно якого стягненню підлягає сума інфляційних втрат 16958,33 грн., 3% річних 3916,60 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до вимог ст.ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Враховуючи вищевикладене суд, дійшов висновку, що позивачем доведено підставність та обґрунтованість позовних вимог, позов підлягає до задоволення в межах заявлених позовних вимог. З ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути заборгованість за вказаним договором позики у розмірі 44000,00 грн., інфляційні втрати 16958,33 грн. та три проценти річних 3916,60 грн.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, у зв`зку із задоволення позову, з відповідача на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачена сума судового збору у розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст. ст. 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики 44 000 (сорок чотири тисячі) гривень, суму інфляційних втрат 16958,33 грн., 3% річних 3916,60 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 704 гривні 80 копійок, всього 65579 (шістдесят п`ять тисяч п`ятсот сімдесят дев`ять) гривень 73 копійки.

Позивач (стягувач): ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач (боржник): ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Рішення ухвалене в нарадчій кімнаті, в судовому засіданні 15 травня 2019 року проголошено його вступну та резолютивну частини.

Повний текст рішення складений 20 травня 2019 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.Д. Фролова