08.07.2019
Справа № 642/2648/97
Провадження № 2-в/642/642/1/19

5 липня 2019 року м. Харків
Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді - Шрамко Л.Л.,
з участю секретаря - Тугая К.В.,
позивачки - ОСОБА_1 ,
представника позивачки - ОСОБА_2 ,
відповідача- ОСОБА_3 ,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного провадження цивільну справу за заявою позивачки ОСОБА_1 про часткове відновлення втраченого провадження,
позивачка- ОСОБА_4 , відповідач- ОСОБА_3 ,
Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду 18 квітня 2019 року з заявою, в якій просить відновити втрачене судове провадження у цивільній справі № 2024/2-1810/11 за її позовом, а також позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання договору дійсним, визнання права власності на нерухоме майно та перерозподіл ідеальних часток у праві власності на нерухоме майно в частині тексту рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 12 серпня 2011 року.
В обґрунтування заяви посилається на те, що рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 12.08.2011 р. були повністю задоволені її позовні вимоги, а також позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання договору дійсним, визнання права власності на нерухоме майно та перерозподіл ідеальних часток у праві власності на нерухоме майно, та визнано дійсним договір купівлі-продажу 16/100 частин квартири спільного заселення № АДРЕСА_1 , розташованої АДРЕСА_2 з відповідною частиною місць спільного користування, фактично укладений між нею позивачкою ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ; визнано за нею та ОСОБА_6 право власності в рівних частках за кожною на 16/100 частин квартири спільного заселення АДРЕСА_3 ; перерозподілено частки співвласників , а саме її- ОСОБА_1 , та ОСОБА_7 у праві власності на квартиру АДРЕСА_3 , визнано, що їй позивачці - на
праві спільної часткової власності належить 76/100 частини вказаної квартири, а ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності належить 24/100 частини вказаної квартири. Рішення набуло чинності, виконано та зареєстровано в законному порядку,
На сьогоднішній день вона має намір розпорядитися своїм майном, але реєстраційними органами була встановлена відсутність зазначеного рішення в ЄДРСР, що значно ускладнює їй процедуру розпорядження власним майном. Вона звернулась до Ленінського районного суду м.Харкова з заявою про видачу копії рішення суду з метою з`ясування, чи можливо на сьогоднішній день відправити зазначене рішення до Єдиного державного реєстру судових рішень. Листом Ленінського районного суду м. Харкова №01.21/649/2018 від 08.11.2018 р. її повідомлено про те, що вказана цивільна справа в архіві суду не зберіглась. Обставини втрати судового провадження їй не відомі.
Отже, на теперішній час у неї виникла необхідність відновити втрачене судове провадження в частині судового рішення та отримати його копію.
Ухвалою Ленінського районного суджу м.Харкова від 22 квітня 2019 року відкрито провадженні у справі, відповідно до ч.3 ст. 493 ЦПК України справу призначено до судового розгляду в спрощеному позовному провадженні.
Цією ж ухвалою за клопотанням заявника витребувано з КП «ХМ БТІ» Харківської міської ради копію інвентаризаційної справи на квартиру за адресою: АДРЕСА_4 .
В судовому засіданні заявник- позивачка ОСОБА_1 , її представник ОСОБА_2 заяву підтримали, пославшись на викладені в заяві обставини. Зазначили, що право власності сторін на підставі рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 12 серпня 2011 року зареєстровано в КП «Харківське міське БТІ» у встановленому порядку, однак для розпорядження квартирою позивачці необхідна копія рішення суду, внесеного до Єдиного державного реєстру судових рішень, тому без відновлення втраченого провадження в частині цього рішення позивачка не може реалізувати свої права власника. Позивачка ОСОБА_1 підтвердила, що вона, її дочка ОСОБА_8 особисто приймали участь у судовому засіданні при розгляді вказаної цивільної справи.
В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 заяву підтримав, пояснив, що дійсно було винесено рішення Ленінським районним судом м.Харкова, та він повністю підтверджує обставини, на які посилається позивачка. Він є рідним братом позивачки ОСОБА_1 та дядьком ОСОБА_4 . Він не пішов до нотаріальної контори з метою нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу 16/100 частин квартири , що і було причиною звернення у 2011 році позивачів до суду. Наявність такого рішення він підтверджує та надає суду для огляду копію цього рішення разом з витягом про реєстрацію права власності на житло, з мокрою печаткою суду. Судовий розгляд було проведено в його відсутності, оскільки він подавав суду заяву, в якій просив справу розглядати без нього, позов визнав.
Позивачка ОСОБА_8 будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, подала заяву з проханням справу розглядати у її відсутності, проти задоволення заяви не заперечувала.
За таких обставин відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивачки ОСОБА_8 .
Суд, опитавши позивачку ОСОБА_1 , її представника, відповідача ОСОБА_3 , допитавши як свідків позивачку ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи т надані докази, встановив такі факти та правовідносини.
З роздруківки з комп`ютерної програми Д-3 системи документообігу Ленінського районного суду м.Харкова вбачається така інформація:
- 21.07.2011 складена обліково-статистична карта на цивільну справу (позовне провадження), позивач ОСОБА_1 , про визнання договору дійсним, № рядку звіту 26, єдиний унікальний номер справи 2024/2-1810/11, провадження по справі № 2/2024/5383/11, яка надійшла уперше. Вказана цивільна справа передана у провадження судді Іванісової Л.О.;
-.в обліково-статистичній карті на цивільну справу № 2024/2-1810/11 в рядку 6.4.внесено дату відкриття провадження 22.07.2011; в рядку 17.2 внесено дату розгляду справи 12.08.2011; та в рядку 18.1.1. міститься запис про те, що заяву задоволено повністю.
Матеріали інвентаризаційної справи містять копію рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 12 серпня 2011 року у справі № 2024/2-1810/11 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання договору дійсним, визнання права власності на нерухоме майно та перерозподіл ідеальних часток у праві власності на нерухоме майно, на яке посилається позивачка.
Допитані в судовому засіданні згідно з положеннями ч.2 ст. 493 ЦПК України як свідки позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 підтвердили, що вказана цивільна справа розглядалась Ленінським районним судом м.Харкова та дійсно було винесено рішення суду від 11 серпня 2011 року, яке мститься в матеріалах інвентаризаційної справи, та на підставі якого було зареєстровано право власності позивачів на квартиру..
Відповідач надав суду для огляду належним чином оформлену копію вказаного рішення з мокрою печаткою суду, а також витяг КП «Харківське міське БТІ» про реєстрацію на підставі цього рішення права власності на квартиру, з мокрою печаткою.
Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 172130714 від 01.07.2019, право власності на квартиру АДРЕСА_5 на підставі рішення Ленінського районного суду м.Харкова у справі № 2024/2-1810/11 від 12.08.2011 зареєстровано 26.10.11 за ОСОБА_1 на 76/100 частин, та за ОСОБА_4 на 24/00 частини.
Позивачка ОСОБА_1 зверталась до Ленінського районного суду м.Харкова з заявою щодо видачі копії рішення суду та відправлення рішення до Єдиного державного реєстру судових рішень. Листом голови Ленінського районного суду м. Харкова №01.21/649/2018 від 08.11.2018 р. її повідомлено про те, що вказана цивільна справа до архіву суду не надходила, надати іншу інформацію немає можливості.
Суд, оцінивши вказані докази, приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст.489 ЦПК України втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.
Відповідно до ст. 490 ЦПК України, заява про відновлення втраченого судового провадження подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Відповідно до ч. 3 ст.493 ЦПК України, розгляд заяви про відновлення втраченого судового провадження здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи з урахуванням особливостей, передбачених цим розділом, протягом тридцяти днів з дня надходження заяви до суду.
Згідно з ч.1 ст.494 ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.
Відповідно до ст.495 ЦПК України, у справі про відновлення втраченого -провадження заявник звільняється від оплати судових витрат.
З п. п. 4,7 частини 1 статті 493 ЦПК України вбачається, що при розгляді заяви про відновлення втраченого провадження суд бере до уваги, зокрема, будь-які документи і матеріали, подані учасниками судового процесу за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.
Надані сторонами, а також КП «Харківське міське БТІ» Харківської міської ради копії вказаного рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 12 серпня 2011 року, наведена інформація щодо вказаної цивільної справи у комп`ютерній програмі суду Д-3, є належними, достовірними, допустимими та достатніми доказами у даній справі.
З зазначених доказів судом достовірно встановлено, що вказана цивільна справа № 2024/2-1810/11 дійсно перебувала у провадженні Ленінського районного суду м.Харкова, та рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 12.08.2011 р. були повністю задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання договору дійсним, визнання
права власності на нерухоме майно та перерозподіл ідеальних часток у праві
власності на нерухоме майно, та визнано дійсним договір купівлі-продажу 16/100 частин квартири спільного заселення №10,
АДРЕСА_2 з відповідною частиною місць спільного користування, фактично укладений між ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 ; визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_6 право власності в рівних частках за кожною на 16/100 частин квартири спільного заселення АДРЕСА_3 ; перерозподілено частки співвласників ОСОБА_1 , та ОСОБА_7 у праві власності на квартиру
АДРЕСА_3 , визнано, що ОСОБА_1 на
праві спільної часткової власності належить 76/100 частини вказаної квартири, а ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності належить 24/100 частини вказаної квартири.
Матеріали цивільної справи № 2024/2-1810/11 до архіву не надходили, що дає підстави для висновку про втрату судового провадження.
На підставі вказаних зібраних і перевірених матеріалів суд вважає встановленим зміст рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 11 серпня 2011 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання договору дійсним, визнання права власності на нерухоме майно та перерозподіл ідеальних часток у праві власності на нерухоме майно.
Відновлення втраченого судового провадження в частині судового рішення необхідно заявнику для отримання копії судового рішення, яке підлягає внесенню до Єдиного державного реєстру судових рішень, для можливості в подальшому розпоряджатись майном.
За таких обставин надані матеріали є достатніми для відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі в частині тексту рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 12 серпня 2011 року, тому заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 89, 488-495 ЦПК України, суд
Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 ) про часткове відновлення втраченого провадження, позивачка- ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 ), відповідач- ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_6 ), про часткове відновлення втраченого судового провадження задовольнити.
Відновити втрачене судове провадження у цивільній справі 2024/2-1810/11 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання договору дійсним, визнання права власності на нерухоме майно та перерозподіл ідеальних часток у праві власності на нерухоме майно в частині тексту рішення Ленінського районного суду м.Харкова від
12 серпня 2011 року такого змісту:
Справа № 2024/2-1810/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2011 року Ленінський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді Іванісової Л. О.,

за участю секретаря - Клименко Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання договору дійсним, визнання права власності на нерухоме майно та перерозподіл ідеальних часток у праві власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_9 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання договору дійсним, визнання права власності на нерухоме майно та перерозподіл ідеальних часток у праві власності на нерухоме майно, посилаючись на те, що ОСОБА_1 , ОСОБА_10 та ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності належить 48/100 частин квартири спільного заселення АДРЕСА_1 житлового АДРЕСА_7 АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 05.02.1996 року; 17/100 частин вищезазначеної квартири належить ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 14.05.2002 року та 35/100 частин належать їй на підставі договору купівлі-продажу частини квартири від 15.12.2004 року. В січні 2009 року відповідач ОСОБА_3 звернувся до позивачів з пропозицією про купівлю належної йому частину в розмірі 16/100 спірної квартири за 6000 грн., так як йому негайно були потрібні гроші, на що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 дали згоду, та, оскільки є близькими родичами та зберігають доброзичливі стосунки, передали ОСОБА_3 суму в 6000 грн., про що отримали розписку, та на що останній обіцяв терміново оформити документи та зобов`язався в строк до 01.03.2009 року укласти нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу частки квартири, але свої зобов`язання не виконав, в спірній квартирі не проживає, укласти договір купівлі-продажу відмовляється, посилаючись на зайнятість на роботі. Вищезазначені обставини порушують права позивачів, оскільки позбавляє можливості в повному обсязі володіти та розпоряджатися фактично належним їм майном, у зв`язку з чим просять визнати дійсним договір купівлі-продажу 16/100 частин квартири спільного заселення № 10, розташованої АДРЕСА_2 з відповідною частиною місць спільного користування, фактично укладений між ОСОБА_1 , ОСОБА_11 шлюбі - ОСОБА_12 та ОСОБА_3 ; визнати за ОСОБА_13 та ОСОБА_14 право власності в рівних частках за кожною на 16/100 частин квартири спільного заселення АДРЕСА_3 ; перерозподілити частки співвласників ОСОБА_1 та ОСОБА_15 у праві власності на квартиру АДРЕСА_3 ; визнати, що ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить 76/100 частини квартири АДРЕСА_3 , а 24/100 частини зазначеної квартири на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_4 .

В судове засідання позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з`явилися, позов підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував, просив справу розглянути за його відсутністю.

Суд, вислухавши пояснення позивачів, вивчивши матеріали справи, встановив наступні факти та правовідношення.

Як вбачається зі свідоцтва про право власності на житло від 05.02.1996 року 48/100 частини квартири спільного заселення АДРЕСА_1 в АДРЕСА_7 АДРЕСА_2 на праві спільної власності належать ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , також підтверджується технічним паспортом Харківського міського бюро технічної інвентаризації на квартиру спільного користування АДРЕСА_1 в будинку АДРЕСА_2 .

Згідно договору дарування від 14.05.2002 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Харківської державної нотаріальної контори, ОСОБА_16 М. Ф. подарувала ОСОБА_17 .В 17/100 частин квартири спільного користування АДРЕСА_8 10 в будинку АДРЕСА_2 з відповідною частиною місць спільного користування, що також підтверджується: технічним паспортом Харківського міського бюро технічної інвентаризації на квартиру спільного користування АДРЕСА_8 10 в будинку АДРЕСА_2 від 02.04.2002 року.

З договору купівлі-продажу частини квартири від 05.12.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, вбачається, що ОСОБА_18 , діяла в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_19 , передала у власність - ОСОБА_1 35/100 частини квартири спільного користування АДРЕСА_8 10 в будинку АДРЕСА_2 , що зареєстрований в Комунальному підприємстві «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» (технічний паспорт від 20.10.2004 року) та про що в Державному реєстру правочинів зроблений відповідний запис № 329398.

З розписки ОСОБА_3 від 21.01.2009 року вбачається, що він отримав від ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в рахунок своєї 16/100 частини квартири спільного користування АДРЕСА_8 10 в будинку АДРЕСА_2 , гроші в сумі 6000 грн. та зобов`язується в строк до 01.03.2009 року укласти договір купівлі-продажу на зазначену частину квартири.

Згідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 від 22.09.2007 року, виданим відділом РАЦС по м. Харкову № 1 Харківського обласного управління юстиції, ОСОБА_4 (до шлюбу - ОСОБА_8 ) уклала шлюб з ОСОБА_20 .

Як вбачається з ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджуються письмовими доказами, і відбулося часткове або повне виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним, у цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно до ст. 356 ЦК України власність двох або більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

В силу ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбанні майна. Співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників з додержанням встановленого порядку використання спільного майна.

Зі ст. 361 ЦК України вбачається, що співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Згідно до ст. 363 ЦК України частка у праві спільної часткової власності переходить до набувача за договором з моменту укладення договору, якщо інше не встановлено домовленістю сторін, а частка у праві спільної часткової власності за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, переходить до набувача з моменту такого посвідчення, або набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Статтею 392 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання дійсним договору купівлі-продажу 16/100 частин квартири спільного заселення № АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 з відповідною частиною місць спільного користування, фактично укладеного між ОСОБА_1 , ОСОБА_21 (у шлюбі -- ОСОБА_12 та ОСОБА_3 ; визнання за ОСОБА_13 та ОСОБА_14 права власності в рівних частках за кожною на 16/100 частин квартири спільного заселення АДРЕСА_3 ; перерозподілу частки співвласників ОСОБА_1 та

ОСОБА_15 у праві власності на квартиру АДРЕСА_3 ; визнання, що ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить 76/100 частини квартири АДРЕСА_3 , а 24/100 частини зазначеної квартири на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_4 є обґрунтованими, позиція позивачів щодо них є доведеною та підлягаючою задоволенню, оскільки позивачами фактично був укладений договір купівлі-продажу частини квартири, свої обов`язки за цим договором позивачами були виконані в повному обсязі, але по незалежним від їх волі обставинам відповідач обов`язки щодо оформлення документів та укладення нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу не виконав, від укладення такого договору ухиляється, що визнано самим відповідачем, який позов визнав в повному обсязі, що таким чином порушує права позивачів як власників майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 118, 119, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 220, 356, 357, 361, 363, 392 ЦК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_4 задовольнити в повному обсязі.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу 16/100 частин квартири спільного заселення № АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 з відповідною частиною місць спільного користування, фактично укладений між ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_6 право власності в рівних частках за кожною на 16/100 частин квартири спільного заселення АДРЕСА_3 .

Перерозподілити частки співвласників ОСОБА_1 та ОСОБА_22 у праві власності на квартиру АДРЕСА_3 , визнавши, що ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить 76/100 частини квартири АДРЕСА_3 , а ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності належить 24/100 частини квартири АДРЕСА_3 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, або якщо рішення було ухвалене за відсутності осіб, що приймають участь у справі, протягом 10 днів з моменту отримання рішення.

Суддя - підпис - Л.О. Іванісова

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали.

Повна ухвала складена 8 липня 2019 року.

Суддя Л.Л. Шрамко