ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/7051/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Грицак Р.М.
Провадження № 22-з/4817/18/19 Доповідач - Щавурська Н.Б.
Д О Д А Д К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 травня 2019 року м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі:
головуючого - Щавурська Н.Б.
суддів - Сташків Б. І., Хома М. В.,
з участю секретаря - Сович Н.А.
розглянувши у письмовому провадженні клопотання Ступківської сільської ради Тернопільського району, у цивільній справі № 607/7051/15-ц про винесення додаткової постанови щодо розподілу судових витрат у справі за позовом прокуратури Тернопільської області в інтересах держави в особі Ступківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області до Тернопільської районної державної адміністрації, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області про визнання незаконним та скасування розпоряджень, визнання недійсним свідоцтва про право власності на землю, витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння,
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 жовтня 2018 року позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано розпорядження голови Тернопільської РДА № 509 від 12 травня 2010 року про складання проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,64 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту на території Ступківської сільської ради. Визнано незаконним та скасовано розпорядження голови Тернопільської РДА № 1328-од від 10 грудня 2012 року, яким затверджено проект землеустрою та передано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,64 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту на території Ступківської сільської ради. Визнано недійсним свідоцтво за № 13501228 від 27 листопада 2013 року про право власності на нерухоме майно - земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_1 Витребувано з незаконного володіння ОСОБА_2 та зобов`язано повернути земельну ділянку площею 0,64 га на користь держави в особі Ступківської сільської ради Тернопільського району Тернопільській області.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 04 квітня 2019 року рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 жовтня 2018 року в частині задоволення позовних вимог Прокуратури Тернопільської області в інтересах держави в особі Ступківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання незаконним та скасування розпорядження голови Тернопільської РДА № 509 від 12 травня 2010 року про складання проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,64 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту на території Ступківської сільської ради - скасовано. Ухвалено в цій частині нове рішення, яким у позові прокуратури Тернопільської області в інтересах держави в особі Ступківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області до Тернопільської районної державної адміністрації, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області про визнання незаконним та скасування розпорядження голови Тернопільської РДА № 509 від 12 травня 2010 року про складання проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,64 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту на території Ступківської сільської ради відмовлено.

В частині вирішення решти позовних вимог рішення залишено без змін.

05 квітня 2019 року представник Ступківської сільської ради Тернопільського району адвокат Гарагуц І.Ф. звернувся до апеляційного суду з клопотанням про винесення додаткової постанови щодо розподілу судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За ч. 13 ст. 141 якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно вимог п.п. в). п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції повинна містити в тому числі розподіл судових витрат понесених у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Як вбачається зі змісту мотивувальної та резолютивної частини постанови Тернопільського апеляційного суду від 04 квітня 2019 року, частково скасовуючи рішення суду першої інстанції, судом апеляційної інстанції не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Зазначена обставина відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України є підставою для ухвалення судом апеляційної інстанції додаткового рішення.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано ст. 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами із наданням, зокрема, розрахунків (калькуляції) вартості правової допомоги, а не лише з визначенням загальної вартості наданої допомоги. Такий розрахунок може бути відображений у звіті про виконану роботу, розрахунку чи акті здачі-приймання робіт із конкретизацією кожної вчиненої процесуальної дії.

Згідно положень ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У відповідності до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, у тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК).

За ч.ч. 2, 3, 4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються разом з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною восьмою ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.

Як вбачається з долученої до матеріалів справи в суді апеляційної інстанції додаткової угоди до договору № 1 від 04.01.2019 року про надання юридичних послуг на представництво інтересів Ступківської сільської ради Тернопільського району в суді апеляційної інстанції адвокатом Гарагуц І.Ф., між сторонами даної додаткової угоди (п. 2 договору про надання юридичних послуг) досягнуто домовленості про сплату адвокату грошової винагороди в розмірі 3000 грн. (т. 2 а.с. 207).

Із протоколів судових засідань Тернопільського апеляційного суду від 15.01.2019 року (т. 2 а.с. 193), від 07.02.2019 року ( т. 2 а.с. 213), від 18.02 2019 року (т. 2 а.с. 218), від 20.03.2019 року (т. 2 а.с. 242), від 04.04.2019 року (т. 2 а.с. 247), вбачається, що адвокат Гарагуц І.Ф. брав участь у розгляді даної справи.

Разом з тим, заявником Ступківською сільською радою не подано належних доказів на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, а саме: переліку складових послуг, наданих адвокатом в суді апеляційної інстанції; розрахунку вартості складових наданих послуг, акта здачі-приймання наданих послуг, платіжного документа про оплату таких послуг, що позбавляє суд можливості надати обґрунтований висновок про наявність підстав для відшкодування заявлених стороною позивача витрат.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що не підтверджені документально витрати позивача на правову допомогу відшкодуванню не підлягають.

Окрім цього, апеляційним судом при прийнятті своєї постанови, якою частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 , не було вирішено питання й щодо розподілу інших судових витрат.

Так, згідно вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК).

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

У відповідності до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається із матеріалів справи, за подання позовної заяви прокуратурою Тернопільської області в інтересах Ступківської сільської ради судовий збір не сплачувався, всі судові витрати пов`язані із розглядом даної позивач просив стягнути із відповідачів.

За подання ж апеляційної скарги відповідачем ОСОБА_1 було сплачено 1057 грн. 20 коп. та 1866 грн. судового збору (всього 2923, 20 грн.).

Беручи до уваги наведені норми закону й враховуючи те, що постановою апеляційного суду Тернопільської області від 04.04.2019 року частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 , рішення Тернопільського міськрайонного суду в частині визнання незаконним та скасування розпорядження голови Тернопільської РДА про складання проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки скасовано й прокуратурі Тернопільської області в цій частині в позові відмовлено, а також, те, що на час прийняття апеляційним судом нового рішення позивач, яким є прокуратура Тернопільської області, не звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог закону, колегія суддів приходить до висновку, що з прокуратури Тернопільської області в користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 730 грн. 80 коп. сплаченого ним за подання апеляційної скарги судового збору в частині однієї з вимог немайнового характеру, в задоволенні якої позивачу було відмовлено.

Керуючись ст.ст. 133 ч. 1, ч. 3 п. 1; 137 ч. 2; 141 ч. ч. 1, 2 п. 1, ч. 13; 259 ч.ч. 1, 2, 8; 270 ч. 1 п. 3; 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п.п. 1, 3, 4; 381 ч.1; 382 ч. 1 п. 4 п.п. в).; 384 ч. 1; 389 ч. 1 п. 1; 390 ч. 1; 391 ч. 1 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалити в справі № 607/7051/15-ц за позовом прокуратури Тернопільської області в інтересах держави в особі Ступківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області до Тернопільської районної державної адміністрації, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області про визнання незаконним та скасування розпоряджень, визнання недійсним свідоцтва про право власності на землю, витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння додаткове рішення в частині судових витрат.

Стягнути з Прокуратури Тернопільської області (вул. Листопадова, 4 м. Тернопіль) в користь ОСОБА_1 (ід. номер НОМЕР_2 , прож. АДРЕСА_1 ) 730 (сімсот тридцять) грн. 80 (вісімдесят) коп. судових витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді апеляційної інстанції.

У задоволенні клопотання Ступківської сільської ради Тернопільського району стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн. відмовити.

Додаткове рішення набирає законної сили з моменту його підписання і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції в особі Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 16 травня 2019 року.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи