Ухвала

26 червня 2019 року

м. Київ

справа №338/568/17

провадження №61-47901ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

Висоцької В. С. розглянув касаційну скаргу відділу зони ЧАЕС Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області на рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 07 грудня 2017 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 05 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, відділу зони ЧАЕС Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, Державної казначейської служби України про стягнення упущеної вигоди,

ВСТАНОВИВ:

20 грудня 2018 року відділ зони ЧАЕС Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області звернувся із касаційною скаргою на рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 07 грудня 2017 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 05 листопада 2018 рокув указаній вище справі, яку ухвалою Верховного Суду від 22 грудня 2018 року залишено без руху з наданням строку для виконання вимог ухвали з метою усунення недоліків, а саме: подачі заяви про поновлення строку, навівши інші поважні причини для поновлення строку, сплати судового збору, зазначення ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, а також роз`яснено про наслідки її невиконання.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 22 грудня 2018 року заявником надано клопотання, у якому, порушено питання про поновлення строку на касаційне оскарження зазначених судових рішень.

Заявник зазначає, що звернувся до суду із касаційною скаргою

12 листопада 2018 року, що підтверджує копією квитанції доданої до заяви.

Проте, зі штемпеля на конверті, в якому надійшла касаційна скарга, вбачається дата направлення 19 листопада 2018 року, тобто поза межами встановленого строку на касаційне оскарження.

Таким чином, суд не бере до уваги докази, додані до клопотання про поновлення строку.

Отже, заявнику слід надати суду касаційної інстанції інші докази на підтвердження того, що касаційна скарга подана в межах процесуального строку.

Разом із тим, заявником не сплачено судовий збір та заявлено клопотання про продовження строку для усунення недоліків, на обґрунтування якого зазначає, що наявні труднощі пов`язані з вчасним отриманням коштів для сплати судового збору.

Наведене свідчить про неповне виконання заявником вимог ухвали, що є підставою для продовження строку усунення недоліків касаційної скарги.

Ураховуючи викладене, клопотання про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги підлягає задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи викладене вище, зазначений в ухвалі Верховного Суду

від 28 січня 2019 року строк для усунення недоліків слід продовжити та повідомити про це заявника.

Керуючись статтями 127, 185, 390, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Продовжити відділу зони ЧАЕС Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області строк для усунення недоліків, вказаних в ухвалі Верховного Суду від 22 грудня 2018 року, до 23 липня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. С. Висоцька