Справа № 569/5082/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2019 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Гордійчук І.О.

секретар судових засідань Михайленко О.С.

за участі представника позивача адвоката Зейкан І.Ю.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

До Рівненського міського суду Рівненської області звернулася з позовом ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою в АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги мотивує тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_2 на підставі ухвали Рівненського міського суду від 01.03.2010 р. у справі №2-1136/09 р. В квартирі також проживали та були зареєстровані, чоловік ОСОБА_3 , син ОСОБА_4 та брат ОСОБА_1 . З 2007 року позивач переїхала до Італії разом з чоловіком та сином. ОСОБА_1 у зазначеній квартирі ніколи не проживав. Реєстрація відповідачів у зазначеній квартирі зумовлює нарахування значних коштів за комунальні послуги, що порушує права позивача.

В судовому засіданні представник позивача просила позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечила. Представник позивача зазначила, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають за кордоном в Італії.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечив проти задоволення позову та зазначив, що в квартирі АДРЕСА_2 зареєстрований але не проживав.

В судове засідання відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не з"явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Про причини неявки відповідачі суд не повідомили, відзив не подали.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.07.2017 р. та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.6) квартира АДРЕСА_2 належнить на праві приватної власності ОСОБА_2 . Також право власності на зазначену квартиру підтверджується ухвалою суду від 01.03.2010 р. по цивільній справі №2-1136/09 р. (а.с.12)

Факт реєстрації ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 в вищезазначеній квартирі підтверджується записами в будинковій книзі (а.с.7-9) та відомостями наданими відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Рівненській області відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а.с.31,32.33)

Статтею 41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основних свобод, ст. ст. 316, 317,319, 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь - які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь яких порушень його прав хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Відповідно до ст.150 ЖК України, Громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Ст.391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.2 ст.16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного суд робить висновок, що реєстрація і відсутність відповідачів в квартирі позивача створює їй перешкоди у здійсненні правомочностей власника майна. Відповідачі відсутні за даним місцем реєстрації понад один рік.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що право відповідачів на користування майном (спірною квартирою) підлягає припиненню відповідно до положень частини другої статті 405 ЦК України.

Зважаючи на обставини справи, досліджені у судовому засіданні докази та аналіз положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позову щодо позбавлення права користування спірним приміщенням.

Відповідно до ст.141 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З врахуванням даної вимоги процесуального кодексу підлягає до стягнення з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати - судовий збір в сумі 768,40 грн.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 1, 3, 15-16, 316, 317, 318, 319, 321, 328, 391, 405, ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 82, 206, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2 .

Визнати ОСОБА_4 , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2 .

Визнати ОСОБА_1 , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. у рівних частках, тобто по 256 (двісті п`ятдесят шість) грн. 13 коп. з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області (відповідно до п.п. 15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147 VIII від 03 жовтня 2017 року) протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , іпн НОМЕР_3 .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_4 .

Повний текст судового рішення складено 05.07.2019 року.

Суддя І.О.Гордійчук