Справа № 307/315/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 січня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді Фазикош Г. В.

суддів Кожух О. А., Куштана Б. П.

з участю секретаря Юрочко А. П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ПАТ КБ «Приватбанк» на рішення Тячівського районного суду від 22 березня 2018 року, ухвалене суддею Гримут В. І., повний текст складено 27 березня 2018 року, по справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості згідно кредитного договору, -

В С Т А Н О В И В :

В січні 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» пред'явив позов до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості згідно кредитного договору.

Свої вимоги мотивували тим, що 28 травня 2004 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № MKTWG001270155 на суму 16 527 доларів США під 1, 42 % місячних строком до 27 травня 2014 року.

Своїх зобов'язань щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними грошима відповідач належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 02.12.2016 року має заборгованість по кредиту в розмірі 129 985, 24 доларів США. З них:

-12 907, 62 доларів США борг по кредиту;

-33 054, 64 доларів США борг по відсотках;

-84 022, 98 доларів США пеня.

Користуючись своїм правом вимоги до боржника щодо повернення будь-якої частини суми боргу, банк просив стягнути з відповідача 12 907, 62 доларів США заборгованості за кредитом.

Рішенням Тячівського районного суду від 22 березня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 1305, 40 доларів США, що еквівалентно 34 305, 91 грн., а також 514, 59 грн. судових витрат.

На це рішення ПАТ КБ «Приватбанк» подав апеляційну скаргу. Зазначає, що місцевий суд помилково застосував строк позовної давності щодо позовних вимог, в задоволенні яких відмовлено. Просить це рішення скасувати, позов задовольнити в повному обсязі.

У судовому засіданні в апеляційній інстанції представник ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_3 скаргу підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача ОСОБА_4 проти скарги заперечив та просив її відхилити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані у справі матеріали, колегія суддів прийшла до висновків, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з таких підстав.

Задовольняючи позов частково та стягуючи з відповідача ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» борг за кредитним договором в розмірі 1305, 40 доларів США, що еквівалентно 34 305, 91 грн., суд першої інстанції виходив з того, що зобов'язання належним чином не виконано, однак банк пропустив строк позовної давності відносно всіх щомісячних платежів, крім платежів за січень-травень 2017 року.

Такі висновки місцевого суду є помилковими, не відповідають фактичним обставинам справи. Крім того, місцевий суд неправильно застосував до вимог про стягнення боргу по кредиту строк позовної давності. Вказане є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по суті позовних вимог (п.1, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України).

Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).

З матеріалів справи слідує, що 28 травня 2004 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № MKTWG001270155 на суму 16 527 доларів США під 1, 42 % місячних строком до 27 травня 2014 року.

Своїх зобов'язань щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними грошима відповідач належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 02.12.2016 року має заборгованість по кредиту в розмірі 129 985, 24 доларів США. З них:

-12 907, 62 доларів США борг по кредиту;

-33 054, 64 доларів США борг по відсотках;

-84 022, 98 доларів США пеня.

Користуючись своїм правом вимоги до боржника щодо повернення будь-якої частини суми боргу, банк просить стягнути з відповідача 12 907, 62 доларів США боргу за кредитом, що за курсом НБУ станом на 02.11.2016 року складало 330 822, 30 грн.

Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 № 5 у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК.

Щодо строків позовної давності, то колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, за кредитним договором, яким встановлено щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (ст.. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, щодо повернення кредиту в повному обсязі - після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (ст.. 261 ЦК України)

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 18 червня 2014 року (справа № 6-61цс14).

В даному випадку банк просить повернути кредит в повному обсязі і тільки щодо вимог про стягнення кредитних коштів. Вимоги про повернення відсотків, пені, штрафних санкцій банком не ставляться. Термін кредитного договору до 27 травня 2014 року, в той час як з позовом банк звернувся до суду 30 січня 2017 року, тобто в межах трьохрічного строку позовної давності.

Крім того, ПАТ КБ «Приватбанк» вже звертався з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення. Рішенням Тячівського районного суду від 17 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 21 травня 2015 року, у справі № 307/2626/13 позов задоволено. Звернуто стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок, загальною площею 67,8 кв.м., житловою площею 32,2 кв.м., який розташований за адресою: с. Вонігово, вул. Леніна, 50, Тячівського району Закарпатської області, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № MKТWG001270155 від 28 травня 2004 року в розмірі 57511, 22 доларів США, що еквівалентно 459 514, 65 гривень (що складається з: заборгованість за кредитом - 12907,62 доларів США; заборгованість по процентах за користування кредитом - 17749,71 доларів США; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 26853, 89 доларів США). Встановлено спосіб реалізації нерухомого майна шляхом надання іпотекодержателю - Публічному акціонерному товариству Комерційному банку "ПРИВАТБАНК" права продажу вказаного предмета іпотеки, з укладанням договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" всіх передбачених нормативно-правовими актами дій, необхідних для продажу предмету іпотеки, з встановленням початкової ціни на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Виселено ОСОБА_2 з житлового будинку, що знаходиться в с. Вонігово, вул. Леніна, 50, Тячівського району Закарпатської області. В решті вимог - відмовлено.

З вказаного слідує, що строк позовної давності переривався 17 лютого 2015 року пред'явленням позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, а тому відповідно до статті 264 ЦК України починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Таким чином, позов про стягнення 12 907, 62 доларів США боргу за кредитом, що за курсом НБУ станом на 02.11.2016 року складало 330 822, 30 грн, є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За цих обставин з відповідача ОСОБА_2 підлягає до стягнення на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 12 405, 83 грн. судових витрат, які складаються з судового збору сплаченого за подачу позовної заяви (4962, 33 грн.) та подачу апеляційної скарги (7443, 50 грн.).

Враховуючи вищевикладене, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376, ст.ст. 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «Приватбанк» - задовольнити.

Рішення Тячівського районного суду від 22 березня 2018 року - скасувати.

Позов ПАТ КБ «Приватбанк» задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № MKTWG001270155 від 28.05.2004 року в розмірі 12 907, 62 доларів США, що за курсом НБУ станом на 02.11.2016 року складало 330 822, 30 грн., а також 12 405, 83 грн. судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 01 лютого 2019 року.

Головуючий:

Судді: