Провадження №2/359/1168/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 серпня 2019 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Коробові О.П.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про зняття арешту з квартири,

встановив:

І. Зміст доводів пред`явленого позову.

1. В грудні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом та посилається на те, що він, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 . Кожному з них належить по 1/3 частці в цьому об`єкті нерухомого майна. Водночас, на підставі постанови державного виконавця ВДВС Бориспільського МУЮ від 25 червня 2001 року на вказану квартиру був накладений арешт з метою виконання рішення Бориспільського міського суду від 21 червня 2001 року про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 боргу за договором позики в розмірі 11000 гривень. Однак ОСОБА_5 ніколи не була власницею квартири АДРЕСА_1 . Накладений арешт перешкоджає позивачу, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розпоряджатись вказаним об`єктом нерухомого майна. Тому ОСОБА_2 просить суд зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , накладений на підставі постанови державного виконавця ВДВС Бориспільського МУЮ від 25 червня 2001 року.

ІІ. Процесуальні дії у цивільній справі.

2. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 22 грудня 2018 року (а.с.14-15) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.

3. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 18 червня 2019 року (а.с.44-45) було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

ІІІ. Позиції учасників цивільного процесу з приводу пред`явленого позову.

4. У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримує позов та наполягає на його задоволенні.

5. Представник Бориспільського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області жодного разу не з`явився у судове засідання. Він неодноразово у встановленому порядку повідомлявся про час та місце розгляду цивільної справи. Це підтверджується численною поштовою кореспонденцією.

6. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 також не з`явились у судове засідання та подали заяви (а.с.40, 41), в яких вони підтримують позов та просять суд розглянути цивільну справу в їх відсутності.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

7. ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 . Кожному з них належить по 1/3 частці в цьому об`єкті нерухомого майна. Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_1 від 16 березня 2016 року (а.с.7).

8. Постановою державного виконавця ВДВС Бориспільського МУЮ від 25 червня 2001 року (а.с.5) був накладений арешт на все майно, що належало ОСОБА_5 та зберігалось в квартирі АДРЕСА_1 . На підставі вказаної постанови державного виконавця 13 липня 2004 року в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна був внесений запис №62395 про арешт спірної квартири. Це підтверджується копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №56509072 від 1 квітня 2016 року (а.с.6).

9. Наведені обставини свідчать про те, що спірні правовідносини регулюються розділом VII «Порядок звернення стягнення на майно боржника» Закону України «Про виконавче провадження».

V. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору.

10. Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладений арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

11. Згідно з ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

12. Дійсно, рішенням Бориспільського міського суду від 21 червня 2001 року (а.с.46) з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 був стягнутий борг за договором позики в розмірі 11000 гривень.

13. Однак ОСОБА_5 не була власницею квартири АДРЕСА_1 . Ця обставина переконливо свідчить про те, що арешт на вказаний об`єкт нерухомого майна був накладений безпідставно. Крім того, накладений арешт об`єктивно перешкоджає позивачу, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розпоряджатись вказаним об`єктом нерухомого майна.

14. З огляду на це суд вважає, що з метою відновлення порушеного права належить зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , накладений на підставі постанови державного виконавця ВДВС Бориспільського МУЮ від 25 червня 2001 року.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, ч.6 ст.268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про зняття арешту з квартири задовольнити.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , накладений на підставі постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бориспільського міського управління юстиції від 25 червня 2001 року.

Повний текст рішення суду складений 12 серпня 2019 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець