Справа № 466/5481/19
У Х В А Л А

09 липня 2019 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Зими І.Є.

з участю секретаря Назаркевич Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

08.07.2019 позивач ОСОБА_1 звернулась до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про захист прав споживачів, визнання дій неправомірними, визнання незаконним та скасування рішення.

Разом із позовною заявою ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову і просить постановити ухвалу, якою заборонити АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» здійснювати припинення газопостачання до її будинку АДРЕСА_1 до моменту вирішення спору та набрання рішенням законної сили.

В обґрунтування заяви покликається на те, що вона являється власником вищевказаного будинку і проживає у ньому. Рішенням комісії відповідача АТ «Львівгаз» з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу ГРС, викладеного у витягу з протоколу №18/05-Н від 23.05.2019р. вирішено провести їй дорахунок вартості спожитого природного газу за період з 25.01.2019р. по 20.03.2019р. в обсязі 2311,66 куб.м на суму 21647,12 грн. Дане рішення складено на підставі акту про порушення №005758 від 16.04.2019р.

Дії відповідача по складанню акта про порушення від 16.04.2019р. позивачка вважає неправомірними, а рішення комісії щодо донарахування вартості спожитого газу від 23.05.2019р. незаконним, оскільки суперечать нормам Кодексу газорозподільних систем та порушують її права як споживача.

На даний час відповідач вживає заходи щодо фактичного виконання оспорюваного рішення та 06.06.2019р. вона уже отримала повідомлення про припинення газопостачання до її будинковолодіння. Таким чином позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить ефективне поновлення прав позивача, за захистом яких, вона звернулась та ускладнить виконання рішення суду.

У відповідності до ч. 1 ст. 153 ЦПК України в судове засідання сторони не викликались.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Ознайомившись з поданою заявою, матеріалами справи, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає до задоволення.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд встановив, що між сторонами існує спір щодо відновлення прав позивача, за захистом яких, вона звернулась, що може призвести до примусового виконання позивачем рішення АТ «Львівгаз» та може спричинити додаткові грубі порушення зі сторони відповідача відносно прав ОСОБА_1 . Невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити вирішення судового спору, а отже ставить під загрозу забезпечення будинку позивача природним газом для побутових потреб.

Враховуючи вимоги, викладені в заяві про забезпечення позову, з`ясувавши обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову та співмірність із заявленими позивачем вимогами, суд приходить до висновку про доцільність забезпечення позову, а викладені обставини в заяві про забезпечення позову дають підстави стверджувати, що невжиття вказаних вище заходів, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Керуючись ст. 149-153, 157, 247, 258-260, 261, 353 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

заяву позивача ОСОБА_1 задовольнити.

Заборонити Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» здійснювати відключення або припинення постачання природного газу до будинку АДРЕСА_1 .

Виконання даної ухвали доручити державному виконавцеві Буського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

Ухвала суду підлягає до негайного виконання.

Копії ухвали направити для відому сторонам по справі.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Стягувач: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , проживає: АДРЕСА_2 .

Боржник: Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», 79039, м. Львів, вул. Золота, 42, Код .

Строк пред`явлення ухвали до виконання становить три роки.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали суду.

Суддя: І. Є. Зима