Справа № 379/836/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2019 року м.Тараща

Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Потеряйко С.А.,

за участю секретаря судового засідання Іванченко Т.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тараща цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Білоцерківське об`єднане управління Пенсійного Фонду України в Київській області про встановлення факту належності трудової книжки,

ВСТАНОВИВ:

12.06.2019 заявник звернулася до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт належності їй трудової книжки серія НОМЕР_1 , яка видана 12 вересня 1984 року державним підприємством Білоцерківське виробниче відділене об`єднання.

В обґрунтування вимог зазначає про те, що вона маючи намір оформити пенсію за віком звернулася до заінтересованої особи. Одним із документів, який підтверджує трудовий стаж є трудова книжка. Проте, оскільки її трудова книжка містить виправлення їй було повідомлено, що вказаний у ній трудовий стаж не буде зарахований при призначенні їй пенсії по віку. В зв`язку з тим, що підприємство на якому вона працювала ліквідовано і у неї відсутня можливість привести у відповідність трудову книжку, вона звернулася до суду з даною заявою.

В судове засідання заявник не з`явилася, про час, день та місце розгляду справи повідомлена належно, про причини неявки не повідомила, у заяві просить провести розгляд справи без її участі, заяву підтримує в повному обсязі. Судові витрати бере на себе.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду справи належно повідомлений, причини неявки не повідомив.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлено, що 12.09.1984 року заявниця була прийнята нянею в дитячий комбінат №34, в зв`язку з чим на неї була заведена трудова книжка, серія НОМЕР_1 , та зроблений відповідний запис під №2. Запис під №1 містить відомості щодо навчання заявника у Білоцерківському технічному училищі №4.

У графі прізвище вона зазначена була як « ОСОБА_2 » (а.с. 7-8).

12.05.1987 року позивачка уклала шлюб і змінила своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 », що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_2 від 12.05.1987.

В зв`язку із зміною прізвища, у трудовій книжці заявниці було внесено виправлення, шляхом закреслення дошлюбного її прізвища « ОСОБА_2 » із зазначенням лише нового прізвища « ОСОБА_3 ».

Проте, при внесенні виправлень у трудову книжку заявниці щодо змін її прізвища відповідальним працівником відділу кадрів не було дотримано порядок внесення змін до трудових книжок, а саме в супереч п.2.12 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах та організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 року №162, а саме, на внутрішній стороні обкладинки не зазначено посилання на документ, згідно якого вносяться такі зміни, що завіряється підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства чи відділу кадрів.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №24569182 від 12.06.2019, підприємство на якому заявниця починала трудову свою діяльність та де була заведена трудова книжка, не знайдено.

Встановлення факту належності заявниці трудової книжки необхідно їй для оформлення пенсії по віку.

Оскільки, невідповідність заповнення трудової книжки, як основного документу про трудову діяльність працівника, є перешкодою для зарахування заявниці трудового стажу при призначенні їй пенсії по віку, а підприємство на якому вона працювала ліквідовано і у неї відсутня можливість привести у відповідність трудову книжку, остання звернулася до суду з даною заявою.

Факт належності заявниці, трудової книжки, серія НОМЕР_1 , заповненої 12 вересня 1984 року, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. Так, даний факт стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_2 від 12.05.1987, архівним витягом №398/05-05 від 11.06.2019 та архівною довідкою №398/05-05 від 11.06.2019, виданих директором КУ «Трудовий архів», паспортом громадянина України.

Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні.

Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно листа ВСУ 01.01.2012р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

У ч. 1 ст. 315 ЦПК України визначено перелік фактів щодо встановлення яких суд розглядає справи, яка не передбачає встановлення факту належності трудової книжки. Натомість, ч.2 вказаної статті визначає, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За таких обставин, суд, вважає, що вимога про встановлення факту належності трудової книжки, від якого залежить виникнення у заявниці права на пенсію по віку, є обґрунтованою і підлягає до задоволення, оскільки дійсно належить заявнику.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 247, 265, 273, 293-294, 315-316, 319, 352, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , трудової книжки, серія НОМЕР_1 , виданої 12 вересня 1984 року Державним підприємством Білоцерківське виробниче відділене об`єднання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області.

Головуючий:С. А. Потеряйко