ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2019 року м. Херсон

справа:766/18086/18

провадження: 22-ц/819/1005/19

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Приходько Л.А. (суддя доповідач)

суддів: Базіль Л.В.,

Бугрика В.В.,

секретар Давиденко І.О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 27 березня 2019 року у складі головуючого судді Дорошинської В.Е.,

встановив:

17 січня 2019 року ОСОБА_1 , діючи в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 17 грудня 2003 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку, починаючи з 04 жовтня 2002 та до повноліття дитини.

На думку позивача відповідач має можливість сплачувати щомісячно аліменти у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що розмір заробітної плати ОСОБА_2 , який працює у Адвокатському бюро «Прима Лекс» та займає посаду керівника, за сім місяців 2018 року складає 35 500 грн., а сума виплат по аліментам становить 1107 грн., що більше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Просила змінити розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_2 , на її користь на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 17 грудня 2003 року з 1/4 частини від всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягувати починаючи з дня пред`явлення позову з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 27 березня 2019 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачкою не доведено у встановленому законом порядку наявність підстав, визначених ст. 192 СК України для зміни розміру аліментів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, просила оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не в повному обсязі досліджено матеріали справи та докази надані сторонами, не витребувано жодного підтвердження на доводи відповідача щодо його матеріального стану, відомостей щодо рухомого/нерухомого майна та грошових коштів, а докази позивача не взяті до уваги та зазначені як такі, що не подавалися до суду.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , заперечуючи проти апеляційної скарги, зазначив, що, на його думку, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Просив апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилась. У клопотанні від 01 липня 2019 року ОСОБА_1 просила розглянути справу за її апеляційною скаргою без її участі, апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі.

Заперечуючи проти апеляційної скарги представник ОСОБА_2 - адвокат Орловцева М.О. зазначила, що, на її думку, рішення суду є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги є безпідставними, а тому просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши доповідача, учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 07 вересня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Суворовського районного управління юстиції м. Херсона батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , про що зроблено відповідний актовий запис №363.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 17 грудня 2003 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку, починаючи з 04 жовтня 2002 та до повноліття дитини.

Рішення набрало законної сили, та на час розгляду справи у встановленому законом порядку не змінено та не скасовано.

Відповідно до частин першої, другої, статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За правилами ст. 80 КпШС України, чинного на час ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При ухиленні батьків від цього обов`язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За змістом статей 82 та 85 КпШС України, чинного на час ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, аліменти на неповнолітніх дітей з їх батьків можуть бути стягнені у частці від заробітку (доходу) батьків або у твердій грошовій сумі. При цьому, згідно частини 1 ст. 82 КпШС України аліменти на неповнолітніх дітей з їх батьків стягуються в розмірі: на одну дитину - чверті, на двох дітей - третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) батьків, але не менше 1/2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян на кожну дитину.

Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

За положеннями статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішені вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачем не доведено поліпшення матеріального становища відповідача. Таких доказів не було надано і суду апеляційної інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 працює в Адвокатському бюро «Прима Лекс», його заробітна плата, відповідно до звіту (уточненого) про здійснені відрахування та виплати виданого від 07 грудня 2018 року за період з 01 серпня 2018 по 01 грудня 2018 складає 15870 грн.(по 6000грн. в серпні, вересні 2018 року та 3870 за жовтень 2018 року) із щомісячним утриманням 25% - на аліменти та 25% - стягнення заборгованості по сплаті аліментів. Заробітна плата за жовтень та листопад 2018 року нарахована частково за 15 календарних днів у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю в період з 17 жовтня 2018 року по 01 грудня 2018 року(а.с.36).

Факт тимчасової непрацездатності відповідача у зазначений в довідці період підтверджується випискою на МСЕК із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №5504081, листком непрацездатності серії АДХ №196434, згідно яких ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні в відділенні судинної хірургії Олександрівської клінічної лікарні м. Києва з 17 жовтня 2018 по 31 жовтня 2018року та листком непрацездатності АДХ №412227, згідно якого відповідач перебував на амбулаторному лікуванні та був звільнений від роботи з 01 листопада 2018 року по 28 листопада 2018 року. 28 листопада 2018 року знов направлений на госпіталізацію (а.с.39-41).

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач має непідтверджені доходи ґрунтуються лише на припущеннях апелянта. Будь-яких доказів наявності у ОСОБА_2 витрат, що значно перевищують його заробіток (дохід) матеріали справи не містять.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 10 лютого 2005 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Херсоні ОСОБА_2 є також батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблено актовий запис №300(а.с.37), на утримання якої, в добровільному порядку сплачує аліменти на користь своєї дружини, матері дитини, ОСОБА_7 Вказані обставини підтверджуються відомостями, що містяться у декларації кандидата на посаду особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, поданої ОСОБА_7 , з якої вбачається, що нею, у 2017 році отриманий дохід, зокрема аліменти на утримання дитини у розмірі 12000грн. від ОСОБА_2 (а.с.98-102).

Обов`язок утримувати дитину батьками до її повноліття не залежить від того чи розірваний шлюб між батьками, а тому доводи апелянта щодо недоведеності відповідачем розлучення з матір`ю другої дитини не мають правового значення для вирішення даної справи.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначені розміру аліментів судом враховується саме наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, яких він, відповідно до закону, зобов`язаний утримувати, а не сплата ним аліментів на утримання інших дітей, непрацездатних батьків, чоловіка, дружини, дочки, сина.

Посилання апелянта на те, що відповідач продовжує проживати зі своєю другою дружиною однією сім`єю, а отже дохід дружини враховується у сукупний дохід сім`ї, також не має правового значення для вирішення спору щодо збільшення розміру аліментів, оскільки для визначення розміру аліментів має значення саме розмір доходу платника аліментів, а не членів його сім`ї, які не мають будь-якого обов`язку щодо утримання неповнолітньої дитини.

Доводи апеляційної скарги про те, що необхідність збільшення розміру аліментів обумовлена недостатністю розміру аліментів, що сплачує апелянт на утримання 16-ти річної дитини, у зв`язку із витратами, які несе позивач на навчання дитини у спеціалізованому фізико-технічному ліцеї, на додаткові заняття (допомога у підготовці до ЗНО з математики та української мови, індивідуальні заняття з англійської, німецької мови, з фізики, висновків суду першої інстанції щодо відсутності підстав для збільшення розміру аліментів не спростовують, який виходив з недоведеності поліпшення матеріального становища відповідача та не є підставою, визначеною законом, для зміни розміру аліментів.

Позивачка не позбавлена права звернутися до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на дитину у зв`язку із понесеними витратами на навчання дитини.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» передбачено, що для дітей віком від 6 до 18 років прожитковий мінімум становить: з 01 січня 2019 року - 2027грн., з 01 липня 2019 року - 2118грн., з 01 грудня - 2218 грн.

Враховуючи зазначені обставини, а також розмір заробітної плати відповідача, щомісячні утримання на сплату аліментів та на погашення заборгованості по аліментам, розмір яких в загальній сумі становить 50% від заробітної плати (25% - аліменти + 25% - заборгованість по аліментам), наявність у платника аліментів іншої дитини, на утримання якої він сплачує аліменти в добровільному порядку, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав визначених ст. 192 СК України для зміни розміру аліментів та для встановлення мінімального рекомендованого розміру аліментів.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, давши належну правову оцінку доказам, на які сторони посилались в обґрунтування своїх вимог та заперечень, не допустив порушення норм матеріального та/або процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду по суті вирішення спору, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 27 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 08 липня 2019 року.

Головуючий Л.А. Приходько

Судді: Л.В. Базіль

В.В. Бугрик