Ухвала

18 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 753/11305/18

провадження № 61-3043ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Усика Г. І., Кузнєцова В.О., Погрібного С. О., розглянув заяву ОСОБА_4 про відвід колегії суддів: Усика Г. І., Кузнєцова В. О., Олійник А. С. у справі за скаргою ОСОБА_4 на дії заступника Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Медведевої Олени Олегівни, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Київського апеляційного суду від 31 січня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_4 на постанову Київського апеляційного суду від 31 січня

2019 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 лютого 2019 року справу призначено судді-доповідачеві

Усику Г. І., судді, які входять до складу колегії: Олійник А. С., Кузнєцов В.О.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від

28 вересня 2018 року справу призначено судді-доповідачеві Усику Г. І., судді, які входять до складу колегії: Погрібний С. О., Кузнєцов В. О., на підставі розпорядження про призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи №91/0/226-19 від 18 лютого 2019 року у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю судді Олійник А. С. на підставі повідомлення судді Усика Г. І. від 18 лютого 2019 року

До вирішення питання про відкриття касаційного провадження у справі

15 лютого 2019 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_4 про відвід колегії суддів: Усика Г. І., Кузнєцова В. О., Олійник А. С.

Заява обгрунтована тим, що зазначеною колегією суддів Верховного Суду було прийнято завідомо неправосудну постанову від 27 вересня 2018 року у справі

№61-30087св18 за позовом ОСОБА_4 до Прокуратури м. Києва про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої незаконним рішенням органу державної влади, в зв'язку з чим, заявником подано до Генеральної прокуратури України заяву про вчинення кримінальних правопорушень суддями: Гладун Х. А, Мараєвої Н. Є., Андрієнко А. М., Заришняк Г. М., Усика Г. І.,

Кузнєцова В. О. та Олійник А. С., передбачених статтями 364, 366, 375, 396 КК України. На його переконання, оскільки, колегія суддів не заявила самовідводу у зазначеній справі, це свідчить про їх упередженість, необ'єктивність та заінтересованість у результатах розгляду вказаної касаційної скарги.

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про необгрунтованість заяви ОСОБА_4 про відвід колегії суддів.

Статтею 36 ЦПК України визначено перелік підстав відводу (самовідводу) судді і розширеному тлумаченню ця норма не підлягає.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

В частині четвертій статті 36 ЦПК України прямо зазначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обгрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необгрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Аналіз практики рішень ЄСПЛ з цього питання дає можливість прийти до висновку, що критерієм порушення суб'єктивної складової даного поняття, можуть бути висловлювання судді по суті правової проблеми, яка порушена у позові, чи щодо особи або дій заявника, ще до того, як суд під його головуванням повинен був винести рішення у справі тощо.

Стосовно об'єктивної неупередженості в рішеннях ЄСПЛ зазначено, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об'єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди повинні викликати в учасників цивільного процесу.

Об'єктивними обставинами, що можуть свідчити про упередженість суду, у практиці ЄСПЛ визнавались такі: члени суду, що мали розглядати справу, вже брали участь у ній у іншій процесуальній ролі, наприклад, прокурор, адвокат, суддя у суді нижчої інстанції тощо; суддя, що бере участь у справі про оспорювання законодавчих нормативних актів раніше висловлювався з цього приводу як консультант; наявність дискреційних повноважень у одного з суддів, що розглядають справу у колегіальному складі, участь судді у прийнятті законодавчих або підзаконних нормативних актів, на основі яких потім виноситься судове рішення тощо.

Зі змісту заяви ОСОБА_4 про відвід колегії суддів: Усика Г. І.,

Кузнєцова В. О., Олійник А. С. не убачається, що колегія суддів виявляє упередженість та зацікавленість у результатах розгляду вказаної касаційної скарги.

Крім того, саме по собі звернення до Генеральної прокуратури України з заявою про вчинення колегією суддів кримінального правопорушення не є безумовною підставою для відводу, зважаючи на дію презумпції особистої неупередженості суддів, яка діє до тих пір поки не доведено інше.

Доводи заявника не свідчать про існування обставин, які викликають сумнів у упередженості та необ'єктивності суддів у його справі. Усі посилання носять характер непідтверджених припущень, що не знайшли свого правового обгрунтування.

Заява ОСОБА_4 про відвід колегії суддів не містить підстав для відводу колегії суддів, передбачених положеннями статті 37 ЦПК України, оскільки сама по собі участь у розгляді іншої справи і незгода з ухваленим судовим рішенням учасника справи, не може бути достатньою підставою для відводу колегії суддів, а є реалізацією суддею/суддів своїх процесуальних повноважень, передбачених нормами ЦПК України, тому що, судді є особами, діяльність яких полягає у правозастосовчій практиці, тлумаченні змісту законодавчих норм та доведеність їх змісту до свідомості суспільства через судові рішення або висловлювання думки при веденні дискусії. Зазначена діяльність не свідчить про упередженість суддів при розгляді конкретної справи та застосуванні законодавчих норм до певних правовідносин у конкретній справі.

Ураховуючи необгрунтованість заявленого ОСОБА_4 відводу колегії суддів: Усику Г. І., Кузнєцову В. О. та Олійник А. С. питання про відвід колегії суддів, відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України, підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись статтями 33, 36, 40 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_4 про відвід колегії суддів: Усика Г. І., Кузнєцова В. О., Олійник А. С. визнати необгрунтованою.

Заяву про відвід колегії суддів: Усика Г. І., Кузнєцова В. О. та Олійник А. С. передати для вирішення зазначеного питання, у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:Г. І. Усик В. О. Кузнєцов С. О. Погрібний