Справа № 357/3878/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

08 липня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Ярмола О. Я. ,

при секретарі - Сінчук О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Біла Церква, в залі суду № 5 справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Білоцерківський міський відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що він 11.10.2018 року отримав у власність на підставі свідоцтва посвідченого державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори - квартиру АДРЕСА_1 , яка раніше належала боржнику ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу. Однак 13.10.2018 року державний реєстратор Мельничук М.В. відмовила позивачу у державній реєстрації права власності на вказану квартиру, оскільки був виявлений арешт на майно ОСОБА_2 , накладений Першою Білоцерківською міською державною нотаріальною конторою, а саме на квартиру, яка знаходиться по АДРЕСА_2 , на підставі ухвали Білоцерківського міськрайонного суду від 12.10.2011 року, реєстраційний номер обтяження 11718809. Вказана квартира була придбана позивачем на підставі акта державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки. А тому, позивач просив суд припинити обтяження заборону на відчуження нерухомого майна, номер запису про обтяження 11718809, власник ОСОБА_2 , який був накладено Першою Білоцерківською міською державною нотаріальною конторою Київської області, а саме на квартиру по АДРЕСА_2 , на підставі ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.10.2011 року.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує, просить провести розгляд справи без його участі.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 в судове засідання не з"явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належно, відзиву, письмових пояснень, заяв чи будь-яких клопотань відповідачі суду не направили та відповідно до положень ч.3 ст. 130 ЦПК України вважається, що відповідачі повідомлені належно про розгляд справи.

Представник третьої особи : Білоцерківський міський відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належно.

На підставі ст. 280 ЦПК України, з урахуванням думки позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 11.10.2018 року на підставі свідоцтва, посвідченого державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори отримав у власність нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 , яка раніше належала боржнику ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу.

Встановлено, що 13.10.2018 року державний реєстратор Мельничук М.В. відмовила позивачу у державній реєстрації права власності на вказану квартиру, оскільки був виявлений арешт на майно ОСОБА_2 накладений Першою Білоцерківською міською державною нотаріальною конторою, а саме на квартиру, яка знаходиться по АДРЕСА_2 , на підставі ухвали Білоцерківського міськрайонного суду від 12.10.2011 року, реєстраційний номер обтяження 11718809. (а.с.8).

Вказана квартира була придбана позивачем на підставі Акта державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.50 ЗУ «Про іпотеку» після продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах або продажу предмета іпотеки відповідно до статті 38 цього Закону припиняються будь-які права та вимоги інших осіб на нерухоме майно, що було предметом іпотеки, які виникли після державної реєстрації іпотеки за іпотечним договором, згідно з яким було звернене стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (Постанова № 5) від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Згідно з ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Положеннями ч.ч. 4, 5 цієї статті передбачено, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

За ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.2 ст.16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Проаналізувавши вищенаведене, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо зняття арешту з майна, власником якого він є, оскільки позивач, позбавлений можливості в повній мірі реалізувати свої права, як власника квартири, та іншого способу захисту прав позивача не існує.

Позивіач не ставить вимогу про відшкодування судових витрат.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст.15, 16, 319, 321, 391 ЦК України, ст..ст. 49,59 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 4, 12, 19, 76, 77, 81, 133, 141, 265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Припинити та зняти обтяження /заборону / на відчуження нерухомого майна, номер запису про обтяження 11718809, який був накладено Першою Білоцерківською міською державною нотаріальною конторою Київської області, на підставі ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.10.2011 року, а саме: обтяження на квартиру по АДРЕСА_2 , власником якої значився ОСОБА_2 .

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

СуддяО. Я. Ярмола