Справа № 703/1953/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді: Опалинської О.П.

при секретарі: Бойко Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,-

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, посилаючись на те, що 08 вересня 2012 року по 02 вересня 2014 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який після розірвання шлюбу залишився проживати разом з позивачем.

На підставі заочного рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 24 вересня 2014 року у справі № 703/3633/14-ц, з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частки з усіх видів свого заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення ним повноліття.

Виконавче провадження з примусового стягнення аліментів з відповідача перебуває в Смілянському МВ ДВС Смілянського МРУЮ Черкаської області.

Станом на 07 червня 2017 року відповідач має заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини в розмірі 22265 гривень 07 копійок.

Отже, враховуючи наявність заборгованості відповідача з виплати аліментів, яка утворилася з його вини, з нього підлягає стягненню сума неустойки (пені) зі сплати аліментів за період з липня 2014 року по червень 2017 року в розмірі 7384 гривень 12 копійок.

В судове засідання позивач не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, 20 лютого 2018 року надіслав до суду письмове пояснення в якому зазначив, що згідно заочного рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 24 вересня 2014 року з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно та до досягнення ним повноліття. Згідно рішення суду було видано виконавчий лист та направлено на виконання.

Зазначив, що він був звільнений з роботи, в нього погіршилося матеріальне становище, а тому працює по тимчасових заробітках та має мінливий не стабільний дохід.

Також вказав, що має інщу сімю, у шлюбі у них народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, який знаходиться на його утриманні, також дружина та її син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4. Дружина перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною.

Крім того, у нього захворів батько ОСОБА_7, який внаслідок тривалої хвороби помер в лютому 2017 року, на його лікування та поховання було витрачено значні кошти, які відповідач змушений був позичати у знайомих. В даний час він заборгованість зі сплати аліментів погасив повністю, з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів позовні вимоги ОСОБА_4 просив зменшити до 3692 гривень 06 копійок.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося.

Справа надійшла до суду 20 червня 2017 року, при цьому розглядається за правилами, що діють після набрання чинності ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року (далі ЦПК України), що передбачено ч. 1 п. 9 Розділу XІІІ Перехідних Положень ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, вважає позовну заяву ОСОБА_1 обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 вересня 2014 року шлюб, який був зареєстрований 08 вересня 2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвано (а.с. 6).

Із свідоцтва про народження І-СР № 159200 виданого 12 березня 2013 року відділом держаної реєстрації актів громадянського стану по Смілянському району Смілянського міськрайонного управління юстиції Черкаської області вбачається, що сторони є батьками малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).

07 вересня 2017 року позивач уклала шлюб і змінила прізвище на "Петрухіна", що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-СР №149777 (а.с.12).

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах відповідно до вимог ст. 71 ЗУ "Про виконаваче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-УІІІ станом на 07 червня 2017 року така становить 22265 гривень 07 копійок, який суд приймає до уваги як належний та допустимий доказ (а.с.7).

Як передбачено ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

З урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

Як роз'яснив Верховний Суд України в постанові від 16 березня 2016 року у справі №6-300цс16 неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) це вид забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання є сприяти належному виконанню зобовязання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Отже, з урахуванням правової природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, у якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різнитись.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць обчислюється так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць).

Аліменти призначаються та повинні сплачуватися щомісячно, тому розмір неустойки необхідно розраховувати не із загальної суми боргу, накопиченого щомісячно в арифметичній прогресії, а із щомісячної заборгованості за аліментами помноженої на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць).

Згідно п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, неустойка (пеня) сплачується за весь час прострочення сплати аліментів.

Відповідно до квитанцій ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_2 року перерахував борг по аліментах позивачу (а.с.27).

Позивач надала суду розрахунок пені за прострочку сплати аліментів, згідно якого розмір пені складає 7384 гривень 12 копійок.

Пеня, розрахована позивачем, не перевищує 100 відсотків заборгованості, що відповідає положенням ч.1 ст. 196 СК України.

При розгляді справи суд в повній мірі врахував всі доводи, що заслуговують на увагу. Відтак при винесенні рішення суд не приймає до уваги пояснення відповідача про те, що на його утриманні знаходиться малолітній син ОСОБА_8, 25 серпня 2016 року, дружина ОСОБА_9 та її син від першого шлюбу ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, як на підставу неможливості сплати неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в зазначеному позивачем розмірі.

Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи, що відповідач, який зобов'язаний сплачувати аліменти за рішенням суду, несвоєчасно та не у повному обсязі сплачує їх на утримання дитини, відтак суд вважає, що з нього підлягає стягненню на користь позивача пеня у розмірі 7384 гривні 12 копійок, що відповідає вимогам ст. 196 СК України.

Витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача, згідно ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 51 Конституції України, п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, ст.ст. 12,13, 78-80, 141, 258 - 268, 280-283, 284, 352 ЦПК України, ст.ст. 180-184,191,196 СК України, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого та жителя ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстрованої та жительки АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 7384 (сім тисяч триста вісімдесят чотири) гривні 12 (дванадцять) копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого та жителя ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) гривень.

Рішення може бути оскаржене в 30-денний строк з дня його отримання шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не буде скасовано.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстрована та жителька АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований та житель ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_1.

Головуючий О.П.Опалинська