Ухвала

26 червня 2019 року

м. Київ

справа № 210/4949/16-ц

провадження № 61-21262св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Гулька Б. І., Кривцової Г. В. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу у складі судді Літвіненко Н. А. від 30 січня 2017 року та рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі колегії суддів: Бондар Я. М., Барильської А. П., Зубакової В. П., від 30 травня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області (далі - відділення Фонду, Фонд відповідно) про відшкодування моральної шкоди.

Позовна заява ОСОБА_1 мотивована тим, що він, виконуючи свої професійні обов`язки, знаходячись на робочому місці 23 липня 2004 року, отримав ушкодження здоров`я у вигляді травми - перелому хребта, у зв`язку із чим висновком медико-соціальної експертної комісії (далі - МСЕК) від 24 листопада 2004 року йому первинно встановлено 70 % втрати професійної працездатності та другу групу інвалідності. Висновком МСЕК від 30 березня 2016 року йому при повторному огляді встановлено 25 % втрати професійної працездатності з 01 квітня 2016 року по 01 квітня 2018 року.

Посилаючись на те, що внаслідок захворювання він змушений переносити фізичні страждання, психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, просив стягнути з відділення Фонду на свою користь 640 080 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 30 січня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з відділення Фонду на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування моральної шкоди 30 000,00 грн. У решті позову відмовлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що на підставі статей 21, 28 Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105-ХІV «Про загальнообов`язкове державне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» про обов`язок відповідача відшкодувати на користь позивача моральну шкоду у зв`язку із втратою ним професійної працездатності. Оскільки право на відшкодування моральної шкоди виникло у позивача 24 листопада 2004 року - дати встановлення висновком МСЕК втрати працездатності, то її відшкодування має здійснюватися саме відповідачем. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд виходив із засад розумності, виваженості та справедливості.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 травня 2017 року апеляційну скаргу відділення Фонду задоволено частково, рішення суду першої інстанції змінено в частині розміру стягнутої з відділення Фонду на користь ОСОБА_1 моральної шкоди, зменшивши цей розмір з 30 000 грн до 12 000 грн. В іншій частині рішення залишено без змін.

Змінюючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив із того, що розмір моральної шкоди визначений судом першої інстанції без урахування роз`яснень, викладених у пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4, та, враховуючи обставини справи, характер отриманих позивачем травм внаслідок нещасного випадку на виробництві, розмір втрати працездатності і пов`язані з ним фізичні та моральні страждання позивача, інтенсивність і довготривалість фізичних і психологічних страждань позивача, істотність вимушених змін у життєвих стосунках і наслідків, що наступили, дійшов висновку про зменшення розміру стягнутої моральної шкоди з 30 000 грн до 12 000 грн.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У червні 2017 року відділення Фонду подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що обов`язок відшкодовувати моральну шкоду покладено на власника або уповноважений орган (роботодавця). Позивач висновками відповідних медичних установ не довів факту завдання йому моральної шкоди. Позов пред`явив позов до суду у 2016 році, тому право у позивача на відшкодування моральної шкоди могло виникнути лише у 2016 році за умови встановлення органами МСЕК факту завдання моральної шкоди.

Згідно із частиною восьмою статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» відшкодування моральної (немайнової) шкоди потерпілим від нещасних випадків на виробництві або професійних захворювань і членам їхніх сімей не є страховою виплатою та здійснюється незалежно від часу настання страхового випадку відповідно до положень ЦК України та КЗпП України. Визначений судом розмір моральної шкоди, стягнутої з відповідача на користь позивача, є необґрунтованим та значно завищеним, не відповідає засадам виваженості, розумності і справедливості.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 червня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі, витребувано матеріали справи із суду першої інстанції та зупинено виконання оскаржуваних судових рішень до закінчення виконавчого провадження.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 листопада 2017 року справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 10 червня 2019 року справу призначено судді-доповідачеві - Кривцовій Г. В.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 травня 2019 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 210/3177/17 за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 червня 2018 року.

Аналіз ухвали Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 210/3177/17 свідчить, що колегія суддів вирішила відступити від висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених в раніше ухвалених постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року та від 23 січня 2019 року, відповідно до яких якщо право на відшкодування завданої умовами виробництва моральної шкоди, яка спричинила втрату потерпілим професійної працездатності, виникло в особи до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», тобто до 20 березня 2007 року, така особа має право на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду незалежно від дати звернення з позовом до суду. При цьому колегія суддів Касаційного цивільного суду дійшла протилежних правових висновків, зокрема про те, що обов`язок відшкодування моральної шкоди внаслідок отриманого позивачем професійного захворювання покладається на роботодавця як винну особу, і захист такого права залежить від дати звернення потерпілої особи з відповідним позовом.

Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України визначено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Оскільки справа у подібних правовідносинах передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у вказаній справі (№ 210/4949/16-ц) до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 210/3177/17.

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 210/4949/16-ц за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області про відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 30 січня 2017 року та рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 травня 2017 року до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 210/3177/17.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник
Судді: Б. І. Гулько Г. В. Кривцова Р. А. Лідовець Ю. В. Черняк