ПОСТАНОВА

Іменем України

26 червня 2019 року м. Кропивницький

справа № 1109/3188/12

провадження № 22-ц/4809/962/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Голованя А.М. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О.Л., Мурашка С.І.,

за участю секретаря - Деменко О.І.

учасники справи:

заявник - Публічне акціонерне товариство «РОДОВІД БАНК» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Шевченка Андрія Миколайовича,

особа, дії якої оскаржуються - заступник начальника Кіровоградського районного відділу ДВС ГТУЮ в Кіровоградській області Когадько Юлія Миколаївна,

заінтересована особа - ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ПАТ «РОДОВІД БАНК» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Шевченка Андрія Миколайовича, інтереси якого представляє адвокат Рудюк Вікторія Іванівна на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 березня 2019 року у складі судді Варакіної Н.Б.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2019 року представник ПАТ «РОДОВІД БАНК» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Шевченка А.М. звернувся в суд зі скаргою на дії заступника начальника Кіровоградського районного відділу ДВС ГТУЮ в Кіровоградській області Когадько Юлії Миколаївни, мотивуючи свої вимоги тим, що 08 жовтня 2012 року Кіровським районним судом м. Кіровограда видано виконавчий лист у цивільній справі № 1109/3188/2012 про стягнення з ОСОБА_3 на користь Банку заборгованості.

За зверненням ПАТ «РОДОВІД БАНК» було відкрито виконавче провадження з примусового виконання зазначеного виконавчого листа № 43662128, а 07 лютого 2019 року заявник отримав постанову заступника начальника Кіровоградського районного відділу ДВС ГТУЮ в Кіровоградській області Когадько Ю.М. від 25.01.2019 про повернення виконавчого листа стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Вважає постанову про повернення виконавчого листа незаконною, так як рішення суду не виконано, виконавчі дії проведено не в повному обсязі, державний виконавець небдало поставився до своїх прямих обов?язків, що призвело до порушення прав АТ «РОДОВІД БАНК».

Просив визнати незаконними дії заступника начальника Кіровоградського районного відділу ДВС ГТУЮ в Кіровоградській області Когадько Ю.М. та скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Короткий зміст рішення суду

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 березня 2019 року відмовлено у задоволенні скарги представника ПАТ «РОДОВІД БАНК» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Шевченка Андрія Миколайовича на дії Кіровоградського районного відділу ДВС ГТУЮ в Кіровоградській області Когадько Юлії Миколаївни, заінтересована особа ОСОБА_3 .

Ухвала суду мотивована тим, що державним виконавцем вимоги ст.ст. 10, 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконані та не порушені. ПАТ «РОДОВІД БАНК» не скористався своїм правом на звернення до відділу з клопотанням чи заявою про проведення додаткових виконавчих дій, тому в результаті вжитих державним виконавцем заходів в процесі виконання рішення суду майно, що належить боржнику на праві власності не виявлено. Боржник в трудових відносинах не перебуває, пенсію не отримує, відкритих рахунків в банківських установах не має, тож звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, кошти на рахунках боржника неможливо.

Крім того, відповідно до ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 ЗУ «Про виконавче провадження».

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись з ухвалою районного суду, заявник звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу і ухвалити нове рішення, яким задовольнити повністю скаргу на дії заступника начальника Кіровоградського районного відділу ДВС ГТУЮ в Кіровоградській області Когадько Юлії Миколаївни по виконавчому провадженню № 43662128 при винесені постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 25.01.2019 року.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку щодо вжиття державним виконавцем всіх необхідних заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження». Так, державним виконавцем не направлялись запити до відповідних органів про надання інформації про перебування боржника у шлюбі, про реєстрацію боржника як засновника будь-якої установи, підприємства, організації. Судом не було з`ясовано чи звертався державний виконавець до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України.

Також, районний суд не звернув уваги на те, що частиною другою статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що про наявність обставин, зазначених у пунктах 2-6 частини першої цієї статті, виконавець складає акт. Суд першої інстанції не перевірив, чи складався державним виконавцем вказаний акт.

Вважає, що Кіровський районний суд м. Кіровоград не встановив в повному обсязі фактичні обставини, від яких залежить правильне вирішення справи, та не перевірив доводи сторін і надані на їх підтвердження докази.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу заступник начальника Кіровоградського районного відділу ДВС ГТУЮ в Кіровоградській області Когадько Юлія Миколаївна зазначила, що стягувач жодного разу не скористався своїм правом на звернення до відділу з клопотанням чи заявою про проведення додаткових виконавчих дій.

В результаті вжитих державним виконавцем заходів в процесі виконання рішення суду майно, що належить боржнику на праві власності не виявлено. Боржник в трудових відносинах не перебуває, пенсію не отримує, відкритих рахунків в банківських установах не має, тож звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, кошти на рахунках боржника неможливо. Державний виконавець на підтвердження своїх доводів долучив до відзиву матеріали виконавчого провадження. Просив апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу суду залишити без змін.

Представник ПАТ «РОДОВІД БАНК» подав до апеляційного суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, доводи апеляційної скарги підтримав, просив задовольнити її вимоги.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з?явилася, хоча і була повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи.

Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд першої інстанції встановив такі обставини

На виконанні у Кіровоградського РВДВС ГТУЮ у Кіровоградській області перебував виконавчий лист №1109/3188/2012 від 08.10.2012 року виданий Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Родовід Банк» боргу в сумі 14141,13 грн.

13.06.2014 державним виконавцем Кіровського відділу ДВС Кіровоградського МУЮ відповідно до ст.ст. 17, 19, 25 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надано строк на самостійне виконання. Копії даної постанови направлено сторонам виконавчого провадження, боржнику для належного виконання іншим для відома.

Згідно відповіді ПФУ № від 17.01.2015 боржник працює в Товаристві з додатковою відповідальністю «М`ясокомбінат Ятрань».

13.02.2015 державним виконавцем відповідно до ст.68 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про звернення стягнення на дохід боржника.

08.04.2015 державним виконавцем направлено запит до ПАТ «Родовід Банк» щодо надання реквізитів для перерахування коштів.

20.04.2015 до відділу надійшов лист від стягувача про надання реквізитів.

18.05.2015 державним виконавцем направлено лист на підприємство з реквізитами для перерахування коштів.

22.01.2018 до відділу надійшов лист з підприємства ТДВ МК «Ятрань» щодо звільнення ОСОБА_3 з підприємства. Залишок заборгованості становить 7058,92 грн.

Згідно відповіді ДФС України № від 08.10.2018 у боржника відсутні відкриті рахунки в установах банку.

Згідно відповіді ПФУ № від 05.10.2018 боржниця пенсію не отримує.

Згідно відповіді ДФС України № від 08.10.2018 боржник дохід не отримує.

Згідно відповіді ПФУ № від 05.10.2018 боржник дохід не отримує.

23.11.2018 державним виконавцем Фортечного ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області винесено постанову про передачу виконавчого провадження до Кіровоградського РВДВС ГТУЮ у Кіровоградській області.

18.01.2019 державним виконавцем винесено постанову про прийняття виконавчого провадження.

Згідно відповіді ДФС України № від 22.01.2019 у боржника відсутні відкриті рахунки в установах банку.

Згідно відповіді ПФУ № від 21.01.2019 боржниця пенсію не отримує.

Згідно відповіді ДФС України № від 22.01.2019 боржник дохід не отримує.

Згідно відповіді ПФУ № від 21.01.2019 боржник дохід не отримує.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 153894872 від 25.01.2019 у боржника відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу.

Згідно відповіді ТСЦ 3541 МВС у Кіровоградській області у боржника відсутні транспортні засоби на праві власності.

Згідно відповіді Держпродспоживслужби у боржника відсутня сільськогосподарська техніка.

25.01.2019 державним виконавцем відповідно до ст.56 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт майна боржника, та внесено відомості до реєстрів обтяження рухомого та нерухомого майна.

25.01.2019 державним виконавцем здійснено виїзд за адресою вказаною у виконавчому документі - майно не виявлено.

25.01.2019 державним виконавцем винесено постанову ВП № 43662128 про повернення виконавчого документа стягувачеві відповідно до п.2 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження»

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення за таких підстав.

Відповідно до п. 2 ст. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені заходи примусового виконання рішень, якими є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 цього Закону встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п. 1 ч. 2 цієї статті виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною 3 статті 18 цього Закону передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, викликати фізичних осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу (п. 14); вимагати від боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження (п. 18); у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.47 Закону виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачеві у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Ухвалюючи постанову про повернення виконавчого документу стягувачу державний виконавець виходив з того, що у боржника відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення, а здійснені протягом року заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

На підтвердження вжиття заходів по розшуку майна боржника державним виконавцем надано до суду, в тому числі, складений нею акт від 23.01.2019 (а.с.56).

В судовому засіданні апеляційного суду державний виконавець пояснила, що це акт про відсутність майна боржника за адресою вказаною у виконавчому листі.

Разом з тим, вказаний акт не містить точної адреси, за якою здійснювалась перевірка майна боржника, не зазначено хто проживає за вказаною адресою, чи був присутнім при його складання боржник.

Кому належить квартира, в якій проживає боржник та чи немає в ній частки боржника державним виконавцем не перевірено.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи державний виконавець не перевірив наявність майна у боржника шляхом отримання інформації: з органів бюро технічної інвентаризації (реєстри речових прав не містять вичерпної інформації); спадкового реєстру (щодо наявності у божника спадкових прав); відділу архітектури (щодо наявності у боржника дозволів на розміщення МАФів (кіосків, павільйонів)); з центру зайнятості про перебування боржника на обліку та отримання допомоги; інших органів про наявність у боржника цінних паперів та інше.

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 11-рп/2012 від 25 квітня 2012 року).

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року).

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до вимог ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

З огляду на викладене висновки державного виконавця про відсутність у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення є передчасними, а тому ухвалена ним постанова від 25 січня 2019 року про повернення виконавчого документа стягувачеві є незаконною та підлягає скасуванню.

Колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції виніс ухвалу з порушенням норм процесуального права, безпідставно відмовив у задоволенні скарги, тому ухвала підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про задоволення скарги.

Про судові витрати

Судовий збір, сплачений ПАТ «Родовід Банк» в сумі 1921 грн. при подачі апеляційної скарги, підлягає поверненню заявнику, оскільки пунктом 14 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» передбачено, що провадження з виконання судових рішень є завершальною і невід`ємною частиною (стадією) судового провадження по конкретній справі, в якій провадження за скаргою не відкривається, а за подання позовної заяви сплачено відповідний судовий збір, ні розділом VII ЦПК, ні Законом України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (частина перша статті 3) не передбачено необхідність сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то за подання скарги судовий збір не сплачується.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» задовольнити.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 березня 2019 року скасувати та постановити нове судове рішення, яким скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» задовольнити.

Визнати незаконними дії заступника начальника Кіровоградського районного відділу ДВС ГТУЮ в Кіровоградській області Когадько Юлії Миколаївни щодо ухвалення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 25.01.2019.

Постанову заступника начальника Кіровоградського районного відділу ДВС ГТУЮ в Кіровоградській області Когадько Юлії Миколаївни ВП № 43662128 від 25.01.2019 про повернення виконавчого документа стягувачеві скасувати.

Управлінню Державної казначейської служби України у м. Кропивницький повернути Публічному акціонерному товариству «Родовід Банк» судовий збір у сумі 1921 грн., сплачений за подання апеляційної скарги, за платіжним дорученням № 13 (#) від 14 травня 2019 року, що внесений на розрахунковий рахунок № 0002, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача - 38037409; МФО отримувача - 899998.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку лише у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 26 червня 2019 року.

Головуючий суддя А.М. Головань

Судді О.Л. Карпенко С.І. Мурашко