465/758/08
4-с/465/55/19
У Х В А Л А

судового засідання

01.07.2019 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

Головуючого судді Кузь В. Я.

секретаря судового засідання- Янковської С. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву подану представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на бездіяльність заступника начальника Франківського відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області Лавришин М. М. у цивільній справі № 465/758/08 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Корпорації будівельних підприємств «Карпатбуд» про визнання недійсним договору, скасування державної реєстрації на квартиру та визнання права власності на Ѕ квартири,-

В С Т А Н О В И В :

Представник скаржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність заступника начальника Франківського відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області- Лавришин М. М. щодо фактичної відмови у скасуванні заходів забезпечення позову у вигляді арешту на квартиру АДРЕСА_1 на підставі ухвали від 26.02.2009 року у справі 465/758/08, пр. № 2-зз/465/44/18 Франківського районного суду м. Львова про скасування заходів забезпечення позову. Просить зобов`язати Франківський відділ державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління у Львівській області на підставі ухвали від 26.02.2009 року у справі 465/758/08, пр. № 2-зз/465/44/18 Франківського районного суду м. Львова про скасування заходів забезпечення позову внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про припинення обтяження (арешту), накладеного державним виконавцем Франківського ВДВС ЛМУЮ Біляковським О. М. на квартиру АДРЕСА_1 під час примусового виконання ухвали від 03.12.2007 у цивільній справі № 2-3604/07 Франківського районного суду м. Львова за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Корпорації будівельних підприємств «Карпатбуд» про визнання недійсним договору, скасування державної реєстрації на квартиру та визнання права власності на Ѕ квартири.

Обґрунтовуючи заяву покликається на те, що ухвалою Франківського районного суду м. Львова 03 грудня 2007 року, під час розгляду вказаної цивільної справи було вжито заходи забезпечення позову, а саме, накладено арешт, на квартиру АДРЕСА_1 . Ухвалою суду від 25.11.2008 року провадження у справі закрито, оскільки позивач подала до суду заяву про закриття провадження по справі у зв`язку з відмовою від позову і вирішення спору мирним шляхом. 23.12.2008 року ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 26 лютого 2009 року заходи забезпечення позову скасовано, застосовані відповідно до ухвали Франківського районного суду м. Львова від 03 грудня 2007 року. 13.03.2018 року відповідач ОСОБА_4 власник квартири АДРЕСА_1 , на яку було накладено арешт, помер. Спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 стала його матір ОСОБА_1 , яка й успадкувала вказану квартиру, отримавши 25.09.2018 року свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру. Однак, під час оформлення спадщини виявилося, що арешт накладений ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 03.12.2007 року, не знятий. 16.10.2018 року, не знаючи, що накладений на квартиру арешт уже скасований судом, представник ОСОБА_1 - адвокат Котовщиков Р. А. звернувся до суду із заявою про скасування арешту на квартиру. 29.10.2018 року ухвалою Франківського районного суду м. Львова у справі № 465/7585/08 ОСОБА_1 було відмовлено з тих підстав, що 26.02.2009 року ухвалою Франківського районного суду м. Львова заходи забезпечення позову скасовано. 14.11.2018 року представник ОСОБА_1 звернувся до Франківського районного суду м. Львова із заявою про видачу ухвали від 26.02.2009 року про скасування заходів забезпечення позову та отримав її копію. 07.12.2018 року представник ОСОБА_1 надіслав заяву від 06.12.2018 року до Франківського ВДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області про скасування арешту на квартиру, подавши копії ухвал Франківського районного суду м. Львова від 26.02.2009 року та 29.10.2018 року та усі необхідні документи. 14.01.2019 року на адресу представника ОСОБА_6 М. надійшов лист з Франківського ВДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області від 10.01.2019 року за підписом заступника начальника ОСОБА_7 . з відмовою у знятті арешту на квартиру з причин, що з ухвали Франківського районного суду м. Львова від 26.02.2009 року про скасування заходів забезпечення позову неможливо ідентифікувати, які саме заходи забезпечення позову скасовані. Вважає такі дії безпідставними, надуманими такими що не відповідають вимогам закону. Відтак, просить замінити сторону у виконавчому провадженні з ОСОБА_4 на його правонаступника ОСОБА_1 у справі № 2-3604/07 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Корпорації будівельних підприємств «Карпатбуд» про визнання недійсним договору, скасування державної реєстрації на квартиру та визнання права власності на Ѕ квартири.

ОСОБА_1 та її представник- адвокат Котовщиков Р. А. в судове засідання не з`явилися, однак скаржник подала заяву про проведення судового засідання без їхньої участі, скаргу підтримують у повному обсязі, які просять задовольнити.

Представник Франківського ВДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області- Лавришин М. М. в судове засідання не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, у зв`язку з чим суд дійшов до висновку про можливість розглянути скаргу у відсутності останньої, оскільки розгляд скарги у відсутності державного виконавця жодним чином не порушить процесуальних прав останньої.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 26.12.2003 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби і звернень учасників виконавчого провадження», неявка в судове засідання в зазначених справах заявника або заінтересованої особи, якім повідомлено про час та місце його проведення, не перешкоджає розгляду скарги.

Суд вважає за можливе розглянути справу без участі учасників процесу, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

З`ясувавши фактичні обставини даної справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи із змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Виходячи зі змісту ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У ході судового розгляду встановлено, що ухвалою суду від 25.11.2008 року провадження у справі закрито, оскільки позивач подала до суду заяву про закриття провадження по справі у зв`язку з відмовою від позову і вирішення спору мирним шляхом.

23.12.2008 року ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 26 лютого 2009 року заходи забезпечення позову скасовано (справа № 2-758/08), застосовані відповідно до ухвали Франківського районного суду м. Львова від 03 грудня 2007 року (справа № 2-3604/2007р.).

Враховуючи той факт, що ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 03 грудня 2007 року вже скасовані заходи забезпечення позову, ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 29.10.2018 року у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Корпорації будівельних підприємств «Карпатбуд» про визнання недійсним договору, скасування державної реєстрації на квартиру та визнання права власності на Ѕ квартири - відмовлено.

Як випливає із заяви, представник ОСОБА_1 - адвокат Котовщиков Р. А. скерував до Франківського ВДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області заяву про скасування арешту на квартиру від 07.12.2018 року у якій просить скасувати арешт на квартиру АДРЕСА_1 накладений постановою державного виконавця Франківського ВДВС ЛМУЮ Біляковським О. М. /а.с.147/.

Згідно відповіді Франківського ВДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області за підписом заступника начальника відділу Лавришин М. М. від 10.01.2019 року за вих. №184 відсутні правові підстави для скасування арешту на квартиру АДРЕСА_1 , оскільки згідно ухвали суду від 26.02.2009 року за № 2-758/08 обставини унеможливлюють ідентифікувати, які саме заходи забезпечення позову скасовані /а.с.148/.

Відповідно до ухвали судді від 29.10.2018 року у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Корпорації будівельних підприємств «Карпатбуд» про визнання недійсним договору, скасування державної реєстрації на квартиру та визнання права власності на Ѕ квартири відмовлено, оскільки ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 03 грудня 2007 року вже скасовані заходи забезпечення позову /а.с.134-135/.

Відповідно до ст. 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язані, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь який стадії цивільного процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, які він замінив.

Як випливає із свідоцтва про смерть ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданого Франківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 актовий запис № 251 /а.с.142/.

Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Попович О. С., спадкоємцем майна, яке складається із квартири АДРЕСА_1 є його матір- ОСОБА_1 /а.с.143/.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 13.10.2018 року випливає, що на квартиру АДРЕСА_1 накладено арешт згідно ухвали № 2-3604, виданої 03.12.2007 року Франківським районним судом м. Львова та внесено державним виконавцем Франківського ВДВС ЛМУЮ Біляковським О. М. /а.с. 144/.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 17.04.2019 року замінено відповідача (сторону виконавчого провадження) ОСОБА_4 на його правонаступника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП- НОМЕР_1 ) у справі № 2-3604/07 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Корпорації будівельних підприємств «Карпатбуд» про визнання недійсним договору, скасування державної реєстрації на квартиру та визнання права власності на Ѕ квартири в частині провадження стосовно виконання ухвали Франківського районного суду м. Львова від 26.02.2009 року про скасування заходів забезпечення позову у виді арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження». Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Положеннями ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені обов`язки і права державного виконавця, зокрема, вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна (ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 59 Закону України, підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову.

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини

У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Згідно з ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», про зняття арешту з майна виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Згідно із ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», постанова про зняття арешту виноситься виконавцем не пізніше наступного робочого дня після надходження до нього документів, що підтверджують наявність підстав, передбачених ч. 4 ст. 59 цього Закону, та надсилається в той самий день органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Як роз`яснено у п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 за № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця суд у разі встановлення обґрунтованості скарги визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. При цьому суд не має права зобов`язати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

У п. 2.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 26.06.2013 року у справі № 1-7/2013 вказано: Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Конституційний Суд України, розглядаючи цю справу, бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Так, суд, звертає увагу на те, що за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню службовою особою кримінально каране діяння, відповідно до ст. 382 КК України.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, проаналізувавши вимоги чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що доводи скаржника, наведені у його скарзі є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

На підставі наведеного, керуючись вимогами Закону України «Про виконавче провадження», п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 за №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», ст.ст. 447, 450, 451, 260, 353 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на бездіяльність заступника начальника Франківського відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області Лавришин М. М. - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність заступника начальника Франківського відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області Лавришин М. М. щодо фактичної відмови у скасуванні заходів забезпечення позову у вигляді арешту на квартиру АДРЕСА_1 відповідно до ухвали від 26.02.2009 року у справі 465/758/08, пр. № 2-зз/465/44/18 Франківського районного суду м. Львова про скасування заходів забезпечення позову.

Зобов`язати Франківський відділ державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області на підставі ухвали від 26.02.2009 року у справі 465/758/08, пр. № 2-зз/465/44/18 Франківського районного суду м. Львова про скасування заходів забезпечення позову внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про припинення обтяження (арешту), накладено державним виконавцем Франківського ВДВС ЛМУЮ Біляковським О. М. на квартиру АДРЕСА_1 під час примусового виконання ухвали від 03.12.2007 у цивільній справі № 2-3604/07 Франківського районного суду м. Львова за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Корпорації будівельних підприємств «Карпатбуд» про визнання недійсним договору, скасування державної реєстрації на квартиру та визнання права власності на Ѕ квартири.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Франківський районний суд м. Львова.

Суддя В. Кузь