Житомирський апеляційний суд
Справа №278/2398/18 Головуючий у 1-й інст. Грубіян Є. О.
Категорія 26 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Галацевич О.М.,

суддів: Борисюка Р.М., Микитюк О.Ю.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 ,

на рішення Житомирського районного суду Житомирської області, ухвалене 29 березня 2019 року суддею Грубіяном Є.О. у м. Житомирі, повний текст рішення складено 29 березня 2019 року,

у справі №278/2398/18 за позовом публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У серпні 2018 року публічне акціонерне товариство «Фідобанк (далі - ПАТ Фідобанк»), правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Кредобанк» (далі - Банк), звернулося до суду із позовом, у якому, посилаючись на невиконання ОСОБА_2 умов договору про надання кредитної картки № НОМЕР_1 від 20.10.2015, просило стягнути з останнього заборгованість станом на 06.06.2018 в сумі 90671,63 грн, з яких: 35171,47 грн - прострочена заборгованість за кредитом, 55500,16 грн - прострочена заборгованість за відсотками та судові витрати.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 29 березня 2019 року позов Банку задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Банку заборгованість за кредитним договором від 20.10.2015 в сумі 90671,63 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення, ухвалити нове - про відмову у задоволенні позову Банку.

На його думку, суд безпідставно розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження та залишив без задоволення заявлене ним клопотання про проведення розгляду справи з повідомленням (викликом) сторін, яке було обґрунтовано потребою у наданні сторонами усних пояснень, дослідженні речових доказів, необхідності виклику свідків. Внаслідок порушення судом першої інстанції норм процесуального права, відповідач був позбавлений можливості надати суду докази, які спростовують порушення ним договору про надання кредитної картки, та заявити клопотання про допит свідків. Зокрема, вважає, що ОСОБА_2 вчинив всіх можливих заходів для своєчасного погашення заборгованості за кредитним договором шляхом направлення приватним підприємством «Проспер», керівником та засновником якого він є, публічному акціонерному товариству «Фідобанк» платіжного доручення на погашення боргу. Проте, банківська установа, не пояснюючи своїх дій, не провела відповідні перерахування, що можуть підтвердити керівник діючої на той час Житомирської філії ПАТ «Фідобанк» ОСОБА_3 та бухгалтер ПП «Проспер» ОСОБА_4 . Крім того, суд не надав належної оцінки та не дослідив обставин відступлення права вимоги за договором Публічним акціонерним товариством «Фідобанк» публічному акціонерному товариству «Кредобанк». У матеріалах справи відсутні документи, які підтверджують таку обставину та ухвала суду від 24.10.2018 про заміну сторони правонаступником. Отже вважає, що у суду були відсутні правові підстави для задоволення позову.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, враховуючи наступне.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно із статтями 525 та 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Судом першої інстанції встановлено, що 20.10.2015 року між ПАТ "Фідобанк" та ОСОБА_2 укладено договір про надання кредитної картки № НОМЕР_1 , який складається із заяви про відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу та встановлення кредитного ліміту з пільговим періодом, додатку №1 «Умови кредитування за банківським продуктом «Кредитна картка транзакційна». Відповідно до договору відповідачем отримано кредит шляхом зарахування коштів на відкритий 20.10.2015 поточний рахунок № НОМЕР_2 з встановленим кредитним лімітом 50 000, 00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом, зі строком дії кредитного ліміту до 19.10.2016 року.

Відповідач не виконував взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 06.06.2018 року згідно наданого банком розрахунку склала 90 671, 63 грн, з яких 35 171, 47 грн - прострочена заборгованість за кредитом та 55 500, 16 грн - прострочена заборгованість за відсотками (а.с. 8-11).

Встановивши зазначені обставини та правильно застосувавши до спірних правовідносин норми матеріального права, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Як вбачається із матеріалів справи її розгляд відбувався у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін, оскільки справа є малозначною.

Судом, відповідно до вимог процесуального законодавства, наданий відповідачу строк подати відзив на позов.

Проте, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності заборгованості та спростування її розміру відповідач та його представник до відзиву на позовну заяву не надали.

Доводи представника відповідача про необхідність розгляду справи у загальному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін у зв`язку з наявністю відповідного клопотання є безпідставними, з огляду на залишення ухвалою суду від 29.03.2019 цього клопотання без задоволення на підставі ч. 4 ст. 277 ЦПК України. Як вбачається із матеріалів справи клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін подавалося саме представником відповідача, а помилкове посилання в цій ухвалі, що таке клопотання заявлено представником позивача може бути усунуто судом шляхом виправлення описки у судовому рішенні (а.с. 50-51,56-58).

При вирішенні питання в порядку спрощеного позовного провадження суд врахував положення ч. 3 ст. 274 ЦПК України.

Посилання представника відповідача на позбавлення його довірителя права надати суду докази, які спростовують порушення ним умов договору, є безпідставними, з огляду на можливість викласти такі докази і письмові пояснення у заявах по суті справи (ч. 8 ст. 279 ЦПК України).

Крім того, обставини погашення заборгованості по кредитному договору за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування і не можуть підтверджуватись показаннями свідків. Тому, доводи представника відповідача щодо необхідності розгляду справи за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у зв`язку із необхідністю допиту свідків на підтвердження обставин виконання ОСОБА_2 грошового зобов`язання за кредитним договором є безпідставними.

Наявність платіжного доручення (його формування та направлення банку) про перерахування приватним підприємством «Проспер», керівником і засновником якого є ОСОБА_2 , грошових коштів на погашення кредитного зобов`язання останнього і не проведення цього платежу працівниками ПАТ «Фідобанк» не спростовує наявності заборгованості, не позбавляє ПП «Проспер» права оскаржувати дії банку та на правильність ухваленого рішення не впливає.

Посилання представника відповідача на відсутність документів щодо правонаступництва та відсутність ухвали суду від 24.10.2018 про заміну позивача ПАТ «Фідобанк» правонаступником ПАТ «Кредобанк», спростовуються виокремленими матеріалами справи №278/2398/18 по заяві ПАТ «Фідобанк» про заміну сторони правонаступником.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 29 березня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 10 липня 2019 року.