ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/916/19 Справа № 183/4313/15 Суддя у 1-й інстанції - Городецький Д.І. Суддя у 2-й інстанції - Каратаєва Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Каратаєвої Л.О.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Хоменко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Дніпропетровськгаз на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2018 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства по газифікації та газопостачанню «Дніпропетровськгаз» до ОСОБА_1, виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, третя особа Комунальне підприємство «Трубник» про усунення перешкод у користування нерухомим майном, виселення з жилого приміщення, скасування реєстрації в жилому приміщенні, зустрічним позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства по газифікації та газопостачанню «Дніпропетровськгаз», третя особа комунальне підприємство «Трубник» про визнання права користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И Л А:

13 липня 2015 року ПАТ по газопостачанню і газифікації «Дніпропетровськгаз» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, третя особа Новомосковський районний відділ Державної міграційної служби України про усунення перешкод в користування квартирою шляхом виселення та скасування реєстрації (том 1 а.с.3).

22 вересня 2015 року ухвалено рішення у справі, у задоволення позовних вимог ПАТ по газифікації та газопостачанню «Дніпропетровськгаз» відмовлено (том 1 а.с.42).

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2016 року рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2015 року залишене без змін (том 1 а.с.103).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 вересня 2016 року рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2016 року скасовано, справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції (том 1 а.с.143 )

02 лютого 2017 року ПАТ по газопостачанню і газифікації «Дніпропетровськгаз» звернулося до суду з уточненим позовом до ОСОБА_1, третя особа Новомосковський районний відділ Державної міграційної служби України про усунення перешкод в користування квартирою шляхом виселення та скасування реєстрації (том 1 а.с.156,173,203,217).

20 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду зустрічним позовом до ПАТ по газопостачанню і газифікації «Дніпропетровськгаз», третя особа - Новомосковський районний відділ Державної міграційної служби України про визнання права користування жилим приміщенням (том 1 а.с.181,223).

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2018 року в задоволенні позовних вимог ПАТ по газифікації та газопостачанню «Дніпропетровськгаз» до ОСОБА_1, виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, третя особа КП «Трубник» про усунення перешкод у користування нерухомим майном, виселення з жилого приміщення, скасування реєстрації в жилому приміщенні відмовлено. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ по газифікації та газопостачанню «Дніпропетровськгаз», третя особа КП «Трубник» про визнання права користування жилим приміщенням задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право користування жилим приміщенням квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ПАТ по газифікації та газопостачанню «Дніпропетровськгаз». Стягнуто з ПАТ по газифікації та газопостачанню «Дніпропетровськгаз» на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 13140,00 грн.

Не погодившись з рішенням суду, ПАТ по газифікації та газопостачанню «Дніпропетровськгаз», звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, в задоволені зустрічних позовних вимог відмовити (а.с.53-57).

Згідно п.9 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів находить, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 21.07.2004 року виконавчим комітетом Новомосковської міської ради, відкрите акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» є власником квартири загальною площею 45,20 кв.м., житловою площею 21,0 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (том 1 а.с.9).

Згідно Статуту Публічного акціонерного товариство по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз», зазначене товариство є правонаступником Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» (том 1 а.с. 8).

На підставі рішення виконавчого комітету Новомосковської міської ради № 902 від 24.11.2004 р. квартирі за адресою: АДРЕСА_1 надано статус службової (том 1 а.с.248).

30 листопада 2004 року виконавчим комітетом Новомосковської міської ради депутатів ОСОБА_2 виданий ордер на жиле приміщення № 67 серія А на право зайняття службового жилого приміщення за адресою: АДРЕСА_1 (том 1 а.с.10).

Згідно довідки Комунального підприємства «Трубник», зазначене підприємство було визначене надавачем житлово-комунальних послуг будинку за адресою: АДРЕСА_1. Згідно особового рахунку № 4-2622, ОСОБА_2 значився власником квартири, він та ОСОБА_1 (член сімї) своєчасно проводили оплату житлово-комунальних послуг, але договір найму з ОСОБА_2 не укладався. Після утворення Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Родина -2016» у 2017 року, будинок обслуговується зазначеним обєднанням (том 1 а.с.241).

15 червня 2010 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_2, що підтверджується відмітною у паспорті громадянина України (том 1 а.с.36).

Рішенням виконавчого комітету Новомосковської міської ради № 88 від 25 лютого 2014 року, квартира за адресою: АДРЕСА_1, в якій зареєстрований ОСОБА_2 виключена з числа службових (том 1 а.с.53).

ОСОБА_2 помер 02 січня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Згідно довідки Комунального підприємства «Трубник» від 16.04.2015 року ОСОБА_2 знятий з реєстраційного обліку в спірній квартирі 05.02.2015 р. в звязку із смертю, в квартирі зареєстрована дружина ОСОБА_1 (том 1 а.с.12).

Відмовляючи в задоволені первісних позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що судом встановлена правомірність вселення ОСОБА_1 до квартири та враховуючи висновки суду про те, що ОСОБА_1 набула право користування спірним житлом правомірно, суд прийшов до висновку, що відсутні підстави для застосування норм ч.3 ст. 116 ЖК України.

Задовольняючи зустрічні позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що, оскільки ПАТ по газифікації та газопостачанню «Дніпропетровськгаз» не визнає права ОСОБА_1 на користування житловим приміщенням, існує необхідність захисту прав останньої, шляхом визнання за ОСОБА_1 права користування житловим приміщенням квартирою, розташованою за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ. АДРЕСА_2.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз», як власник спірного нерухомого майна, має право на захист своїх прав.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. (ст. 317 ЦК України).

Допоки особа є власником нерухомого майна, вона не може бути обмежена у праві звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження цим майном, зокрема і шляхом виселення.

Звертаючись до суду з позовом ПАТ по газифікації та газопостачанню «Дніпропетровськгаз» посилалося на те, що ОСОБА_1 самостійно зайняла жиле приміщення.

З урахуванням того, що за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Дніпропетровській області ОСОБА_1 зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1 з 16 жовтня 2014 року, що також підтверджується відміткою в її паспорті, не може бути застосовано до спірних правовідносин вимоги ч. 3 ст. 116 ЖК України.

Письмової заяви про зміну позовних вимог відповідно до ст. 49 ЦПК України позивач не подавав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З урахуванням зазначеного, позовні вимоги ПАТ по газопостачанню і газифікації Дніпропетровськгаз не підлягають задоволенню.

Відмова в задоволені позовних вимог не позбавляє права позивач на звернення до суду з аналогічним позовними вимогами.

Щодо зустрічних позовних вимог, колегія суддів вважає що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про їх задоволення.

Відповідно до ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер.

Згідно ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

За положеннями ч. 2 ст. 65 ЖК України особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї , які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 9 постанови від 12 квітня 1985 р. N 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", суд при вирішенні спорів про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, повинен з'ясувати, чи додержано встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх повнолітніх членів сім'ї наймача, чи було це приміщення постійним місцем проживання осіб, що вселилися, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами його сім'ї певний порядок користування жилим приміщенням.

З урахуванням наведеного та враховуючи, що відповідачка вселилася в с пірну квартиру, як член сімї наймача, законність її реєстрації не оспорюється позивачем, проте оспорюється право користування, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення зустрічних позовних вимог відповідачки.

З урахуванням зазначеного апеляційна скарга підлягає залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Дніпропетровськгаз залишити без задоволення

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.

Судді: