Номер провадження: 22-ц/813/5602/19
Номер справи місцевого суду: 523/6694/18
Головуючий у першій інстанції Дяченко В.Г.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

13.05.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Дрішлюка А.І., отримав у порядку автоматизованого розподілу справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 29 березня 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Одеський припортовий завод» про вчинення певних дій та стягнення заробітної плати, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення з відповідача, на його користь, суму невиплаченої заробітної плати в розмірі 284961,28 грн. та зобов`язання відповідача надати довідку №5 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, яка повинна відповідати вимогам п.20 Постанови №637 із зазначенням пільгового періоду роботи позивача з 19.06.2002 року по 08.05.2018 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що працює на посаді дефектоскопіста по рентгеногаммаграфуванню 4-го розряду в ПАТ «Одеський припортовий завод» з 19.06.2002 року по теперішній час, яка входить до переліку посад з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, яка передбачена розділом XXII списку № 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком пільгових умовах», розділом XXII списку № 1 постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2^ року № 36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайняті) в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», розділом XXII списку № 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 року № 461 «Про затвердження списків виробник робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах». Таким чином, період роботи позивача з 19.06.2002 року по день звільнення є пільговим та він має право на звернення для призначення пенсії.

Крім того, позивач звернувся до відповідача з приводу надання первинної документації щодо нарахованої та отриманої позивачем заробітної плати та надання довідки про підтвердження пільгового стажу, адже відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» позивач має подати до Пенсійного фонду України довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній. однак відповідач добровільно не надає вищезазначеної довідки, тому позивач змушений звернутись до суду з вимогою про зобов`язання витребувати її у відповідача.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача суми невиплаченої заробітної плати, відповідно до ст. 100 КЗпП, позивач, посилаючись на положення ст. 15 Закону України «Про оплату праці», ст. 7 Закону України «Про охорону праці», ст. 13 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку», зазначає, що встановити форми і системи доплат та надбавок, компенсаційних виплат, оплату праці у підвищеному розмірі, є обов`язком роботодавця, враховуючи умови праці, а саме, негативний вплив іонізуючого випромінювання під час використання ядерної енергії. З урахуванням специфіки роботи з джерелом іонізуючих випромінювань, та з урахуванням п. 9 інструкції, щодо заповнення карти умов праці при проведені атестації робочих місць, затвердженої Міністерством праці України та Міністерством охорони здоров`я України від 30.11.1992 р. та 27.11.1992 р. № 06-41-48 позивач вважає, що надбавка повинна була бути встановлена у розмірі 24% від розміру окладу.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 29 березня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено частково.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою в якій просить суд скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким в частині стягнення з ПАТ «Одеський припортовий завод» на користь ОСОБА_1 суми невиплаченої заробітної плати у розміри 284961,28 грн, позовні вимоги задовольнити. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом першої інстанції при ухвалені оскаржуваного рішення не взято до уваги норми, які закріплюють та забезпечують право працівників, які працюють у важких та шкідливих та особливо важких і особливо шкідливих умовах праці на передбачену та встановлену доплату у відсотках від тарифної ставки (окладу) за умови проведення атестації робочого місця відповідно до вимог та у порядку встановленому постановою Кабінету Міністрів України «Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» від 01.08.1992 року № 442, у зв`язку з чим, з урахуванням специфіки роботи з джерелом іонізуючих випромінювань, та з урахуванням інструкції, щодо заповнення карти умов праці при проведенні атестації робочих місць, затвердженої Міністерством праці України та Міністерством охорони здоров`я України від 30.11.1992 року та 27.11.1992 року № 06-41-48 апелянт вважає, що надбавка повинна була бути встановлена у розмірі 24 % від розміру окладу. Також, апелянт посилаючись на п.2 ч.11 ст. 51 КЗпП України, зазначає, що у зв`язку з тим, що його робота відноситься до роботи із радіоактивними речовинами та джерелами іонізуючого випромінювання, робочий час протягом тижня мав складати 36 годин, а не 40 годин.

Крім того, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження, у зв`язку з тим, що оскаржуване рішення було отримано ним лише 15 квітня 2019 року, що підтверджується розпискою представника позивача у журналі видачі судових рішень та на заяві про видачу судового рішення, яка знаходиться у матеріалах справи (а.с.2-3).

Відповідно до положень ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, зокрема на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги оскаржуване рішення ухвалено 29 березня 2019 року (а.с.2-3), апеляційна скарга надійшла до суду 08 травня 2019 року (а.с.2-3), також апелянт вказує, що оскаржуване рішення було отримано апелянтом лише 15 квітня 2019 року, що підтверджується розпискою на заяві про видачу судового рішення, проте з матеріалів апеляційної скарги не вбачається, коли саме було отримано апелянтом копію оскаржуваного рішення та копію даної розписки не було долучено апелянтом до апеляційної скарги, тому апелянтом було пропущено строк на апеляційне оскарження рішення суду.

Так, апеляційна скарга не відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України, а саме апелянтом не було додано до апеляційної скарги докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.3 ст. 357 ЦПК України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу.

Таким чином, апеляційну скаргу слід залишити без руху у зв`язку з пропуском апелянт строку на апеляційне оскарження та надати апелянту строк на усунення недоліків, а саме подання до суду обґрунтованого та вмотивованого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 31, 33, 260, 175, 177, 185, ч. 4 ст. 356, 357 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 29 березня 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Одеський припортовий завод» про вчинення певних дій та стягнення заробітної плати - залишити без руху.

Повідомити апелянта про необхідність виправити недоліки апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду.

Роз`яснити апелянту, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, суддею буде прийняте процесуальне рішення передбачене ст.ст. 185, 357 ЦПК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак в частині визначення судових витрат може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк