Справа № 525/600/19
Провадження №2/525/208/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.07.2019 Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Хоролець В.В., при секретарі Лопатка О.В., розглянувши на підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представником якої згідно довіреності діє ОСОБА_2 до Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

З позову ОСОБА_1 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_4 , останнім місцем реєстрації та проживання якої було АДРЕСА_1 . На момент смерті проживала разом з позивачкою по справі, її дочкою ОСОБА_1 та сестрою позивачки ОСОБА_3 . До складу спадкового майна, поряд з іншим, увійшов житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та складається відповідно до технічного паспорта з житлового будинку (літ. А-1), літньої кухні (літ. Б,б), навісу (літ. б-1), сараю (літ. В), погреба вхідного (літ. Г), сараю (літ. Д), навісу (літ. д), сараю (літ. Е), вбиральні (літ.-Ж), літнього душа (літ.-З), колодязя питного № 1.

Як вказує позивач, що даний житловий будинок побудувала її мати на підставі рішення № 85/14 про дозвіл на будівництво житлового будинку і господарських будівель від 07.06.1995 року, яке було надане Великобагачанською селищною радою, був виготовлений проект забудови земельної ділянки індивідуального забудовника. 01.12.2008 року даний житловий будинок з господарськими будівлями був уведений в експлуатацію, про що був складений акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта. Але за життя мати позивачки не отримала свідоцтва про право власності та не провела державну реєстрацію даного будинку. Житловий будинок з господарськими будівлями розташований на земельній ділянці загальною площею 0,2596 га, яка була надана матері за життя 19 сесією 23 скликання Великобагачанською селищною радою від 19.10.2001 року у приватну власність та на яку був виготовлений Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 .

Як зазначає позивач, спадкоємцями першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_4 , які прийняли спадщину є позивачка ОСОБА_1 та її сестра ОСОБА_3 . 07.02.2018 року спадкоємці у державного нотаріуса уклали договір про розподіл спадкового майна та отримали свідоцтва про право на спадщину. Позивачці ОСОБА_1 перейшли земельна ділянка для обслуговування житлового будинку та господарських будівель на якій розташований житловий будинок та домовились із сестрою, що житловий будинок також перейде в спадщину позивачці у спадщину. Позивач вказує, що коли вона звернулась до державного нотаріуса Великобагачанської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, то нотаріус відмовила їй у зв`язку з тим, що на житловий будинок немає правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на ім`я матері позивачки ОСОБА_4 .

Посилаючись на вищевказані обставини та на те, що в позасудовому порядку отримати правовстановлюючі документи на спадкове майно (житловий будинок з господарськими будівлями) не можливо, так як на померлого документи не видаються, позивач змушений звернутися до суду з відповідним позовом (а.с.а.с.2-3).

До проведення підготовчого судового засідання у справі від відповідача у справі Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області до суду надійшов лист №991/02-23 від 19.06.2019 року про те, що даний відповідач визнає заявлені позовні вимоги позивача і просить провести відповідне засідання у відсутність представника даної селищної ради (а.с.39). Третя особа у справі повідомлялася про день і час проведення підготовчого засідання, неявка третьої особи не є перешкодою для розгляду справи. Від третьої особи у справі ОСОБА_3 надійшла письмова заява про визнання позову ОСОБА_1 та про те, що не заперечую проти задоволення позовних вимог останньої. Посилалася на те, що дійсно вони з позивачкою ОСОБА_1 у державній нотаріальній конторі уклали договір про розподіл майна після смерті матері, та просила провести розгляд справи в її відсутність (а.с.46).

Від представника позивача 04.07.2019 року до суду надійшла заява про підтримання заявлених позовних вимог та про розгляд справи на підставі наявних у справі доказів (а.с.47).

У зв`язку з викладеним, суд вирішив за можливе розглянути справу в судовому засіданні у відсутність учасників справи, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст.247 ЦПК України та Рішення Конституційного Суду України №16-рп/2011 від 08.12.2011 року (справа про фіксування судового процесу технічними засобами).

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 цієї статті, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову, проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу.

За нормою ч.1 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідач у справі має право визнати позов на будь-якій стадії судового процесу (п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України). Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 , представником якої згідно довіреності діє ОСОБА_2 до Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , яка на момент смерті була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Великобагачанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області видано свідоцтво про смерть (а.с.5).

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України).

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України).

Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин 5,6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 08.04.1971 року, виданого Великобагачанською селищною радою Великобагачанського району Полтавської області вбачається, що ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в сел. Велика Багачка Великобагачанського району Полтавської області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 08.04.1971року зроблено відповідний запис за № 21, де батьками зазначено ОСОБА_6 та ОСОБА_4 (а.с.6).

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища сформованого 16.11.2017 року вбачається, 28.04.1990 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Великобагачанського районного управління юстиції Полтавської області відповідно до актового запису № 17 зареєстрували шлюб громадянин ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с.7).

Відповідно до рішення № 85/14 від 07.06.1995 року вбачається, що виконкомом селищної ради народних депутатів прийнято рішення про виділ земельної ділянки 0,25 га для будівництва житлового будинку і господарських будівель ОСОБА_4 , жительці с. Довгалівка (а.с.8).

Відповідно до проекту забудови земельної ділянки індивідуального забудівника в с. Довгалівка на основі рішення виконкому Великобагачанської селищної ради народних депутатів від 07.06.1995 року вбачається, надано під забудову ділянки і будівництва індивідуального будинку ОСОБА_4 площею 0,25 га (а.с.9).

З акту виносу в натурі меж земельної ділянки та розбивки під забудівлі від 02.08.1995 року вбачається, що представник районного архітектора на основі рішення виконкому Великобагачанської селищної ради народних депутатів 85/14 від 07.06.1995 року в відповідності з проектом забудови земельної ділянки в присутності представника виконкому Великобагачанської селищної ради народних депутатів ТОВ ОСОБА_9 встановив в натурі межі земельної ділянки, виділеної громадянці ОСОБА_4 , для будівництва індивідуального жилого будинку і господарських будівель. Площа земельної ділянки складає 0,25 га та знаходиться в с. Довгалівка (а.с.10).

Відповідно до акта державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта від 01.12.2008 року вбачається, що відповідно до розпорядження голови Великобагачанської районної державної адміністрації № 113 від 04.04.2008 року прийняти в експлуатацію будівництво житлового будинку в АДРЕСА_2 (а.с.11).

Відповідно до державного акта про право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_4 , яка мешкає в АДРЕСА_3 на підставі рішення XIX сесії XXIII скликання Великобагачанської селищної ради народних депутатів від 19.10.2001 року їй передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,2596 га в межах згідно планом. Земельна ділянка розташована на території АДРЕСА_2 , для ведення особистого підсобного господарства 0,0096 га, будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель 0,2500 га (а.с.12).

Домоволодіння по АДРЕСА_2 складається в цілому відповідно до технічного паспорта з житлового будинку (літ. А-1), літньої кухні (літ. Б,б), навісу (літ. б-1), сараю (літ. В), погреба вхідного (літ. Г), сараю (літ. Д), навісу (літ. д), сараю (літ. Е), вбиральні (літ.-Ж), літнього душа (літ.-З), колодязя питного № 1 (а.с.а.с.13-15). З висновку про вартість об`єкта оцінки про експертну оцінку садибного (індивідуального) житлового будинку вбачається, що оціночна вартість домоволодіння по АДРЕСА_2 складає 93700 грн. (а.с.15 а).

З листа Полтавського БТІ «Інвентаризатор» від 27.11.2018 року №12651 вбачається, що у відповідності до матеріалів Полтавського БТІ «Інвентаризатор» реєстрація права власності на житловий будинок станом на лютий місяць 2004 року за адресою: АДРЕСА_2 не проводилась (а.с.16).

Постановою від 11.10.2018 року в.о. в порядку заміщення завідувача Великобагачанської державної нотаріальної контори Полтавської області, державним нотаріусом Решетилівської державної нотаріальної контори Кириченко Т.М. позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , після померлої ОСОБА_4 в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу (а.с.17).

З повідомлення в.о. завідувача Великобагачанської державної нотаріальної контори, завідувача Новосанжарської державної нотаріальної контори Уманець М.В. №01-09/375 від 05.06.2019 року, з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) та копій документів зі спадкової справи вбачається, що спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 за № 89/2017. Спадкоємцями, які прийняли спадщину є його дочки: ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Заяви від кредиторів та інших спадкоємців не надходили. 07.02.2018 року відповідно до договору про поділ спадкового майна на ім`я ОСОБА_3 було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 та свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частку земельних ділянок загальною площею 3,5998 на та 0,4800 га, які розташовані на території Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району полтавської області. 07.02.2018 року відповідно до договору про поділ спадкового майна на ім`я ОСОБА_1 було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку загальною площею 0,2500 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 та свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку земельних ділянок загальною площею 3,5998 га та 0,4800 га, які розташовані на території Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області. Інші заяви та претензії від кредиторів не надходили (а.с.а.с.40-44).

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися на момент його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.ч.1,2 ст.1220 ЦК України).

У відповідності до вимог ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 цієї статті).

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст.1297 ЦК України).

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якою встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами загального провадження.

Отже, з досліджених матеріалів справи вбачається, що спадкоємцем за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 (щодо житлового будинку з господарськими будівлями) є позивач у справі ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину, однак в даний час, з урахуванням підстав відмови нотаріуса у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину (у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок), позивач ОСОБА_1 не може оформити своє право на спадкове майно після смерті ОСОБА_4 , тому змушена звернутися до суду з відповідним позовом.

Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Аналогічні положення містяться у ч.1 ст.15 ЦК України та ст.4 ЦПК України.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст.4 ЦПК).

Зі змісту п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності та того, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Як вказав Верховний Суд України у своїй постанові від 10.02.2016 року у справі №6-2124цс15, оскільки відповідно до ст.328 ЦК України набуття права власності це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення у особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб особа набула право власності на відповідний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному ст.392 цього Кодексу.

Також, у постанові від 23.12.2014 року у справі №3-199гс14 Верховний Суд України зазначив, що за змістом ст.392 ЦК України, позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інший спосіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли позивач не може реалізувати своє право власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правоустановчого документу. При цьому, передумовою для застосування положень ст.392 ЦК України є відсутність іншого, крім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права.

Проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового рішення, визнання відповідачем позову, виходячи з підстав, які викладені нотаріусом у постанові про відмову у вчиненні відповідної нотаріальної дії, з урахуванням принципу юридичної визначеності та враховуючи вищевказану практику Верховного Суду України щодо права власності, суд приходить до висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , представником якої згідно довіреності діє ОСОБА_2 до Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.55 Конституції України, ст.ст.15,16,328,392,1216-1218,1220,1261,1296,1297 ЦК України, ст.ст.4,11,12,13,76-80,81,83,197,200,206,247,259,263-265,272-273 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 , представником якої згідно довіреності діє ОСОБА_2 до Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати, що на момент смерті на ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , належав на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та який складається в цілому відповідно до технічного паспорта з житлового будинку (літ. А-1), літньої кухні (літ. Б, б), навісу (літ. б-1), сараю (літ. В), погреба вхідного (літ. Г), сараю (літ. Д), навісу (літ. д), сараю (літ. Е), вбиральні (літ.-Ж), літнього душа (літ.-З), колодязя питного № 1.

В порядку спадкування, визнати за ОСОБА_1 як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та який складається в цілому відповідно до технічного паспорта з житлового будинку (літ. А-1), літньої кухні (літ. Б, б), навісу (літ. б-1), сараю (літ. В), погреба вхідного (літ. Г), сараю (літ. Д), навісу (літ. д), сараю (літ. Е), вбиральні (літ.-Ж), літнього душа (літ.-З), колодязя питного № 1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пп.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Великобагачанський районний суд Полтавської області.

На виконання п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України судом зазначається повне найменування сторін: позивач ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_2 , паспорт серія НОМЕР_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ; представник позивача адвокат Ситник Оксана Володимирівна, місце знаходження АДРЕСА_5 ; відповідач Великобагачанська селищна рада Великобагачанського району Полтавської області, місце знаходження сел. Велика Багачка, вул. Каштанова, 20 Великобагачанського району Полтавської області, ; третя особа ОСОБА_3 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків суду не відомий.

Повний текст рішення складений 10.07.2019 року.

Суддя В.В. Хоролець