Справа № 352/260/13-ц
Провадження 4-с/352/5/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2019 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківскої області в складі:

головуючого судді Струтинський Р.Р.

за участю секретаря судового засідання Бардюк-Кавецької Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тисменицького районного суду Івано-Франківської області матеріали цивільної справи за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Тисменицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Григорківа Степана Івановича,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою, в якій просить визнати дії головного державного виконавця Тисменицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Григорківа С.І. щодо винесення постанов про стягнення виконавчого збору від 18.12.2018р. та про відкриття виконавчого провадження від 04.01.2019р. неправомірними; скасувати постанову у виконавчому провадженні №55026584, винесену 18.12.2018року головним державним виконавцем Тисменицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Григорківим С.І. про стягнення виконавчого збору у розмірі 55 211,10грн. та скасувати постанову у виконавчому провадженні №57996646, винесену 04.01.2019року головним державним виконавцем Тисменицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Григорківим С.І. про відкриття виконавчого провадження.

В обгрунтування скарги зазначила, що 03.11.2017 року було відкрито виконавче провадження №55026584 по примусовому виконанні виконавчого листа №352/260/13-ц від 06.05.2014 року, виданого Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укргазбанк» заборгованість в розмірі 552 111,00 грн. В ході проведення виконавчих дій 18.12.2018 року було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у ВП 55026584 у зв`язку з відсутністю у боржника майна , на яке може бути звернено стягнення. Поряд з цим 18 грудня 2018 року головним державним виконавцем Григорківим С.І. Тисменицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 55 211,10 грн. А постановою про відкриття виконавчого провадження від 04.01.2019р. відкрито виконавче провадження з виконання постанови про стягнення виконавчого збору №57996646 виданої Тисменицьким РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області 18.12.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 55 211,10 грн. Вважає, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору від 18.12.2018 року та про відкриття виконавчого провадження від 04.01.2019 року неправомірними та такими, що суперечать вимогам Закону України «Про виконавче провадження», а саме ч.3 ст.40 Закону.

Представник скаржника в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги по скарзі підтримав в повному обсязі.

Головний державний виконавець Тисменицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Григорків С.І. у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Суд, вивчивши доводи скарги, дослідивши наявні письмові докази дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає загальні правові основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання та компетенцію, а також учасників виконавчого провадження, закріплює їхні права та обов`язки, у тому числі право стягувачів і боржників та інших учасників виконавчого провадження на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та порядок цього оскарження.

Нормами цивільного процесуального закону передбачено особливий порядок судового контролю за виконанням судових рішень, який визначений у розділі VII ЦПК України, і передбачає, зокрема, обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 448 ЦПК визначено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Судом встановлено наступні обставини.

Постановою від 03.11.2017 року було відкрито виконавче провадження №55026584 по примусовому виконанні виконавчого листа №352/260/13-ц від 06.05.2014 виданого Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укргазбанк» заборгованість в розмірі 552 111,00грн.

18 грудня 2018року (відповідь Тисменицького РВ ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області від 04.04.2019р. №5176) згідно отриманої інформації з відділу ДВС) було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке можна було б звернути стягнення (п.2. ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження»).

18 грудня 2018року головним державним виконавцем Григорківим С.І. Тисменицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, відповідно до ст.3, 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 55 211,10 грн.

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 04.01.2019 року відкрито виконавче провадження №57996646 з виконання постанови про стягнення виконавчого збору виданої Тисменицьким РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області 18.12.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 55 211,10 грн.

Приписами ст.40 Закону передбачено порядок винесення постанови про стягнення виконавчого збору, зокрема частиною 3 даної статті, де унормовано, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з частиною 4 статті 42 Закону України «Про виконавче провадження» на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження (до яких частина 1 статті 42 Закону відносить також виконавчий збір) виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Однак в даній статті відсутній пункт 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» що давало б підстави державному виконавцю не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа винести постанову про стягнення виконавчого збору та в подальшому виконувати її в порядку, встановленому цим Законом.

Поряд з цим, відповідно до статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Згідно статті 27 Закону, розділу VІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, виконавчий збір стягується на підставі постанови, яка виноситься на стадії розподілу стягнутих з боржника сум або закінчення виконавчого провадження згідно статті 39 Закону в розмірі 10 % від суми, що фактично стягнута, повернута стягувачу.

Тобто, підставою для стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження про стягнення з боржника сум коштів є здійснення державним виконавцем дій по фактичному стягненню з боржника на користь стягувача зазначених у виконавчому документі сум, та виконавчий збір обраховується лише від розміру фактично стягнутих сум.

Проте, як встановлено судом, державним виконавцем не було стягнуто з боржника на користь стягувача присуджених сум за виконавчим листом, а сам виконавчий лист повернуто стягувачу в зв`язку з відсутністю майна.

Аналіз наведених норм Закону дає можливість зробити висновок про те, що обов`язковими умовами стягнення виконавчого збору є: 1) фактичне виконання судового рішення; 2) вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень. Крім того, законодавець чітко визначив, що виконавчий збір стягується з фактично стягнутої суми; розмір виконавчого збору вираховується також з фактично стягнутої суми.

Відповідно до пункту 20 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду, який його видав, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 Закону. При закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду, який його видав, виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої осн овної винагороди приватного виконавця.

Тобто, відповідно до вказаного пункту у постанові про повернення виконавчого документу стягувача, виконавець вказує результати виконання (суму, яку фактично стягнуто), а на виконавчому документі робить відмітку про суму стягнутого виконавчого збору, тим самим законодавець підтверджує, що виконавчий збір стягується тільки з суми, яка фактично стягнута на користь стягувача.

При стягненні виконавчого збору відповідно до частини 3 статті 40 Закону «Про виконавче провадження», без реального стягнення суми боргу з боржника у разі повернення виконавчого документа стягувачу в зв`язку з відсутністю майна, створюються умови для стягнення з боржника подвійної суми виконавчого збору або ж стягнення його без реального виконання рішення суду.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003 №14 роз`яснено, що відповідно до статей 45, 46 Закону Закону №606-XIV витрати виконавчого провадження та виконавчий збір стягуються за постановою державного виконавця з боржника, якщо останній не виконав рішення добровільно в установлений для цього строк і воно було виконане примусово.

З врахуванням вищезазначеного, постанов державної виконавчої служби від 18.12.2018 року не можна визнати законною та вона підлягає скасуванню.

Оскільки постанова про стягнення виконавчого збору від 18.12.2018 року підлягає скасуванню, відповідно і підлягає скасуванню постанова про відкриття виконавчого провадження від 04.01.2019 року, враховуючи те, що дана постанова винесена на виконання постанови про стягнення виконавчого збору від 18.12.2018 року.

Відповідно до ч. 2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи, що копії оскаржуваних постанов скаржник отримав лише 08 квітня 2019 року, скарга подана з дотриманням строку, встановленого ст.449 ЦПК України.

На відставі наведеного, відповідно до ЗУ ««Про виконавче провадження» та керуючись ст. 5, 12, 13, 259, 260, 263, 447, 448, 451 ЦПК України суд, -

п о с т а н ов и в:

Скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Тисменицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Григорківа Степана Івановича задовольнити.

Визнати дії головного державного виконавця Тисменицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Григорківа Степана Івановича щодо винесення постанов про стягнення виконавчого збору від 18.12.2018 року та про відкриття виконавчого провадження від 04.01.2019 року неправомірними.

Скасувати постанову у виконавчому провадженні №55026584, винесену 18.12.2018 року головним державним виконавцем Тисменицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Григорківим С.І. про стягнення виконавчого збору у розмірі 55 211,10 грн.

Скасувати постанову у виконавчому провадженні №57996646, винесену 04.01.2019 року головним державним виконавцем Тисменицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Григорківим С.І. про відкриття виконавчого провадження.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий Р.Р.Струтинський