Справа № 524/1035/19
Провадження №2/524/1356/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2019 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого - судді Предоляк О.С.

при секретарі Бондаренко Н.О.

за участю позивача - ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на матір, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягненню нею трьохрічного віку та стягнення додаткових витрат на дитину,

ВСТАНОВИВ

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на її утримання до досягнення сином трьохрічного віку та додаткових витрат. Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_5 , батьком якого є ОСОБА_4 . У зв`язку з хворобами сина, понесені додаткові витрати, які нею запозичені у родичів. Так, в період з 12.02.2018 по 16.02.2018, 21.10.2018 п 24.10.2018 року перебували на стаціонарному лікуванні в Кременчуцькій міській дитячій лікарні, також просить стягнути додаткові витрати щодо лікування дитини з 20.09.2018 по 05.10.2018. 06.01-10.01.2019 року, загальна сума витрат на ліки, медпрепарати становлять 4346, 18 грн., просить врахувати істотні обставини, те, що є непрацездатною, не має джерел доходу, крім державної допомоги, внаслідок неправомірних дій ОСОБА_4 їй заподіяні тілесні ушкодження, стан її здоров» я та стягнути з відповідача всю суму. Просить стягнути з ОСОБА_4 аліменти на її утримання до досягнення сином трьохрічного віку в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів та судові витрати, розрахунок яких надано.

Ухвалою суду від 29.03.2019 року по справі відкрито спрощене позовне провадження.

22 квітня 2019 року відповідачем ОСОБА_4 подано відзив на позов. Заперечує, щодо стягнення з нього аліментів на корись позивача до осягнення сином трьохрічного віку, оскільки ніде не працює, на обліку у центрі зайнятості не перебуває, проживає разом з батьками, має заборгованість по сплаті аліментів та інші боргові зобов`зання, тому вважає, що у стягненні аліментів слід відмовити. Щодо додаткових витрат, стверджує, що купував ліки сину та передавав кошти ОСОБА_1 . Позовні вимоги щодо стягнення додаткових витрат визнає частково, вважає, що їх доведений розмір 1 000 грн.

14 травня 2019 року подано відповідь на відзив.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позов підтримують, з підстав, що зазначені.

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_3 вважає що відсутні підстави для задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представників позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та його батьками є: матір ОСОБА_1 та батько ОСОБА_4 ..

Малолітній син сторін зареєстрований та проживає за адресою реєстрації проживання позивача - матері: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідними довідками про реєстрацію місця проживання особи.

Спірні правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч.ч. 2, 4, ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. А відповідно до ч. 2 ст.90 СК України, право на утримання жінка, яка не перебуває у шлюбі між собою, у разі проживання з нею їхньої дитини

Згідно ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України, час, протягом якого сплачуються аліменти одному з подружжя - аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

За отриманими судом відомостями про доходи відповідача, встановлено, що відповідач є працездатною особою, але офіційно не працевлаштований, розмір заробітку невідомий.

Враховуючи матеріальне становище платника аліментів, його витрати на утримання дитини, а також матеріальній стан дружини, дохід якої є державна допомога по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років у сумі 860 грн щомісячно, суд вважає що відповідач може надавати допомогу матері дитини, яка проживає з дитиною у розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, а відтак, вимоги позивача в частині стягнення аліментів з відповідача на її утримання підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 1/8 починаючи з 18.02.2019 року і до досягнення дитиною - сином ОСОБА_5 трьохрічного віку до ІНФОРМАЦІЯ_2 включно.

Доказів щодо запропонованого суду розміру аліментів - 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно суду не надано. Не є тим доказом копія закордонного паспорту щодо перебування відповідача у певний період за межами України, оскільки доказів працевлаштування останнього не надано , представник відповідача заперечує наявність у ОСОБА_4 робочої (трудової) візи.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача на її користь додаткових витрат на малолітню дитину в сумі 4346, 18 грн. ( 100% від суми понесених витрат) одноразово, вони підлягають частковому задоволенню, як обґрунтовані в розумінні ст. 185 СК України .

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Щодо стягнення додаткових витрат на утримання дитини ОСОБА_5 суд зазначає наступне.

У відповідності до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Дана стаття СК України закріплює правило, відповідно до якого, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягнення аліментів відповідно до ст. ст. 181, 182 СК.

У випадку, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково. Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо.

Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одного із батьків у твердій грошовій сумі. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину є довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, перебування малолітньої дитини у закладі охорони здоров`я.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами Згідно ч.І ст.З Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року( в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року , ратифіко¬ваної Постановою Верховної Ради України №789-Х11 від 27.02.1991 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займають¬ся питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Частиною 2 ст.З зазначеної Конвенцій визначено, що держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обо¬в`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вжи¬вають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до ст. 6 вказаної Конвенції держави-учасниці визнають, що кожна дитина має невід`ємне право на життя( ч.І) та держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини( ч.2).

Згідно ст.7 вказаної Конвенції! дитина має право на піклування батьків з моменту народ¬ження.Статтею 18 Конвенції про права дитини проголошено, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової від¬повідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтетереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до п.1 ст.27 зазначеної Конвенції Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, а ч.2 вказаної статті передбачено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Вищенаведеними нормативними актами, які необхідно застосувати при розгляді позовної заяви ОСОБА_1 чітко визначено, що рішення судом має прийматись для забезпечення якнайкращого всебічного розвитку дитини, піклування її стану здоров`я і в першу чергу пріоритет мають інтереси дитини, а мати й батько несуть рівний тягар в забезпеченні вказаних інтересів. ОСОБА_1 робить все необхідне для цього, залучаючи кошти рідні та знайомих, що пояснили допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11 але вона отримує державну допомогу, із якої неможливо забезпеченити найкращі інтереси дитини, нерухомого майна та додаткового заробітку вона не має, натомість має захворювання, які потребують лікування та оперативного втручання, тому позивач обґрунтовано вважає, що розділити з нею цей тягар порівну повинен батько дитини- відповідач по справі, а не її рідня.

Так, за медичними документами, долученими позивачем, ІНФОРМАЦІЯ_3 у сина сторін ОСОБА_5 згідно протоколу №1948 УЗД органів черевної порожнини та поза черевного простору шляхом проведення ультразвукового дослідження встановлено захворювання ДЖВП на фоні перегину жовчного міхура, у зв`язку із чим дитина потребувала та надалі потребує посиленого догляду, лікування та дієти. З 12 02 2018 року по 16.02.2018 року мати з сином ОСОБА_5 перебували на стаціонарному лікуванн у Кременчуцькій міській дитячій лікарні в період з гострим бронхітом, у зв`язку з чим понесені додаткові витрати На придбання ліків, спеціального харчування та додаткового догляду, придбаченя вологих серветок з 21.10 2018 року по 24.10.2018 року ОСОБА_1 з сином ОСОБА_5 перебували на стаціонарному лікуванні в дитячій лікарні з гострим ентероколітом, у зв`язку з чим виникла необхідність придбання ліків, спеціального харчування та додаткового догляду для дитини. з 20.09.2018 року по 5.10.2018 року ОСОБА_5 хворів ОРВІ, бронхітом у зв`язку з вказаними захворюваннями сина, призначенням лікарів придбано ліки для дитини, необхідне харчування дієтичне харчування , медичні засоби. З 6.01.2019 року по 10.01.2019 року син сторін хворів ОРВІ, рінофарингітом , ДЖВП позивачем придбано ліки, забезпечено дієтичним харчуванням

Надані чеки, оригінали яких наявні у позивача, щодо,, придбання медичних препаратів, ліків за призначенням, харчування для дитини за віком і за призначенням, медичні засоби та необхідний електро чайник, який відсутній у лікарні і потрібний для обслуговування дитини враховуючи її вік та зимовий період на суму 607,78 23.09.2018 року, на суму 490 грн. 23.09.2018 року,на суму 230,90 30.09.2018 року, на суму 91,52 грн. 21.10.2018 року,на суму 24,06 грн. 30.09.2018 року, на суму 254,33 грн. 21.10.2018 року, на 50,0 грн. 16.10.2018 року, на 218,15 грн. 11.10.2018 року, на суму 52,88 грн. 24.10.2018 року, на суму 324,00 грн. 30.10.2018 року,на суму 219,32 грн., 24.10.2018 року, на суму 139,40 грн. 05.11.2018 року, на 86,00 грн. 09.01.2019 року, на 92,50 грн. 11.01.2019 року, на суму 180,00 грн. 11.01.2019 року, на суму 151,00 грн. 24.01.2019 року, на суму 342,00 грн. 16.01.2019 року, на суму 463,85 грн. 05.11.2018 року, на 222,80 грн., 19.01.2019 року, на 105,69 грн. 4.12..2018 року, а всього на загальну суму 4346,18 грн.

Натомість ці витрати підлягають зменшенню на вартість ліків відповідно до квитанції від 21.10.2018 року на суму ліки гліцисед -51, 75 грн та цитрам он - 16, 95 грн., які як пояснила свідок ОСОБА_12 нею придбані для особистого вживання.

Додаткові витрати на дитину мають бути викликані особливими обставинами; наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення; ці кошти є додатковими на відміну від аліментів, що стягуються на утримання дитини; у випадку коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково (постанова Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі №6-1489цс17). У зв`язку з наведеним, щодо стягнення цих коштів у повному обсязі, то суд, вважає що підстави для цього відсутні, вважаючи що рівень доходу позивача, ї стан здоров`я. наявність постанови про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за дрібне хуліганство не є тими особливими обставинами з якими Закон пов`язує таку можливість.

Доказів, на які посилається у відзиві відповідач щодо придбання ліків за власний кошт суду не надано.

Відповідно дост.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. ч. 1 ст. 81 ЦПК України

Згідно положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

ОСОБА_1 як позивач за вимогами про стягнення аліментів є звільненою від сплати судового збору за подання позовної заяви (п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»), відтак, судовий збір в сумі 1536,80 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави .

Відповіднодо ч.І ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвокатах, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.Частиною 2 ст.137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Згідно ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати , в тому числі витрати на професійну правничу допомогу, покладаються в разі задоволення позову- на відповідача.

Враховуючи характер інституту судових витрат, вимоги ч. 4 ст. 137 ЦПК України, оплата послуг адвоката безпосередньо повязана з розглядом справи, а тому до уваги судом береться складність справи, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт щодо правової консультації, збирання доказової бази, складання відзиву.

Представником позивача надано попередній розрахунок суми судових витрат, який складається з суми витрат на правову допомогу під час складання позову, підготовку різних клопотань, отримання доказів, виготовлення копій документів й направлення їх сторонам -всьго 8338, 50 грн..

Відповідачем не заявлено клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати пропорційно до задовлених позовних вимог в розмірі 4105, 26 грн. (49,2%)

Керуючись ст.ст. 80, 84,185 СК України, ст.ст. 258, 264, 265,352, 354, 430 ЦПК України, суд -

ухвалив :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на матір, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягненню нею трьохрічного віку та стягнення додаткових витрат на дитину - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 кошти на її утримання у розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 18 лютого 2019 року і до досягнення сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , трьохрічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути з ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 додаткові витрати на дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у сумі 2139,74 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4105,26 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1409,60 грн.

Рішення в частині стягнення сум платежу за один місяць виконати негайно.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.С. Предоляк