Справа № 310/1843/19
РІШЕННЯ

Іменем України

16 травня 2019 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Прінь І.П.,

за участі: секретаря судового засідання Бевз О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання ОСОБА_2. і ОСОБА_3 таким, що втратили право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 . В обґрунтування позову зазначає, що вказаний вище будинок належить йому на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27.09.2012 року. Відповідачі у справі - це його сини, їх місце проживання зареєстровано в будинку, але з червня 2014 року вони в будинку не проживають. Обоє виїхали в Росію, але з реєстрації не знялися. Оскільки відповідачі без поважних причин в будинку більше року не проживають, посилаючись на ст.405 ЦК України, позивач просить визнати їх таким, що втратили право користування будинком.

Позивач ОСОБА_1 і представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, Представник позивача подала заяву про розгляд справи за відсутності позивача та представника позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Надіслав електронною поштою заяву про визнання позову і розгляд справи без його участі ( а.с.62). В заяві вказує на те, що дійсно з 2014 року проживає за межами України. 01.09.2017 року отримав громадянство Російської Федерації, з 21.03.2019 року постійно проживає в АДРЕСА_2 , на підтвердження чого надав копію паспорту громадянина РФ (а.с.63).

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився. Надіслав електронною поштою заяву про визнання позову і розгляд справи без його участі ( а.с.64). В заяві вказує на те, що дійсно з 2014 року проживає за межами України. 20.06.2018 року отримав громадянство Російської Федерації, з 07.07.2018 року постійно проживає в АДРЕСА_3 , на підтвердження чого надав копію паспорту громадянина РФ (а.с.65).

В судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , які показали суду, що живуть по сусідству на одній вулиці з позивачем, знають його сім`ю. Їм відомо, що сини позивача ОСОБА_2 і ОСОБА_3 наприкінці 2014 року виїхали до Росії, з того часу в м. Бердянську вони їх ніколи не бачили.

За таких підстав, суд ухвалив розглянути справу за відсутності учасників цивільного провадження, за наявними матеріалами.

Заслухавши показання свідків, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані суду письмові докази, суд встановив таке.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 належить будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27.09.2012 року, витягом про державну реєстрацію прав від 27.09.2012 року (а.с.5-6).

З Домової книги на будинок (а.с.7-9) і довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №3348 від 26.02.2019р. (а.с.11) місце проживання ОСОБА_3 і ОСОБА_3 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Факт реєстрації відповідачів в будинку підтверджується також довідками відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Бердянської міської ради від 01.04.2019р. та довідкою відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Запорізькій області від 10.04.2019р. (а.с.33,34,41,42).

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Статтею 156 ЖК Української РСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до ч.1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачі більше одного року без поважних причин в будинку позивача не проживають, їх місце постійного проживання зареєстровано в м. Воронежі Російської Федерації. Іншої домовленості між відповідачами та позивачем щодо користування житлом судом не встановлено.

З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що є усі правові підстави, встановлені ч.2 ст.405 ЦК України, для визнання відповідачів такими, що втратили право користування житлом в будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.405 ЦК України, ст. ст. 12,13, 19, 81, 141, 263-265, 280, 352, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Суддя І. П. Прінь