ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 6/753/199/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2019 р. м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Гальонкіної Ю.С.,

при секретарі Петрик А.В.,

за участю державного виконавця Тущенка П.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві подання головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Стеценко Наталії Василівни про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_3, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року головний державний виконавець Дарницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Стеценко Н.В. звернувся до суду із заявою, у якій просив з метою забезпечення виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 15 травня 2015 року у справі № 753/14447/13-ц про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 боргу в сумі 1 244 867 грн 84 коп. у виконавчому провадженні № 47865881 дозволити державному виконавцю звернути стягнення на житловий будинок в садовому товаристві «Битовик» в Дарницькому районі АДРЕСА_3 та земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 за цією адресою, право власності на які не зареєстровано у встановленому законом порядку, в рахунок погашення заборгованості по виконавчим провадженням, де боржником є ОСОБА_3

На обґрунтування заяви посилався на ті обставини, що на виконанні у державній виконавчій службі перебуває виконавче провадження по виконанню судового рішення про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 боргу в сумі 1 244 867 грн 84 коп.

При виконанні судового рішення державним виконавцем було встановлено, що у боржника відсутні грошові кошти та майно, за рахунок яких можна стягнути борг, однак фактично боржник є такою, що прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_6, яка складається з житлового будинку та земельної ділянки, проте не зареєструвала своє право власності на них в порядку спадкування.

Разом з тим, спадщина належить спадкоємцю з часу її відкриття і відсутність свідоцтва про право на спадщину у спадкоємця не може бути перешкодою для проведення виконавчих дій щодо виконання рішення суду за рахунок успадкованого майна, тому державний виконавець просить дозволити йому в судовому порядку звернути стягнення на житловий будинок та земельну ділянку в рахунок погашення боргу.

У судовому засіданні державний виконавець підтримав подану заяву з викладених підстав та просив її задовольнити.

Заслухавши державного виконавця, перевіривши його доводи та дослідивши матеріали заяви, суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Судом установлено, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 15 травня 2015 року в порядку поділу спільного майна подружжя стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 1 244 867 грн 84 коп., та на його виконання видано виконавчий лист, який пред'явлений стягувачем до примусового виконання у відділ державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві.

12 червня 2015 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження та надано боржнику строк для добровільного виконання судового рішення.

Боржник добровільно рішення суду не виконав, у зв'язку з чим державний виконавець вжив заходів для встановлення майнового стану боржника і у зв'язку з недопущенням порушення майнових прав малолітньої дитини звернувся до органу опіки та піклування Дарницької РДА у м. Києві із заявою про надання дозволу на звернення стягнення на Ѕ частини належної ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_1.

12 грудня 2018 року листом Дарницька РДА повідомила про те, що заяву розглянуто, однак вирішити це питання на теперішній час є неможливим у зв'язку з тим, що мати дитини ОСОБА_3 за запрошенням служби не з`явилась, пояснень та документів не надала та повідомлено, що у разі з`ясування її думки або надання нею необхідних документів питання щодо реалізації частини квартири буде розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини.

У зв'язку з чим у судовому засіданні державний виконавець посилався на ті обставини, що у боржника відсутні грошові кошти та майно, на яке можливо звернути стягнення та погасити борг.

При цьому державним виконавцем установлено, що боржник ОСОБА_3 у встановленому законом порядку є такою, що прийняла спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її матері ОСОБА_6, яка складається, зокрема, з житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки за цією ж адресою.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна ОСОБА_6 значиться власником житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки за цією ж адресою (т. 3 а.с. 105)

Згідно з ксерокопією спадкової справи № 72/2015 до майна померлої, яка надана державним виконавцем, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6, яка є матір`ю ОСОБА_3, а 26 червня 2015 року ОСОБА_3 звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини ( т.3 а.с. 93-95)

Будь-яких інших відомостей щодо наявності інших спадкоємців чи відомостей про отримання ОСОБА_3 свідоцтва про право на спадщину в матеріалах спадкової справи немає.

Частиною 10 статті 440 ЦПК України та ст.. 50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд виходить з того, що державний виконавець не надав суду доказів на підтвердження того, що боржник фактично є володільцем майна (житлового будинку та земельної ділянки), із ксерокопії спадкової справи не вбачається, що ОСОБА_3 отримувала свідоцтво про право на спадщину, що б давало підстави зареєструвати її право власності на нерухоме майно шляхом внесення відповідного запису в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (ст. 182 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 4, 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»)

При цьому ксерокопія спадкової справи, яка надана державним виконавцем до суду, не прошита та не пронумерована, не скріплена печаткою із зазначенням дати її видачі, тому не є належним та допустимим доказом на підтвердження обставин, викладених державним виконавцем, і позбавляє суд можливості встановити належним чином, чи зверталася ОСОБА_3 за отриманням та чи отримувала вона свідоцтво про право на спадщину, чи є інші спадкоємці майна померлої, чи не відмовлялась вона від спадщини протягом шестимісячного строку та інше.

Отже, державний виконавець не надав доказів того, що ОСОБА_3 є єдиним спадкоємцем майна померлої, а інші спадкоємці відсутні і їх права не будуть порушені у разі звернення стягнення на спадкове майно.

Крім цього, державний виконавець не додав до заяви доказів того, що у ОСОБА_3 недостатньо грошових коштів або іншого рухомого майна, за рахунок яких можливо задовольнити вимоги стягувача, тоді як звернення стягнення на нерухоме майно проводиться в останню чергу (ст.50 Закону України «Про виконавче провадження»).

Отже, державним виконавцем не доведено, що ним дотримано черговість звернення стягнення на майно боржника.

При цьому державним виконавцем не надано доказів того, що ним вживалися будь-які заходи після отримання листа Дарницької РДА для вирішення питання реалізації квартири АДРЕСА_2 за рахунок якої можливо задовольнити вимоги стягувача і частина якої належить боржнику.

З огляду на викладене, заява державного виконавця є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.260, 354, 440 ЦПК України,-

УХВАЛИВ :

У задоволенні подання головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Стеценко Наталії Василівни про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_3, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було проголошено тільки вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя :