справа № 691/684/19
провадження № 2/691/484/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2019 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

В складі :

головуючого судді Савенко О.М.

при секретарі судових засідань Шмунь Н.В.

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Городище цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Городищенської міської ради Черкаської області про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування за законом,-

встановив :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до Городищенської міської ради Черкаської області про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування за законом.

Обґрунтовуючи свою позовну заяву позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городищенського районного управління юстиції у Черкаській області 09 квітня 2012 року, Серії НОМЕР_1 , актовий запис №216. ОСОБА_2 була її матір`ю, що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_2 . Після укладення шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 1996 року набула прізвище ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1 . Для того, щоб оформити право власності на спадкове майно, 16 квітня 2014 року звернулася до державного нотаріуса Городищенської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно. Постановою нотаріуса від 16 квітня 2014 року отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. За даними спадкового реєстру після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 відкрито спадкову справу №135/2012, що підтверджується копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №30008123. ОСОБА_2 , за життя, не зареєструвала право власності на будинковолодіння, що підтверджується довідкою Комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 08 жовтня 2018 року №504. Належність будинковолодіння ОСОБА_2 підтверджується довідкою виконавчого комітету Городищенської міської ради Черкаської області від 15 листопада 2018 року №7657. Відповідно до технічного паспорта, виготовленого станом на 08 січня 2018 року, до складу домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 входить: житловий будинок загальною площею 32,2 кв.м. (літер А-1), прибудова (літер а), сарай (літер Б), убиральня (літер В), колодязь питний 1/2 частини (№1). В зв`язку з тим, що на будинковолодіння правовстановлюючі документи відсутні, звернулася до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Позивач ОСОБА_1 , та її представник ОСОБА_4 , будучи повідомленими про слухання справи, не з`явилися, надали клопотання від 02 липня 2019 року за вхідним №3340/19 про розгляд цивільної справи без їх участі, в якому зазначили, що позовні вимоги підтримують та просили позов задоволити.

Представник відповідача Городищенської міської ради Черкаської області, повідомлений належним чином про розгляд справи, у судове засідання не прибув, але надав суду заяву від 26 червня 2019 року за вхідним №3817/19, в якій зазначив про можливість слухання справи у його відсутність та визнання позовних вимог.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Неявка учасників справи не перешкоджає судовому розгляду, так як повідомлені вчасно та належним чином. За таких обставин, суд, вважає, що у справі достатньо доказів для обєктивного розгляду і слухає справу у їх відсутність.

Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог та при відсутності зустрічних вимог відповідача, розглянувши заяву відповідача про визнання позову, враховуючи відсутність від нього відзиву, заперечення, чи то клопотання про необґрунтованість позовних вимог, вбачає підстави до розгляду цивільної справи у підготовчому засіданні, згідно до ст.200 ЦПК України, та дослідивши докази у справі вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Частиною 1 ст.16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, окрім іншого, визнання права.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218, 1220 Цивільного Кодексу України спадкування перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), що відкривається внаслідок смерті особи, і до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинились внаслідок його смерті. За ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини, як джерело права.

Відповідно до ст.6 Європейської Конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13, зазначеної Конвенції, на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Частинами 1 та 2 ст. 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Право власності має фундаментальний характер, захищається згідно з нормами національного законодавства з урахуванням принципів ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод . Держави-учасниці Конвенції зобовязані поважати право кожного на мирне володіння своїм майном та гарантувати його захист передусім на національному рівні. Зазначене положення в Україні закріплено на конституційному рівні принципом непорушності права власності, згідно ст. 41 Конституції України. Право власності на мирне володіння майном не є абсолютним. За своєю правовою природою воно потребує врегулювання з боку держави, може бути обмежено, а держава вправі вживати певних заходів втручання в право власності, у тому числі й позбавляти громадян власності. При цьому в таких діях держава повинна дотримуватися усталених принципів правомірного втручання, зокрема тих, що напрацьовані ЄСПЛ, через рішення якого відбувається розуміння змісту норм Конвенції, Першого протоколу, їх практичне застосування.

Європейський Суд з прав людини виходить із того, що положення ст. 1 Першого протоколу містить три правила: (а) перше правило має загальний характер і проголошує принцип мирного володіння майном; (б) друге стосується позбавлення майна і визначає певні умови для визнання втручання у право на мирне володіння майном правомірним; (в) третє визнає за державами право контролювати використання майна за наявності певних умов для цього. Зазначені правила не застосовуються окремо, вони мають тлумачитися у світлі загального принципу першого правила, але друге та третє правило стосуються трьох найважливіших суверенних повноважень держави: права вилучати власність у суспільних інтересах, регулювати використання власності та встановлювати систему оподаткування.

У практиці ЄСПЛ напрацьовано три головні критерії, які слід оцінювати на предмет відповідності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: (а) чи є втручання законним; (б) чи переслідує воно «суспільний інтерес» (public interest, general interest, general interest of the community); (в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям (must be a reasonable relationship of proportionality between the means employed and the aims pursued). ЄСПЛ констатує порушення державою ст. 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується доказами у справі, що позивач ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2 , згідно свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 (а.с.8). Позивач, 31 серпня 1996 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 , в зв`язку з чим набула прізвище ОСОБА_3 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, свідоцтвом про розірвання шлюбу Серії НОМЕР_3 (а.с.9,11). Із свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_4 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла (с.10). Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 . Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 27 березня 2012 року №30008123, у Городищенській державній нотаріальній конторі відкрито спадкову справу №135/2012 (а.с.12). Як вбачається із довідки Городищенського відділку Комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 08 жовтня 2018 року №504, станом на 01 січня 2013 року за ОСОБА_2 право власності на будинок по АДРЕСА_1 не зареєстровано (а.с.14). Відповідно до довідки Городищенської міської ради Черкаської області від 15 листопада 2018 року №7657, в будинку по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 ніхто не проживає і не зареєстрований (а.с.15). Відповідно до Технічного паспорту, виготовленого станом на 08 жовтня 2018 року, до складу домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 входить: житловий будинок загальною площею 32,2 кв.м. (літер А-1), прибудова (літер а), сарай (літер Б), убиральня (літер В), колодязь питний 1/2 частини (№1) (а.с.16-18). Інвентаризаційна вартість будинку за адресою АДРЕСА_1 становить 53 938 грн. (а.с.18). Позивач, 16 квітня 2014 року, звернулася до Городищенської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, але згідно постанови нотаріуса отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на будинок (а.с.13).

Враховуючи наведене, суд вважає, що неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спадщину є порушенням його права власності, оскільки унеможливлює визнання такого права з боку держави перед іншими суб`єктами цивільних та інших правовідносин.

В силу ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, якщо він в установлений строк, ст.1270 ЦК України, не заявив відмову від неї. Перешкод для прийняття спадщини після померлого, судом не встановлено. Будинок, який є предметом судового розгляду, не перебуває під заставою, не належить іншим особам. З метою узаконення спадщини, суд, вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, судом встановлено, що позивач є спадкоємцем покійної ОСОБА_2 , яка має право та виявила бажання юридично оформити право власності на майно спадкодавця, тобто, на житловий будинок з надвірними спорудами.

Позов підтверджується: копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 ; копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 04 квітня 2014 року №8; копією свідоцтва про розірвання шлюбу Серії НОМЕР_3 ; копією свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_4 ; копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 27 березня 2012 року №30008123; копією довідки Городищенського відділку Комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 08 жовтня 2018 року №504; копією довідки Городищенської міської ради Черкаської області від 15 листопада 2018 року №7657; копією Технічного паспорту, виготовленого станом на 08 жовтня 2018 року; копією постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16 квітня 2014 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.2, 3, 4, 5, 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 83, 200, 263, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини", ст.6 Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, ст.ст. 16, 328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1268 ЦК України, суд, -

вирішив :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Городищенської міської ради Черкаської області про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування за законом - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителькою АДРЕСА_2 , право власності на будинковолодіння, що знаходиться по АДРЕСА_1 і складається із: житлового будинку загальною площею 32,2 кв.м. (літер А-1), прибудови (літер а), сараю (літер Б), убиральні (літер В), колодязя питного 1/2 частини (№1), в порядку спадкування за законом після ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копію рішення направити відповідачу, для відому.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги до Апеляційного суду Черкаської області.

Суддя О. М. Савенко