ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 681/892/16-ц
Провадження № 22-ц/4820/70/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Гринчука Р.С. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Костенка А.М.,

секретар судового засідання - Чебан О.М.,

з участю: представника позивача - Вікторова О.І.,

представника відповідача - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором в солідарному порядку за апеляційними скаргами Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» та ОСОБА_6 на рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 2 жовтня 2018 року, суддя Горщар А.Г.,

встановив:

24.06.2016 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», (далі - Банк), звернулося в суд з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначило, що 19.02.2008 року сторони уклали кредитний договір №0, за умовами якого позивач надав ОСОБА_6 кредит у розмірі 50 000 дол. США на строк до 16.02.2018 року під 13,9% річних. Позичальник зобов'язався повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитними коштами у строки та порядку, встановленими цим договором.

Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 19.02.2008 року між Банком та ОСОБА_7 укладено договір поруки №180873, відповідно до якого поручитель зобов'язався відповідати за виконання позичальником усіх його зобов'язань за кредитним договором в повному обсязі солідарно.

ОСОБА_6 не виконав своїх обов'язків за кредитним договором, внаслідок чого станом на 13.06.2016 року виникла заборгованість у розмірі 46666,01 дол. США по кредиту та 55545,39 дол. США по процентам.

За таких обставин ПАТ «УкрСиббанк» просило суд стягнути солідарно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на свою користь 102 211,40 дол. США заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 02 жовтня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 21 737,30 дол. США, що за курсом НБУ станом на 13.06.2016 року становить 543766,01 грн., яка складається з 14847,34 дол. США заборгованості по тілу та 6889,96 дол. США - заборгованості відсотках. Стягнуто з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь Банку судовий збір в сумі по 4078,24 грн. з кожного.

Суд виходив з того, що відповідачі не виконали грошового зобов'язання за кредитним договором, тому позов підлягає частковому задоволенню у зв'язку зі спливом позовної давності щодо частини позовних вимог.

В апеляційній скарзі ПАТ «УкрСиббанк» просило скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність цих обставин, які суд вважав встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права. При цьому ПАТ «УкрСиббанк» зазначило, що суд неправильно визначив розмір коштів, які підлягають стягненню з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в межах трьохрічної позовної давності. Станом на 24.06.2013 року сума несплаченого кредиту складає 39889,22 дол. США строкової заборгованості по сплаті кредиту та 25231,39 дол. США заборгованості по нарахованих відсотках.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просив скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову про стягення з нього кредитної заборгованості.

В обґрунтування позову посилався на те, що суд невірно визначив момент, з якого почався перебіг позовної давності, оскільки не врахував, що в 2010 році Банк змінив строк виконання основного зобов'язання, пред'явивши до суду позовну заяву про стягнення всієї суми кредиту, зокрема, і тієї його частини, строк сплати по якій ще на наступив. Враховуючи такі обставини на дату звернення Банку до суду з даним позовом позовна давність сплила до кредитного зобов'язання в цілому, що є підставою для відмови у позові в повному об'ємі.

В судому засіданні представники сторін підтримали подану ними апеляційну скаргу, проти апеляційної скарги опонента заперечили.

Заслухавши учасників справи та дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Банку підлягає залишенню без задоволення, апеляційну скаргу ОСОБА_6 слід задовольнити виходячи з наступного.

Відповідно до п.п. 1, 4 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що 19.02.2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_6 укладено кредитний договір №0, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 50 000 дол. США з кінцевим строком погашення не пізніше 16.02.2018 року під 13,9% річних. Позичальник зобов'язався повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитними коштами у строки та порядку, встановленими цим договором, відповідно до графіку погашення кредиту, шляхом внесення щомісячних платежів.

Строк сплати процентів визначено з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за яким було нараховано такі проценти.

Пунктом 3.1.3. кредитного договору №0 передбачено право Банку вимагати від позичальника дострокового повернення всієї наданої йому суми кредиту та сплати кредитних коштів, змінивши при цьому терміни повернення кредиту та плати за кредит в сторону зменшення в порядку, визначеному розділом 6 договору, у разі порушення позичальником умов цього договору та/або настання будь-якої події, що може погіршити фінансовий стан позичальника та/або вплинути на його здатність або бажання виконувати власні зобов'язання за цим договором.

Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 19.02.2008 року між Банком та ОСОБА_7 укладено договір поруки №180873, відповідно до якого поручитель зобов'язався відповідати за виконання позичальником усіх його зобов'язань за кредитним договором в повному обсязі солідарно.

Цього ж дня ОСОБА_6 з поточного рахунку НОМЕР_1 було видано 50 000 дол. США.

Протягом лютого - жовтня 2008 року позичальник сплачував передбачені кредитним договором кошти, однак починаючи з листопада 2008 року припинив виплачувати кредит, в зв'язку з чим станом на 13.06.2016 року заборгованість по кредиту становить 46666,01 дол. США по сплаті тіла кредиту та 55545,39 дол. США заборгованості по процентам.

Ці обставини були правильно встановлені судом і апелянтами не оспорюються.

Частково задовольняючи позов суд виходив з того, що до частини позовних вимог сплила позовна давність, тому до стягнення підлягає заборгованість за період з 24.06.2013 року по 13.06.2016 року в розмірі 21737,30 дол. США, з яких 14847,34 дол. США - заборгованість по тілу кредиту та 6889,96 дол. США - заборгованість по відсотках.

Однак такі висновки суду не в повній мірі відповідають фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ч. 1 ст. 610 ЦК України).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Укладаючи кредитний договір, сторони визначили обов'язок позичальника повернути банку кредит частинами до 16.02.2018 року.

В суді першої інстанції ОСОБА_6 звернувся до суду із заявою про застосування наслідків спливу позовної давності.

Статтею 256 ЦК України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Як передбачено ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої особи права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Перебіг загального строку позовної давності стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту.

Докази у справі достовірно вказують на те, що сторони врегулювали в Договорі питання зміни строку виконання основного зобов'язання та визначили умови такої зміни.

01.11.2010 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про стягнення кредитної заборгованості за договором про надання споживчого кредиту від 19.02.2008 року, №0, в розмірі 468863,83,83 грн. та 12333,35 грн. пені, скориставшись своїм правом відповідно до п.п. 3.1.3. вказаного кредитного договору та ч. 2 ст. 1050 ЦК України на дострокове повернення всієї суми кредиту та процентів за його користування. На цю обставину Банк вказав безпосередньо в позовній заяві.

При цьому в додатку до вищевказаного позову, в якості доказу звернення до боржників з вимогою погашення боргу за кредитом Банк надав письмові вимогу та заяву, які були надіслані на адресу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в квітні 2009 року.

Ці обставини визнав в судовому засіданні ОСОБА_6, який зазначив, що в лютому та в квітні 2009 року він отримував від кредитора письмову заяву з вимогою про повне дострокове погашення всієї суми кредиту за договором.

Ухвалою Полонського районного суду Хмельницької області від 30.06.2011 року, яка набрала законної сили, зазначену позовну заяву ПАТ «УкрСиббанк» було залишено без розгляду.

Таким чином, кредитор змінив строк виконання основного зобов'язання з 16.02.2018, оскільки в квітні 2009 року звернувся з письмовою вимогою до боржників про сплату всієї суми кредиту, а 01.11.2010 року подав до суду позовну заяву про стягнення кредитного боргу, скориставшись своїм правом на дострокове повернення всієї суми кредиту та процентів за його користування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Встановлення строку кредитування у кредитному договорі, що передбачає внесення позичальником щомісячних платежів, має значення не для визначення початку перебігу позовної давності за вимогами кредитодавця щодо погашення заборгованості за цим договором, а для визначення позичальнику розміру щомісячних платежів. Відтак, за вказаних умов початок перебігу позовної давності не можна визначати окремо для погашення всієї заборгованості за договором (зі спливом строку кредитування) і для погашення щомісячних платежів (після несплати чергового такого платежу).

Позивач звернувся до суду з даним позовом 24.06.2016 року, тобто після спливу трьохрічного строку позовної давності, перебіг якої розпочався 01.11.2010 року, тобто після звернення Банку з позовом до суду, в якому було змінено строк виконання основного зобов'язання, визначеного кредитним договором від 19.02.2008 року, №0.

Враховуючи встановлені вище обставини справи колегія суддів приходить до висновку про необхідність відмови в позові до боржника, оскільки Банком пропущено строк позовної давності по вимогам про стягнення суми кредиту та процентів.

З урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України з ПАТ «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_6 підлягає стягненню 12234 грн. 72 коп. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 2 жовтня 2018 року в частині вирішення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_6 скасувати та ухвалити нове судове рішення в цій частині.

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити. В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_6 12234 грн. 72 коп. судових витрат по сплаті судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 05.02.2019 року.

Головуючий Судді: