Справа № 740/5853/18
Провадження № 2/740/401/19
Р І Ш Е Н Н Я

з а о ч н е

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2019 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої -судді Ковальової Т.Г.,

за участю секретаря Полєтавкіної М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування житлом, а саме: будинком АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вказаний будинок належить їй на праві приватної власності на підставі договорів купівлі-продажу частини житлового будинку від 20.01.2012 року, посвідчених приватним нотаріусом Ніжинського міського нотаріального округу Чернігівської області Борщ Н ОСОБА_3 О.

Разом з нею у вказаному будинку зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , з яким вона перебувала в шлюбі.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 26.06.2011 року шлюб між ними розірвано, але ще деякий час він проживав у даному будинку на підставі договору найма житлового приміщення від 12.04.2012 року, засвідченого Ніжинською міською радою.

У 2015 році він виїхав у Росію (селище ОСОБА_4 ), де проживає до цього часу, але понад три роки без поважної причини відсутній за місцем реєстрації. Особистих речей в квартирі немає. Ніяких додаткових угод щодо користування приміщенням не укладалося.

Згідно ст.ст.150, 156 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди; члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням; припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Реєстрація відповідача у вищевказаному будинку створює перешкоди і незручності для реалізації її прав, як власника.

Ухвалою від 20 грудня 2018 року суд постановив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач в судове засідання не з`явилася, надавши письмове клопотання про підтримку позову, розгляд справи за її відсутності та згоду на заочний розгляд справи.

Відповідач у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим через оголошення на сайті суду і не подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, тому відповідно до ст.280 ЦПК України суд вирішив справу на підставі наявних у ній даних та доказів, постановивши ухвалу про заочний розгляд справи, враховуючи, що позивач проти цього не заперечує.

Дослідивши усі докази по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню з таких підстав.

Право члена сімї власника на користування житлом є сервітутним правом, у звязку з чим припинення цього права повинно відбуватися відповідно до вимог ст.ст.405, 406 ЦК України.

Зокрема, сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення або через відсутність без поважних причин члена сімї понад один рік у спірному житловому приміщенні, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником будинком АДРЕСА_1 , що підтверджується договорами купівлі-продажу часток житлового будинку, посвідчених 20 січня 2012 року приватним нотаріусом Ніжинського міського нотаріального округу Чернігівської області, серії ВРО № 804771, ВРО №804772 та витягом про державну реєстрацію прав (а.с.11-15).

У матеріалах справи міститься довідка виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 31.10.2018, видана ОСОБА_1 , в тому, що разом з нею в будинку АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_2 - колишній чоловік, та довідка Муніципального бюджетного закладу «Багатофункціональний центр надання державних і муніципальних послуг в Клімовському районі», видана ОСОБА_2 , в тому, що він зареєстрований в АДРЕСА_2 з 02.07.1999 року по теперішній час (а.с.18-19).

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у будинку АДРЕСА_1 , але не проживає в ньому без поважних причин більше року, тому суд вважає, що відповідача необхідно визнати таким, що втратив право на користування житлом відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України.

Керуючись ст.405 ЦК України, ст.ст. 141, 206, 263-265, 280-284, 289 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_3 , таким, що втратив право на користування житлом, а саме: будинком АДРЕСА_1 .

Копію заочного рішення направити відповідачу в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України, - протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуте Ніжинським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуюча суддя Ковальова Т.Г.