Ухвала

25 січня 2019 року

м. Київ

справа № 639/6176/17

провадження № 61-689ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз» на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17 серпня 2018 року та постанову Харківського апеляційного суду від 12 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз», третя особа - Державне підприємство «Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації та сертифікації», про визнання відомостей в актах такими, що не відповідають дійсності,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз», третя особа - Державне підприємство «Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації та сертифікації», про визнання відомостей в актах такими, що не відповідають дійсності.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17 серпня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано відомості стосовно сумнівів у правильній роботі лічильника газу G6 MKM-U, заводський номер № 283365, викладені в акті про порушення від 15 червня 2016 року № 756 Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз», такими, що не відповідають дійсності.

Визнано відомості в акті експертизи лічильника газу від 23 червня 2016 року № 487 Е, складеного постійно діючою комісією з питань, пов'язаних з розглядом актів про порушення, складених у разі виявлення порушень вимог Кодексу газорозподільних систем стосовно втручання в газовий лічильник G6 MKM-U, заводський номер № 283365, такими, що не відповідають дійсності.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Харківського апеляційного суду від 12 грудня 2018 року рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17 серпня 2018 року в частині визнання відомостей стосовно сумнівів у правильній роботі лічильника газу G6 MKM-U, заводський номер № 283365, в акті про порушення від 15 червня 2016 року № 756 Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз», такими, що не відповідають дійсності, скасувати, у задоволенні позову в цій частині відмовити.

У іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У грудні 2018 року Публічне акціонерне товариство «Харківміськгаз» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на зазначені судові рішення, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, заявник просив скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішення, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

За правилом пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд може визнати справу малозначною, ураховуючи, наприклад: ціну позову, предмет позову, складність справи та її значення для сторін і суспільства.

Ураховуючи предмет, ціну позову та складність цієї справи, а також те, що частина шостої статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються у тому числі і на касаційне провадження, беручи до уваги, що касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Додатково Верховним Судом враховано, що судове рішення постановлено судом апеляційної інстанції після набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», тобто після 15 грудня 2017 року.

Відповідно до Рекомендації № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, рекомендовано державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключають з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих прав, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад, справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягнення таких цілей.

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

З урахуванням викладеного, оскільки оскаржувані заявником рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17 серпня 2018 року та постанова Харківського апеляційного суду від 12 грудня 2018 року ухвалені у малозначній справі, то вони не підлягають касаційному оскарженню і у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз» на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17 серпня 2018 року та постанову Харківського апеляційного суду від 12 грудня 2018 року.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами повернути особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Черняк