Дата документу 09.07.2019 Справа № 331/109/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/109/18 Головуючий у 1-й інстанції: Жукова О.Є.
провадження № 22-ц/807/2071/19 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

Головуючого Полякова О.З.

суддів: Крилової О.В.,

Кухаря С.В.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 березня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», Служби автомобільних доріг у Запорізькій області», Публічного акціонерного товариства Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У січня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», Служби автомобільних доріг у Запорізькій області», ПАТ Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 11.02.2017 року о 18 годині 50 хвилин на 318 км +175 м автодорозі державного значення М-18 «Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта», Василівського району керуючи автомобілем ВМW-320і, 1996 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , вона скоїла наїзд на яму, внаслідок чого автомобіль отримав значні ушкодження, а саме: зігнутий диск переднього та заднього колеса справа, пробито заднє колесо, зламано кріплення правого переднього фонаря повороту.

Згідно звіту № 88 про оцінку автомобіля ВМW-320і державний номер НОМЕР_1 від 07.07.2017 року вартість матеріальної шкоди нанесеної власнику зазначеного автомобіля становить 9196,56 гривень.

ОСОБА_2 також зазначала, що їй було завдано моральну шкоду, яка полягала в сильному душевному хвилюванні та потрясінні під час ДТП.

На підставі вищевикладеного просила суд стягнути з відповідачів на її користь матеріальну шкоду у сумі 9196,56 грн., завдану внаслідок ДТП, та 5000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 березня 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_2 9196,56 грн. матеріальної шкоди та 2000 грн. моральної шкоди. В решті позову відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Суд виходив з того, що шкоди ОСОБА_2 завдано з вини ДП «Запорізький облавтодор», на якого слід покласти відповідальність за її відшкодування, при цьому розмір моральної шкоди слід визначити з урахуванням характеру вимог розумності та справедливості, глибини душевних страждань потерпілої.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в позові посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що ціна позову у справі становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа є малозначною, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 10 травня 2019 року (т. 2 а.с.3-4), в порядку передбаченому ст. 360 ЦПК України, особам, які беруть участь у справі, надавався строк для надання можливих відзивів на апеляційну скаргу ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України».

16 травня 2019 року від ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» надійшло клопотання про розгляд їх апеляційної скарги з обов`язковим повідомленням та викликом у судове засідання, однак, будь-якого обґрунтованого посилання щодо необхідності розгляду справи з викликом сторін вказане клопотання не містить.

04 червня 2019 року на адресу апеляційного суду від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу. Заперечує проти її задоволення, оскільки скарга не містить доводів, які б свідчили про порушення судом норм матеріального або процесуального права. Просила її відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

01 червня 2019 року від АТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» надійшли додаткові пояснення. Зазначено, що компанія повністю погоджується з доводами апеляційної скарги. Так, позивач звернулась до суду з підстав виникнення ДТП, проте ні працівники, ні автомобілі компанії АТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», ДП «Запорізький облавтодор» не мають відношення до ДТП, а отже не можуть вважатися належними відповідачами за пред`явленим позовом. Також зазначено, що ні Компанією, ні ДП «Запорізький облавтодор» не вчинено жодного неправомірного винного діяння, а також відсутній причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідачів та шкодою позивача, отже у суду не було підстав для стягнення з них майнової та моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом вірно з`ясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Встановлено, що ОСОБА_1 є власником автомобіля ВМW-320і, 1996 року випуску, державний номер НОМЕР_1 (т. 1 а.с. 3).

Як вбачається з довідки Василівського відділу поліції ГУ НП в Запорізькій області та схеми місця ДТП вбачається, що 11.02.2017 року о 18 годин 50 хвилин на 318 км +175 м автодорозі державного значення М-18 «Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта», Василівського району, ОСОБА_1 керуючи автомобілем ВМW-320і, 1996 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , скоїла наїзд на яму, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, а саме: зігнутий диск переднього та заднього колеса справа, пробито заднє колесо, зламано кріплення правого переднього фонаря повороту (т. 1 а.с. 4-5).

Ділянка автомобільної дороги 318 км +175 м автодорога державного значення М-18 «Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта», знаходиться на балансі Служби автомобільних доріг у Запорізькій області та відноситься до доріг загального користування.

28 грудня 2016 року між Службою автомобільних доріг (замовник) та ДП «Запорізький облавтодор» (підрядник) укладено договір № 601Д-16 про закупівлю послуг 42.11.2 Будування автомобільних доріг і автомагістралей, інших доріг, елементів доріг, злітно-посадкових смуг летовищ (45233000-9 Будівництво, влаштування фундаменту та покриття шосе, доріг; послуги з експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного значення загального користування у Запорізькій області та штучних споруд на них) (т. 1 а.с. 118-128).

За умовами вказаного договору Генпідрядник зобов`язався у 2017 році надати Замовнику послуги, зокрема , з експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного значення . Відповідно до п.1.2 договору у разі виявлення Генпідрядником надзвичайних або аварійних ситуацій Генпідрядник зобов`язаний терміново приступити до виконання аварійних послуг та негайно повідомити про це Замовника . Пунктом 7.3 договору визначено, що Генпідрядник несе відповідальність за незабезпечення безперешкодних та безпечних умов руху автотранспорту під час надання послуг, бере на себе зобов`язання з врегулювання спорів при виникненні ДТП, розгляд справ у судових органах спільно з Замовником, відшкодування завданих збитків, замовник з Підрядником ведуть облік ДТП, беруть участь у розслідуванні ДТП, в тому числі з матеріальними збитками, які виникли на автомобільних дорогах, що знаходяться на експлуатаційному утриманні у Підрядника.

У п. 1.5 Договору сторони визначили, що на період його дії (до 31 грудня 2017 року) та протягом гарантійного періоду підрядник відповідно до Закону України «Про дорожній рух» та норм глави 82 Цивільного кодексу України в повній мірі відповідає за належне утримання доріг, забезпечення умов безпеки руху і несе повну безумовну майнову та іншу юридичну відповідальність в частині відшкодування майнової (матеріальної) і нематеріальної (в т.ч. моральної) шкоди та компенсації витрат власникам транспортних засобів, іншим учасникам дорожнього руху, якщо дорожньо-транспортна пригода виникла з причин незадовільного експлуатаційного утримання доріг.

11 лютого 2017 року о 18 годині 50 хвилин на 318 км +175 м автодорозі державного значення М-18 «Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта», Василівського району керуючи автомобілем ВМW-320і, 1996 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 скоїла наїзд на яму, внаслідок чого автомобіль отримав значні ушкодження, а саме: зігнутий диск переднього та заднього колеса справа, пробито заднє колесо, зламано кріплення правого переднього фонаря повороту (т. 1 а.с. 4).

Вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля ВМW-320і, 1996 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , пошкодженого у наслідок від ДТП становить 9196,56 гривень , що підтверджено висновком № 88 про оцінку автомобіля від 27.07.2017 року (т. 1 а.с. 6-13, 14).

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

В силу ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Із положень ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України слідує, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

За змістом норм ст.ст. 1166, 1167 ЦК України юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать протиправна поведінка завдавача шкоди, настання шкоди, причинний зв`язок між двома першими елементами і вина завдавача шкоди.

При цьому на потерпілого покладається обов`язок доведення факту заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір. У свою чергу, останній має довести відсутність своєї вини у завданні потерпілому шкоди.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 8 вересня 2005 року № 2862-ІV «Про автомобільні дороги» (далі - Закон № 2862-ІV) автомобільна дорога - лінійний комплекс інженерних споруд, призначений для безперервного, безпечного та зручного руху транспортних засобів.

Статтею 10 Закону № 2862-ІV встановлено, що державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює Державна служба автомобільних доріг України, що є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через керівника центрального органу виконавчої влади у галузі транспорту і який має свої органи управління на місцях.

Згідно з п.п. 4, 5, 6, 9 ст. 11 Закону № 2862-ІV одними з основних обов`язків органу державного управління автомобільними дорогами загального користування є: розробка та реалізація заходів з безпеки дорожнього руху; забезпечення безперервних, безпечних, економічних та зручних умов руху транспортних засобів з нормативними технічними характеристиками і навантаженням; організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг за встановленими для них будівельними нормами, державними стандартами і нормами; забезпечення технічного нагляду за станом автомобільних доріг.

Частиною 3 статті 14 і частиною 1 статті 16 Закону України від 30 червня 1993 року № 3353-ХІІ «Про дорожній рух» (далі - Закон № 3353-ХІІ) визначено, що учасники дорожнього руху мають право на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.

В силу ст. 9 Закону № 3353-ХІІ до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ним органів у сфері дорожнього руху належить, зокрема: компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішенням судових органів; забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов; вирішення питань експлуатації автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів у надзвичайних ситуаціях; термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах; своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Як передбачено ч. 1 ст. 24 Закону № 3353-ХІІ, власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Пунктом 11 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року № 198, встановлено, що власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані: своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; вирішувати питання забезпечення експлуатації дорожніх об`єктів у надзвичайних ситуаціях, за несприятливих погодно-кліматичних умов, у разі деформації та пошкодження елементів дорожніх об`єктів, аварії на підземних комунікаціях і виникнення інших перешкод у дорожньому русі й разом із спеціалізованими службами організації дорожнього руху і за погодженням з Державтоінспекцією оперативно вносити зміни до порядку організації дорожнього руху; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів.

Докази у справі достовірно вказують на те, що Служба автомобільних доріг на виконання покладених на неї обов`язків з управління автомобільними дорогами загального користування у Запорізькій області на підставі Договору передала ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» облавтодору ділянку автомобільної дороги 318 км +175 м автодорога державного значення М-18 «Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта» для її експлуатаційного утримання.

За умовами Договору на Запорізький облавтодор покладався обов`язок забезпечення безпечних умов дорожнього руху на цій ділянці дороги, забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану дорожнього покриття, усунення пошкоджень на автомобільній дорозі, своєчасного виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення. При цьому Запорізький облавтодор узяв на себе зобов`язання відшкодувати збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода виникла з причин незадовільного експлуатаційного утримання доріг.

Дорожньо-транспортна пригода, під час якої було пошкоджено автомобіль ОСОБА_2 , сталася внаслідок неналежного експлуатаційного утримання автомобільної дороги М-18 «Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта».

Суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що бездіяльність Запорізького облавтодору, який не забезпечив належних умов дорожнього руху на переданій йому в управління ділянці дороги, призвела до заподіяння збитків позивачеві.

Отже висновок суду про покладення на «Запорізький облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» відповідальності з відшкодування збитків позивачеві є правильним.

Розмір цих збитків є обґрунтованим.

Посилання скаржника на відсутність складу цивільного правопорушення, необґрунтованість збитків і недоведеність підстав для їх відшкодування суперечать фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства.

Не спростовують висновків суду й інші доводи апеляційної скарги.

Зокрема, посилання скаржника, що судом помилково взято до уваги звіт № 88 авто товарознавчого дослідження колісного транспортного засобу на підтвердження матеріального збитку не заслуговують на увагу, оскільки вказаний звіт не спростований належними та допустимими доказами.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. ст. 7 ч. 13, ст. 274, 367, 369 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 381, 382, 384, п. 1 ч. 1 ст. 389 ЦПК України, колегіясуддів,-

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 березня 2019 року по цій справі - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 09 липня 2019 року.

Головуючий:

Судді: