ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

11 липня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 739/2159/18

Головуючий у першій інстанції - Смага С. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/816/19

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Харечко Л.К.,

суддів: Лакізи Г.П., Онищенко О.І.,

секретар - Поклад Д.В.,

учасники справи: позивач - ОСОБА_1 , відповідач - ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Новгород - Сіверської міської ради Чернігівської області, Новгород - Сіверський районний центр соціальної служби для сім`ї, дітей та молоді,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Семенівського районного суду Чернігівської області від 09 квітня 2019 року у складі судді Смаги С.В., повний текст якого складений 18.04.2019 року в м. Семенівка Чернігівської області,

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відносно дітей: сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Семенівського районного суду Чернігівської області від 09 квітня 2019 року позов задоволено, позбавлено батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , щодо її малолітніх дітей: сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені ним на оплату судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, неправильне надання оцінки обставинам справи.

Доводи скарги зводяться до того, що рішення суду ухвалено не в інтересах дітей, оскільки відповідач як мати зацікавлена у підтриманні стосунків з ними, бере участь у їх вихованні у спосіб, визначений рішенням виконавчого комітету Новгород - Сіверської міської ради в особі органу опіки та піклування від 07.03.2019 року, а її участь у вихованні дітей обмежується обставинами, що склалися (розірванням шлюбу з батьком та окремим проживанням від дітей), крім того, позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька, матері, так і для дітей.

Також вважає, що наявність заборгованості по аліментах, яка виникла за погодженням з позивачем, не є підставою для позбавлення батьківських прав. Вказує на те, що після розірвання шлюбу позивач висунув вимогу подарувати дітям частину будинку, що належить відповідачу, замість обов`язку сплачувати аліменти, на що остання погодилась, проте, в подальшому позивач відмовився від цієї угоди. З березня 2019 року відповідач працевлаштувалась, в зв`язку з чим, виконавчий лист про стягнення аліментів був направлений до державної виконавчої служби з метою утримання коштів з заробітної плати боржника.

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи не подавався.

Вислухавши суддю - доповідача, пояснення учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Україною 27.02.1991 року, передбачено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Держави - учасниці відповідно до національних умов і в межах своїх можливостей вживають необхідних заходів щодо надання допомоги батькам та іншим особам, які виховують дітей, у здійсненні цього права і у випадку необхідності надають матеріальну допомогу і підтримують програми, особливо щодо забезпечення дитини харчуванням, одягом і житлом.

Згідно з преамбулою Європейської конвенції про здійснення прав дітей, ратифікованої Україною, визначається важливість ролі батьків у захисті та підтримці прав і найвищих інтересів дітей, зважаючи на те, що Держави в разі необхідності мають також брати участь у такому захисті й у такій підтримці.

Відповідно до ст. 6 Конвенції під час розгляду справи, що стосується дитини, судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки; приділяє належну увагу думкам, висловленим дитиною.

Статтею 164 Сімейного кодексу України передбачені такі підстави позбавлення батьківських прав: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь - яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови від 30.03.2007 року № 3 зі змінами «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5 , суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 злісно ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання, догляду, утримання дітей, проживає окремо від дітей, школу не відвідує, має борг по сплаті аліментів на користь позивача на утримання дітей, також суд, вирішуючи дану справу, взяв до уваги висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавити батьківських прав відповідача та на підставі цього дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 буде відповідати інтересам малолітніх дітей.

Проте з таким висновком колегія суддів не погоджується та вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 24.01.2015 року до 27.02.2017 року, що підтверджується копією рішення Новогород - Сіверського районного суду Чернігівської області від 27.02.2017 року (а. с. 9-11).

Від шлюбу сторони мають дітей: сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Довідка Новгород - Сіверської міської ради Чернігівської області від 17.12.2018 року № 964 (а. с. 27) свідчить про те, що діти: ОСОБА_6 і ОСОБА_7 зареєстровані та проживають разом з батьком за адресою: АДРЕСА_2 , також актом обстеження житлово - побутових умов від 17.12.2018 року підтверджено, що діти забезпечені усім необхідним для життя, розвитку, виховання (а. с. 12).

Дані, які містяться в довідках: позашкільного навчального закладу «Новгород - Сіверська комплексна дитячо - юнацька спортивна школа» № 34/21 від 17.12.2018 року, Новгород - Сіверської гімназії № 1 ім. Б. Майстренка Новгород - Сіверської міської ради № 237/02-04-09 від 17.12.2018 року, Новгород - Сіверської гімназії ім. К. Ушинського № 146 від 171.2.2018 року свідчать про те, що мати - ОСОБА_2 в освітніх закладах не з`являється, не спілкується з вчителями, не відвідує батьківські збори (а. с. 20, 22, 23), також ОСОБА_2 має заборгованість по сплаті аліментів на дітей (а. с. 100).

Рішенням виконавчого комітету Новгород - Сіверської міської ради Чернігівської області від 28.12.2018 року затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її малолітніх дітей: ОСОБА_8 і ОСОБА_9 (а. с. 34, 35).

Апеляційний суд враховує, що Сімейним кодексом України визначено чіткий перелік підстав для позбавлення матері батьківських прав щодо дітей. Позовні вимоги позивача обґрунтовані тим, що відповідач ухиляється від виховання своїх обов`язків по вихованню дітей і це підтверджується зібраними по справі доказами та матеріалами.

В п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 зі змінами «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виконання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що після розірвання шлюбу, сторони проживають окремо, з позивачем проживають їх діти - ОСОБА_10 і ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_2 , що подарований позивачу і відповідачу у рівних частинах матір`ю відповідача.

ОСОБА_2 з 23.03.2019 року по теперішній час працює у ВСК «імені Горького» в м. Корюківка на посаді обліковця молочно - товарної ферми (а. с. 156).

Рішенням виконавчого комітету Новгород - Сіверської міської ради Чернігівської області від 07.03.2019 року № 40 (а. с. 74) визначені способи участі відповідача у вихованні дітей та спілкуванні з ними, за умови, що зустрічі відповідатимуть нормам комфорту для дітей відповідного віку, стану здоров`я і жодним чином не вплинуть на їх моральне чи психологічне здоров`я, а саме: один раз на місяць за попередньою домовленістю з батьком дітей; в день народження дітей за попередньою домовленістю з батьком дітей.

Що стосується заборгованості по аліментах, то як пояснювала в судовому засіданні апеляційного суду відповідач, вона виникла внаслідок того, що позивач періодично наполягає, а потім відмовляється від оформлення нею договору дарування 1/2 частини житлового будинку на користь дітей замість сплати аліментів, як це передбачено Сімейним кодексом України, також вказувала на те, що той факт, що ОСОБА_1 в більшій мірі піклується дітьми, не свідчить про ухилення з її боку від участі у вихованні дітей, оскільки вона просто не має можливості щоденно спілкуватися з дітьми та забирати їх зі школи з причини її проживання в іншому місті, а саме в м. Корюківка.

В судовому засіданні Чернігівського апеляційного суду, дитина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час надання пояснень не виявив негативного ставлення до матері та не навів суду будь-яких відомостей, що підтверджували б доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 .

Зазначене колегією суддів приймається до уваги, оскільки суд не вправі не враховувати думку дитини, яка у належний спосіб доведена до судового органу.

Враховуючи вищевикладене, суд приймає до уваги доводи апеляційної скарги відповідача, пояснення сторін і дитини та вважає, що наявні в матеріалах справи докази не є достатніми для того, щоб зробити обґрунтований висновок про ухилення ОСОБА_2 від виховання дітей та не свідчать про свідоме та умисне нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками.

Отже колегія суддів виходить з того, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового по суті судового рішення про відмову у задоволенні позову, оскільки суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про необхідність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 .

Проте слід попередити ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання дітей, поклавши на виконавчий комітет Новгород - Сіверської міської ради в особі органу опіки та піклування контроль за виконанням нею батьківських обов`язків, як то передбачено п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 зі змінами «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав».

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 підлягають стягненню на користь ОСОБА_2 1 057 грн. 20 коп. судових витрат, понесених в суді апеляційної інстанції за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Семенівського районного суду Чернігівської області від 09 квітня 2019 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відмовити.

Попередити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , про необхідність змінити ставлення до виховання дітей: сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Покласти на виконавчий комітет Новгород - Сіверської міської ради в особі органу опіки та піклування контроль за виконанням ОСОБА_2 батьківських обов`язків.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1 057 грн. 20 коп. судових витрат, понесених в суді апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складений 16.07.2019 року.

Головуючий: Судді: