Номер провадження 2/229/224/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

21 лютого 2019 року Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Петрова Є.В.,

при секретарі Цукаревій К.А. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дружківка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю.

Свій позов мотивує наступними обставами. Вона є власником будинку №23 по вул. Братська в м. Дружківка Донецької області, що підтверджується договором купівлі-продажу від 12 червня 2010 року. Разом із нею в будинку зареєстровані ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. З травня 2010 року відповідачі в будинку не мешкають, особистих їх речей в будинку немає, за комунальні послуги вони не сплачують, знятися з реєстрації самостійно відповідачі не бажають. Позивачка оплачує комунальні послуги, які нараховуються по кількості осіб зареєстрованих в будинку, тобто і за відповідачів. Реєстрація відповідачів в її будинку перешкоджає їй користуватися та розпоряджатися ним на свій розсуд, отримати субсидію.

Просить визнати відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житлом, а саме будинком №23 по вул. Братській в м.Дружківка Донецької області.

В судове засідання, позивачка ОСОБА_4 не з'явилася, проте надала заяву слухати позов за відсутності, наполягала на позові, просить його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує /а.с.22/.

Відповідачки в судове засідання не з'явилися, згідно із п. 4 ч.8 ст. 128 ЦПК України вважаються такими, що повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомили, заяву із клопотанням про відкладення розгляду справи не надали.

Враховуючи, що причина неявки відповідачів є неповажною, відзив не надано, у справі є наявні дані про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи у відсутність відповідачів з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивачки на заочний розгляд справи.

З огляду на це, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановивши факти та відповідні їм правовідносини дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі, виходячи з наступного.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Статтею 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ст. 328 ЦК України).

Суд встановив, що позивачка являється власником будинку № 23 по вул. Братська м. Дружківка Донецької області , що підтверджується договором купівлі-продажу жилого будинку від 12 червня 2010 року, зареєстрованим 15 липня 2010 року в реєстрі за № 2834, посвідченим приватним нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_5, право власності за позивачкою зареєстровано комунальним підприємством Дружківське міське бюро технічної інвентаризації 15 липня 2010 року за реєстраційним номером 30648649 /а.с. 10,11/.

Крім позивачки в її будинку зареєстровані ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с. 12,13,17/.

Як стверджує позивачка ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не є членами її сім'ї. На момент купівлі будинку відповідачки були зареєстровані в будинку, але вона про це довідалась лише в листопаді 2018 року (а.с. 2). В домовій книзі відсутні записи щодо реєстрації ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.23-26).

З травня 2010 року відповідачки ОСОБА_2, ОСОБА_3 не проживають в будинку, не несуть витрат на його утримання, не сплачують комунальні платежі. Ніхто перешкод відповідачкам у користуванні житлом не чинив. Факт непроживання відповідачок підтверджується актом від 07 грудня 2018 року, складеним головою територіального комітету мікрорайону Яківлівка 2 м.Дружківка в присутності сусідів / а. с.12/.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Таким чином положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на житлове приміщення, будинок, квартиру тощо, від будь-яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім'ї.

Конституцією України (ст. 41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавлення володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16,386,391 ЦК України.

Об"єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379,382 ЦК України).

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом, який власник вважає прийнятим.

За матеріалами справи підтверджено, що відповідачі не є власниками будинку, тривалий час відсутні в будинку без поважних причин, в добровільному порядку знятися з реєстрації не бажають, що порушує права власниці житла, яка на законних підставах може вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, оскільки будь-яких інших домовленостей між ними не існує.

Таким чином, суд вважає, що позов ОСОБА_4 про визнання відповідачок ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право на користування житлом доведений і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому витрати по сплаті судового збору понесені позивачем підлягають відшкодуванню за рахунок відповідачок в сумі 704 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 10-13,76-80, 206, 259, 263-265, 268, 27, 280-284 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими що втратили право користування житлом, а саме: будинком №23 по вул. Братська в м.Дружківка Донецької області.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. по 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Дружківський міський суд протягом тридяти днів після проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено 21 лютого 2019 року.

Суддя: Є. В. Петров