КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №361/7613/18-ц
Апеляційне провадження №22-ц/824/3933/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах - головуючого Сержанюка А.С., суддів Сліпченка О.І., Сушко Л.П.., із участю секретаря Топольського В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Броварського міськрайонного суду від 19 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми авансу,

В С Т А Н О В И В :

15 листопада 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із названим позовом, де просив стягнути із ОСОБА_3 на своюкористь грошові кошти в розмірі 15 000 доларів США, що еквівалентно 420 150 грн.

Разом з тим, 16 листопада 2018 позивач подавдо суду заяву про забезпечення позову, де просив накласти арешт надомоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ( к. 19 ),

земельну ділянку з кадастровим номером - НОМЕР_1, площею - 0,9992 га, яка розташована за адресою: Київська область, Броварський район, Зазимська сільська рада,

заборонити ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії щодо відчуження вказаного майна.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду від 19 листопада 2018 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ( к. 19 ), земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1, площею - 0,9992 га, яка розташована за адресою: Київська область, Броварський район, Зазимська сільська рада, заборонено ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії щодо відчуження цього майна.

На обґрунтування постановленої ухвали, місцевий суд зазначив, що забезпечення вказаного позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно та заборони вчиняти будь-які дії щодо його відчуження, є співмірним із заявленими позовними вимогами про стягнення суми авансу в розмірі 420 150 грн.

Не погоджуючись із постановленою ухвалою, ОСОБА_1, як спадкоємець майна померлого відповідача, подав апеляційну скаргу, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм процесуального права при її постановленні.

Просить ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської областівід 19 листопада 2018 року скасувати.

Суд, закінчивши з'ясування обставин справи і перевірку їх доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та відзиві на неї, у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За заявою сторони у справі, яка передана на розгляд міжнародного комерційного арбітражу, третейського суду, суд може вжити заходів забезпечення позову у порядку та з підстав, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Не допускається забезпечення позову шляхом накладення арешту на заробітну плату, пенсію та стипендію, допомогу по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню, яка виплачується у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю (включаючи догляд за хворою дитиною), вагітністю та пологами, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на допомогу, яка виплачується касами взаємодопомоги, благодійними організаціями, а також на вихідну допомогу, допомогу по безробіттю, на майно або грошові кошти неплатоспроможного банку, а також на майно або грошові кошти Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Ця вимога не поширюється на позови про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи, про відшкодування збитків, заподіяних злочином.

Не може бути накладено арешт на предмети, що швидко псуються.

Не допускається забезпечення позову шляхом зупинення тимчасової адміністрації або ліквідації банку, заборони або встановлення обов'язку вчиняти певні дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб при здійсненні тимчасової адміністрації чи ліквідації банку.

Не допускається забезпечення позову шляхом зупинення рішень, актів Національного банку України, а також встановлення для Національного банку України заборони або обов'язку вчиняти певні дії.

Не допускається забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти певні дії за позовами власників або кредиторів неплатоспроможного банку до такого банку або Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Майно або грошові суми клієнта неплатоспроможного банку, на які судом накладено арешт до дня віднесення банку до категорії неплатоспроможних, можуть бути передані приймаючому або перехідному банку чи спеціалізованій установі, утвореній Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, у встановленому законодавством про систему гарантування вкладів фізичних осіб порядку з письмовим повідомленням Фондом гарантування вкладів фізичних осіб особи, в інтересах якої накладено арешт. При цьому передані майно або грошові суми залишаються обтяженими відповідно до ухвали суду про накладення арешту.

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, 15 листопада 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із названим позовом, де просив стягнути із ОСОБА_3 на своюкористь грошові кошти в розмірі 15 000 доларів США, що еквівалентно 420 150 грн. ( а.с. 2-10 ).

Разом з тим, 16 листопада 2018 позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, де просив накласти арешт надомоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ( к. 19 ),

земельну ділянку з кадастровим номером - НОМЕР_1, площею - 0,9992 га, яка розташована за адресою: Київська область, Броварський район, Зазимська сільська рада,

заборонити ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії щодо відчуження вказаного майна ( а.с. 43-46 ).

На обґрунтування поданої заяви зазначив, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до фактичної неможливості виконання рішення суду ( там же ).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 09 листопада 2018 року ОСОБА_3 є власником домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ( к. 19 ) ( а.с. 47-48 ).

Згідно державного акуту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_3 є власником земельної ділянки з кадастровим номером - НОМЕР_1, площею - 0,9992 га, яка розташована за адресою: Київська область, Броварський район, Зазимська сільська рада ( а.с. 49 ).

Ухвалою Ухвалою Броварського міськрайонного суду від 19 листопада 2018 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено ( а.с. 50-53 ).

Накладено арешт на домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ( к. 19 ), земельну ділянку з кадастровим номером - НОМЕР_1, площею - 0,9992 га, яка розташована за адресою: Київська область, Броварський район, Зазимська сільська рада, заборонено ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії щодо відчуження цього майна ( там же ).

При цьому, щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на зазначене нерухоме майно, що належить ОСОБА_3, то, на переконання апеляційного суду, місцевий суд повністю дотримався вимог ст.ст. 149-154 ЦПК України, положень постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову».

При цьому, місцевий суд, із врахуванням доказів по справі, наявності спору між сторонами, реальної загрози невиконання та утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову в разі відчуження спірного майна третім особам, відповідності виду забезпечення позову поданим позовним вимогам, правильно прийшов до висновку про обґрунтованість поданої заяви про забезпечення позову в частині накладення арешту на майно.

Відтак, при вжитті заходів забезпечення позову в цій частині судом правильно враховано позовні вимоги, співмірність вжитих заходів з цими вимогами та вид забезпечення позову у повній відповідності до положень п.п. 3,4 постанови №9 Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року.

Разом з тим, щодо забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії щодо відчуження вказаного домоволодіння та земельної ділянки, то на переконання апеляційного суду, місцевим судом не враховано, що вона померла ІНФОРМАЦІЯ_1, а момент подачі позовної заяви - 15 листопада 2018 року ( а.с. 64 ).

Відтак, в цій частині, з точки зору другої інстанції, заява про забезпечення позову не ґрунтується на положеннях закону та не може бути задоволена.

Так, відповідно до положень ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи - здатність мати цивільні права та обов'язки,припиняється у момент її смерті.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість ухвали, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм процесуального права при її постановленні, на переконання суду другої інстанції, знайшли лише своє часткове підтвердження при розгляді апеляційної скарги в частині забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_3вчиняти будь-які дії щодо відчуження вказаного домоволодіння та земельної ділянки.

Окрім цього, доводи відзиву ОСОБА_2 на апеляційну скаргу ( а.с. 88-94 ), зокрема, про те, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду і, як наслідок, захист порушених прав позивача також станове неможливим, на переконання апеляційного суду, в частині накладення арешту на зазначене нерухоме майно є обґрунтованими та спростовують доводи апеляційної скарги в цій частині.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції в частині заборони ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії щодо відчуження домоволодіння, що по АДРЕСА_1, та земельної ділянки, площею 0,9992 га, розташованої на території Зазимської сільської ради, Броварського району, Київської області, постановлена із названими порушеннями, а тому, відповідно до положень ст. 376 ЦПК України, підлягає скасуванню із ухваленням по справі в цій частині нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову відповідно до ст.ст. 149-154 ЦПК України.

В решті судове рішення, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване у відповідності до положень ст. 375 ЦПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 10-13, 76-81, 263, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми авансу, в частині заборони ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії щодо відчуження домоволодіння, що по АДРЕСА_1, та земельної ділянки, площею 0,9992 га, розташованої на території Зазимської сільської ради, Броварського району, Київської області, скасувати і ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

В решті ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської областівід 19 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: О.І. Сліпченко

Л.П. Сушко