ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем Україним

справа № 4.3/2-4151/06

провадження № 22-ц/818/2179/19

10 вересня 2019 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів Піддубного Р.М., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря Огар І.В.,

імена (найменування) сторін:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 06 листопада 2006 року в складі судді Савченка Г.М.,

у с т а н о в и в:

У жовтні 2006 року ОСОБА_1 звернулася у суд із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 належало по Ѕ частині житлового будинку АДРЕСА_1 . Також ОСОБА_4 отримав у власність земельну ділянку площею 2,24 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Лизогубівської сільської ради Харківського району Харківської області.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а його дружина ОСОБА_5 10 листопада 2003 року.

Вказувала, що її мати та сестра ОСОБА_5 ОСОБА_2 відмовилась від спадщини на користь позивача.

Вона з матір`ю прийняли спадщину шляхом фактичного вступу в управління і володіння майном, поховали ОСОБА_4 , однак, у зв`язку з відсутністю свідоцтва про народження та свідоцтва про право власності на спадковий житловий будинок їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просила суд встановити факт родинних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , а саме що ОСОБА_2 є сестрою ОСОБА_4 ; визнати за нею право власності на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 та на Ѕ частину земельної ділянки площе 2,24 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 .

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 06 листопада 2006 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Встановлено факт, що має юридичне значення та визнано, що ОСОБА_4 є братом ОСОБА_2

Визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину будинковолодіння АДРЕСА_1 та на Ѕ частину земельної ділянки площею 2,24 га на території Лизогубівської сільської ради Харківського району Харківської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за законом після смерті дядька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язано комунальне підприємство «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» зареєструвати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину будинковолодіння АДРЕСА_1 .

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позов є доведеним, оскільки на підтвердження вимог позивач надала належні та допустимі докази.

06 січня 2016 року ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження факту родинних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 Доказів того, що ОСОБА_1 на час смерті ОСОБА_4 була зареєстрована в будинку, де проживала разом зі спадкодавцем, матеріали справи не містять. Зазначає, що мати позивача в судовому засіданні участі не приймала та жодних заяв щодо відмови від спадщини не заявляла, а факт подання нею заяви до нотаріальної контори судом не з`ясовано. Крім того, судом не встановлено, чи є мати позивача належним відповідачем по справі. Вона є донькою померлої ОСОБА_5 та весь час до смерті доглядала чоловіка матері ОСОБА_4 , мешкала з ним, доглядала його та надавала фінансову допомогу. Після смерті ОСОБА_4 вона звернулась до Першої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак її не було залучено до участі у справі в якості належної особи.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 292 ЦПК України 2004 року сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі? якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

За змістом зазначеної статті право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у справі, проте ухвалене судове рішення завдає їм шкоди, що виражається у несприятливих для них наслідках.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 03 лютого 2016 року у справі № 6-885цс15.

У пункті 8 постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» судам роз`яснено, що при поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого статтею 292 ЦПК України права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обов`язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, подання скарги на ухвалу суду, що не підлягає апеляційному оскарженню, суддя-доповідач відповідно до цієї норми та чистини третьої статті 2907 ЦПК України постановляє ухвалу про відмову в прийняття апеляційної скарги. Якщо зазначені обставини будуть встановлені після прийняття апеляційної скарги до розгляду, апеляційний суд постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження у справі за такою скаргою.

Матеріали справи свідчать, що житловий будинок АДРЕСА_1 згідно зі свідоцтвом про право власності, виданим Виконавчим комітетом Харківської районної ради 20 лютого 1991 року, був зареєстрований за ОСОБА_4 , який з 25 вересня 1954 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_6 та спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 є ОСОБА_3 , а спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 позивач у справі ОСОБА_1 .

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 19 липня 2006 року було визнано за ОСОБА_3 право власності на Ѕ частину будинковолодіння АДРЕСА_1 та на Ѕ частину земельної ділянки площею 2,24 га на території Лизогубівської сільської ради Харківського району Харківської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 .

Отже, право власності на спірну частину майна ОСОБА_3 оформила після смерті ОСОБА_4 і на той час не претендувала на належне останньому майно.

Згідно з договором купівлі-продажу від 03 березня 2009 року, укладеним між ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та малолітніми ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , інтереси яких представляв їх батько ОСОБА_9 , останні придбали будинковолодіння АДРЕСА_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 , зокрема зазначила, що вона є донькою померлої ОСОБА_5 та весь час до смерті доглядала чоловіка матері ОСОБА_4 , мешкала з ним, доглядала його та надавала фінансову допомогу. Після смерті ОСОБА_4 вона звернулась до Першої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак її не було залучено до участі у справі в якості належної особи.

Разом з тим, ОСОБА_3 не є прямим спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 , що нею не оспорюється, та відсутнє рішення суду на підтвердження, що ОСОБА_3 , будучи в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_10 , проживала однією сім`єю з ОСОБА_4 не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини після його смерті.

Постановою державного нотаріуса Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Омельницькою Н.В. від 20 жовтня 2016 року ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Оскільки оскаржуваним рішенням не вирішувались права ОСОБА_3 як спадкоємця ОСОБА_4 , апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 352, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 06 листопада 2006 року - закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 11 вересня 2019 року.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді Р.М.Піддубний

О.Ю.Тичкова