Справа № 703/2-1534/2010
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 лютого 2019 року м. Ужгород

Закарпатської апеляційний суд у складі:

головуючої - судді Кожух О.А.,

суддів - Джуги С.Д., Собослоя Г.Г.,

за участі секретаря - Балаж Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Крегула Івана Івановича на ухвалу Виноградівського районного суду від 06 липня 2018 року (головуючий суддя Бак М.Д.) у цивільній справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Крегула Івана Івановича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_2, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, -

в с т а н о в и в :

У липні 2018 року приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Крегул І.І. звернувся до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_2, право власності на яке не зареєстроване у встановленому законом порядку.

Посилався на те, що на виконанні у приватного виконавця перебуває виконавче провадження № 56290819 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1534/10, виданого Виноградівським районним судом 23.01.2011 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості у розмірі 1196720 гривень, 1820 гривень судових витрат.

Вказував, що за боржником зареєстровано транспортний засіб і виконавцем винесено постанову про розшук транспортного засобу.

Приватним виконавцем здійснено перевірку майнового стану боржника ОСОБА_2 та виявлено, що згідно договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 24.06.2008 ОСОБА_2 придбав, зокрема, земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер НОМЕР_1 площею 0,0595 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Однак, право власності на таку земельну ділянку, на думку приватного виконавця, не зареєстроване у встановленому законом порядку.

Посилаючись на вказане та положення ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», просив вирішити питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_2, право власності на яке не зареєстроване у встановленому законом порядку - земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер НОМЕР_1 площею 0,0595 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Ухвалою Виноградівського районного суду від 06 липня 2018 року у задоволенні подання приватного виконавця - відмовлено.

На дану ухвалу подав апеляційну скаргу приватний виконавець Крегул Іван Іванович, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу місцевого суду та задовольнити подання приватного виконавця у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що боржник не виконує рішення суду; грошові кошти, на які може бути звернуто стягнення, у нього відсутні, а тому слід звернути стягнення на майно боржника, яке не зареєстроване у встановленому законом порядку.

Приватний виконавець подав до апеляційного суду, в якій просив розглянути справу без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача, позицію ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 10 ст. 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що згідно договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 24.06.2008 ОСОБА_2 придбав одночасно житловий будинок та земельну ділянку для будівництва та обслуговування цього житлового будинку, здійснив державну реєстрацію права власності, право власності на нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку.

Колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Встановлено, що згідно договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 24.06.2008, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, останній набув у власність житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 Такий договір посвідчено приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу Богаш Н.Я. та зареєстрованого в реєстрі за № 1975 (а.с. 21).

Предметом даного правочину, крім житлового будинку, є також земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, кадастровий номер НОМЕР_2, котра належала попередньому власнику (продавцю ОСОБА_4.) на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 05.05.2008.

На момент укладення договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 24.06.2008 чинною була норма ч.ч.3, 4 ст. 334 ЦК України, згідно вимог якої передбачалося, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Указаний договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 24.06.2008 зареєстровано нотаріусом в реєстрі за № 1975 (а.с. 21).

У ч. 1 ст. 377 Цивільного кодексу України передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Набуття права власності на будинок передбачає реєстрацію відповідного права шляхом внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та особа стає власником майна з моменту державної реєстрації.

Згідно Договору іпотеки від 24.06.2008, укладеного між ВАТ «Державний ощадний банк України» (правонаступником якого є ПАТ «Державний ощадний банк України») та ОСОБА_2, останній передав в іпотеку банку житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: Закарпатська область, Виноградівський район, м. Виноградів, вул. Персикова, 74. Такий договір укладено для забезпечення виконання зобов'язань позичальника ОСОБА_2 за договором про іпотечний кредит від 24.06.2008 № 119, укладеного між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2

Рішенням Виноградівського районного суду від 14.12.2010 у справі № 2-1534/10 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за цим договором про іпотечний кредит від 24.06.2008 № 119 у розмірі 1196720,75 грн. та судові витрати в розмірі 1820 грн. Саме за цим рішенням 23.01.2011 Виноградівським районним судом видано виконавчий лист № 2-1534/10, котрий перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Крегула І.І., виконавче провадження № 56290819 (а.с. 61-62,74).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» нерухоме майно (нерухомість) - земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці і невід'ємно пов'язані з нею, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону України «Про іпотеку» якщо будівля (споруда), що передається в іпотеку, розташована на земельній ділянці, яка належить іпотекодавцю на праві власності, така будівля (споруда) підлягає передачі в іпотеку разом із земельною ділянкою, на якій вона розташована.

Звертаючись до суду з поданням про звернення стягнення на майно божника, приватний виконавець посилався на положення ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно вказаної норми звернення стягнення на об'єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. В той же час, положення ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачають, що разом із житловим будинком стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику.

Таким чином, виходячи з системного аналізу положень ст. 377 ЦК України, ст. 1 та ч. 4 ст. 6 Закону України «Про іпотеку», ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» судова колегія вважає, що в ч. 1 ст. ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» ідеться про земельну ділянку, на якій не розташовано будинок. Позаяк на земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_1, про яку ідеться в поданні приватного виконавця, розташовано жилий будинок, право власності на який зареєстровано та який передано в іпотеку, а із зверненням стягнення на житловий будинок здійснюється також стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, тому підстав для вирішення питання про звернення стягнення на таку земельну ділянку в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» та ч. 10 ст. 440 ЦПК України - немає.

Зважаючи на викладене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростовують. Судове рішення ухвалено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, у відповідності до ст. 375 ЦПК України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення - залишити без змін.

Керуючись ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. ст. 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Крегула Івана Івановича - залишити без задоволення.

Ухвалу Виноградівського районного суду від 06 липня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 лютого 2019 року.

Головуюча:

Судді: