Провадження № 22-ц/4808/1016/19
Головуючий у 1 інстанції Антоняк Т. М.
Суддя-доповідач Томин
У Х В А Л А

11 липня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі судді Томин О.О., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду від 4 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівського казенного експериментального підприємства засобів пересування і протезування про стягнення компенсації за затримку виплати заробітної плати, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 4 червня 2019 року позов ОСОБА_1 до Львівського казенного експериментального підприємства засобів пересування і протезування про стягнення компенсації за затримку виплати заробітної плати, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, моральної шкоди задоволено частково. Вирішено стягнути з Львівського казенного експериментального підприємства засобів пересування і протезування на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати за період з 13.04.2018 року по 25.09.2018 року в сумі 29731 грн. 25 коп. та моральну шкоду у розмірі 2000 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 2500 грн. Стягнуто з Львівського казенного експериментального підприємства засобів пересування і протезування на користь держави 704,80 грн. судового збору.

На дане рішення представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить судове рішення скасувати та ухвалити нове, яким уточнені вимоги позову задовольнити в повному обсязі.

Однак, подана апеляційна скарга не відповідає вимогам ЦПК України, зокрема, апелянтом не сплачено судовий збір.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що позивач звільнений від сплати судового збору згідно п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Однак, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - тільки у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

У правовому висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 30.01.2019 року по справі №910/4518/16 зазначено, що за змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року №108/95-ВР «Про оплату праці» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Таким чином, посилання в апеляційній скарзі на те, що апелянт звільнений від сплати судового збору щодо вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, моральної шкоди в усіх судових інстанціях на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», є помилковими.

Згідно із п. 1.6 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставку судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду встановлено в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

За положеннями ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на день звернення до суду з уточненим позовом) розмір судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» з 01 січня 2019 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1921 грн. 00 коп.

Відповідно до п.п. 1, 10 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову у позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується, а у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог - загальною сумою цих вимог. При цьому позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є майновою вимогою, оскільки позивач її визначив у грошовому вимірі.

Таким чином розмір судового збору, який підлягає сплаті апелянтом, становить 1152 грн. 60 коп.

Зазначену суму судового збору апелянту слід сплатити на рахунок отримувача - 0009; отримувач УК у м. Івано-Франківську; код ЄДРПОУ отримувача 37952250; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку (МФО) 899998; код класифікації доходів бюджету 22030101, найменування коду класифікації доходів бюджету судовий збір (Державна судова адміністрація), наявність відомчої ознаки «80», BLKK - AC.

При цьому, при заповненні платіжного документа потрібно вказати вищевказані реквізити, а також у графі «Код платника» слід зазначити: *;101;_____________________ (реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); судовий збір, за позовом _________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Івано-Франківський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

Оригінал платіжного документа направити до Івано-Франківського апеляційного суду.

Згідно п. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу.

За таких обставин апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст.ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду від 4 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівського казенного експериментального підприємства засобів пересування і протезування про стягнення компенсації за затримку виплати заробітної плати, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, моральної шкоди - залишити без руху.

Для виправлення зазначених в ухвалі недоліків встановити апелянту строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Попередити, що у випадку неусунення в зазначений строк апелянтом недоліків апеляційної скарги, вона буде вважатись неподаною та буде повернута апелянту.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Томин О.О.