РІШЕННЯ

Іменем України

01.07.2019 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова

в складі :

головуючого судді Ванівського Ю.М.

при секретарі Школьніковій К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Франківського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про спонукання до вчинення дій та визнання права на реєстрацію місця проживання,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 та право на реєстрацію за місцем проживання в квартирі АДРЕСА_1 . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що протягом багатьох років проживає у будинку АДРЕСА_2 , який знаходиться на балансі ЛКП «Затишне».Приміщення, в якому проживає, є колишньою квартирою АДРЕСА_1 та знаходиться в півпідвальному поверсі вказаного будинку. Згідно технічного паспорта вказане приміщення є нежитловим, однак в ньому обладнано кухню, санвузол та дві житлові кімнати. Зазначає, що з метою покращення житлових умов здійснив ремонтні роботи в зазначеному приміщенні і таке згідно, технічних характеристик, придатне для постійного проживання. Згідно даних технічного паспорта приміщення знаходиться в житловому будинку, ізольоване, придатне для постійного в ньому проживання, площу приміщення та його конструкцію не змінено, що підтверджується технічним паспортом виготовленим ОКП ЛОР «БТІ та ЕО». Позивач у вказаній квартирі за місцем проживання не зареєстрований та немає змоги зареєструватися, оскільки така квартира не вважається житлом. Згідно п. 2.2. Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 22.11.2012р. № 1077 «Про затвердження Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів» - для реєстрації місця проживання особі необхідно подати серед іншого документи, що підтверджують право на проживання в житлі - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї на реєстрацію місця проживання. Позивач зазначає, що немає ордера чи договору найму, які б надавали йому можливість зареєструватися у вказаній квартирі та, відповідно, звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 14.02.2018 року скасовано заочне рішення Франківського районного суду м. Львова від 21 липня 2015 року за позов ОСОБА_1 до Франківського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про спонукання до вчинення дій та визнання права на реєстрацію місця проживання та призначено справу у підготовче судове засідання.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 21.05.2019 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання позивач не з`явився, від нього поступила заява з клопотанням про розгляд справи у його відсутності, якою вимоги позову підтримує, просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у разі неявки представника відповідача.

Представник в судове засідання повторно не прибув, жодних клопотань щодо розгляду справи не подав, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно даних технічного паспорта Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 23.11.2005р. в півпідвальному поверсі будинку АДРЕСА_2 знаходяться нежитлові приміщення загальною площею 49,4 кв.м., яке складається з приміщення під інд. 12-1 площею 3,5 кв.м., приміщення під інд. 12-2 площею 7,7 кв.м., приіщення під інд. 12-3 площею 11,2 кв.м., приміщення під інд. 12-4 площею 16,4 кв.м., приміщення під інд. 12-5 площею 10,6 кв.м.

Відповідно до акту ЛКП «Затишне» від 20.07.2015р. в квартирі АДРЕСА_1 яка знаходиться в цокольному поверсі будинку, тривалий час проживає ОСОБА_1 . Квартира знаходиться в задовільному стані, ознак сирості не виявлено. Вказані обставини підтверджують мешканці будинку АДРЕСА_2 .

Згідно даних технічного паспорта Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 20.07.2015р. квартира АДРЕСА_1 загальною площею 51,3 кв.м. складається з коридору під інд. 1 площею 3,50 кв.м., санвузла під інд. 2 площею 7,70 кв.м., кухні під інд. 3 площею 12,3 кв.м., житлової кімнати під інд. 4 площею 16,8 кв.м., житлової кімнати під інд. 5 площею 11,0 кв.м. Згідно довідки Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» площа вказаної квартири змінилася у зв`язку з демонтажем пічок та кухонного вогнища.

Згідно пояснень ОСОБА_2 , він надавав позивачеві допомогу в організації та проведенні ремонтних робіт в квартирі АДРЕСА_1 . З його слів-квартира знаходилась в незадовільному стані та давно потребувала капітального ремонту.

Проведення позивачем капітального ремонту в квартирі АДРЕСА_1 підтверджує також ОСОБА_3 , який з бригадою працівників проводив ремонт вказаної квартири.

Долученими позивачем до справи фіскальними документами доводиться придбання будівельних матеріалів для проведення ремонту.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України, завдання цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 124 Конституції України передбачає, що до юрисдикції судів віднесено всі правові відносини, що виникають у державі.

Згідно із ч.1 ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, оспорювання. Відповідно до ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів передбачено визнання права.

В силу ст. 47 Конституції України кожен має право на житло.

Згідно ст. 382 Цивільного кодексу України, квартира є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання.

Згідно п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 01.11.1996р. «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» - наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Разом з цим, відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.

Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

В силу ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності встановлена судом.

Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про доведення позивачем підставності позову, який базується на законі, а тому підлягає задоволенню

Керуючись статтями 81, 133, 141, 258, 259, 263-265, 280, 284 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Франківського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про спонукання до вчинення дій та визнання права на реєстрацію місця проживання - задовольнити:

Визнати за ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 51,3 кв.м., яка складається з коридору під інд. 1 площею 3,50 кв.м., санвузла під інд. 2 площею 7,70 кв.м., кухні під інд. 3 площею 12,3 кв.м., житлової кімнати під інд. 4 площею 16,8 кв.м., житлової кімнати під інд. 5 площею 11,0 кв.м.

Визнати за ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право на реєстрацію за місцем проживання в квартирі АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України п. п. 15., 15.5 до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається через Франківський районний суд м.Львова.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ).

Відповідач Франківський районний відділ головного управління державної міграційної служби України у Львівській області (м.Львів, вул.Г.Чупринки, 67).

Суддя Ванівський Ю.М.