КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції: Пархоменко О.В.
Єдиний унікальний номер справи №367/2932/17
Апеляційне провадження № 22-ц/824/3174/2019
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2019 року Київській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Мережко М.В.

Суддів - Верланова С.М., Савченка С.І.

Секретар - Тютюнник О.І.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 27 серпня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Бучанської міської ради Київської області про визнання права на одержання земельної ділянки безоплатно у власність без підпису власника (користувача) суміжної земельної ділянки та права на розроблення проекту землеустрою без надання дозволу.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и в:

У травні 2017 року позивач звернулася до суду із даним позовом.

Свої вимоги обгрунтовувала тим , що вона, ОСОБА_2 є внутрішньо переміщеною особою із зони проведення АТО. Керуючись частиною 9 статті 11 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб ", частинами 6-11 статті 118 "Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами" Земельного кодексу України, 02 червня 2015 року письмово звернулася до Бучанської міської ради з клопотанням про передачу безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), орієнтовним розміром 0,09 га, розташованої в АДРЕСА_1 (в кадастровому кварталі НОМЕР_1 між будинками АДРЕСА_2 і АДРЕСА_3) та про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність вказаної земельної ділянки. Як того вимагає законодавство, до клопотання вона додала графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки - копії з Генерального плану міста Буча, Плану зонування території міста Буча, Публічної кадастрової карти України, а також копії документів, що посвідчують особу. Вказане клопотання з додатками Бучанська міська рада отримала 05 червня 2015 року.

Згідно з приписами частини 7 статті 118 Земельного кодексу України, міська рада мала розглянути її клопотання та дати у місячний строк відповідний дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надати мотивовану відмову в його наданні. У разі, якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання міська рада не надала дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивованої відмови у його наданні, то у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку особа має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє міську раду. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Отже, право розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки набувається особою в одному з таких випадків: 1) надання місцевою радою у місячний строк з дня реєстрації клопотання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; або 2) ненадання місцевою радою у місячний строк з дня реєстрації клопотання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки чи мотивованої відмови у його наданні, при умові, що особа в наступний місячний строк замовила розроблення проекту землеустрою без надання дозволу і письмово повідомила про це міську раду, додавши договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Після того, як у місячний строк, з дня реєстрації клопотання, вона не знайшла в офіційних ЗМІ Бучанської міської ради (сайт Бучанської міської ради bucha-rada.gov.ua, газета "Бучанські новини") жодної інформації про розгляд її клопотання Бучанською міською радою, вона звернулася 05 липня 2015 року до ради з офіційним письмовим запитом на отримання публічної інформації щодо того, чи приймалося радою у місячний строк одне з двох рішень - про надання дозволу чи про відмову у наданні дозволу . Зазначений запит міська рада отримала 08 липня 2015 року. Листом від 14 липня 2015 року Бучанська міська рада повідомила їй, що вирішення радою її питання поставлене в залежність від надання комунальним підприємством "Бучабудзамовник" висновків, після чого заява буде розглянута. Зазначений лист міської ради, по-перше, підтвердив, що в місячний строк жодного рішення радою прийнято не було - ані про надання дозволу, ані про відмову у наданні дозволу ; і по-друге, надав їй можливість скористатися «принципом мовчазної згоди» - замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання дозволу. Задля цього, 24 липня 2015 року нею було укладено Договір № 069 із землевпорядною організацією - Київською обласною філією Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру ", предметом якого є розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність в АДРЕСА_1. 24 липня 2015 року вона направила письмове повідомлення до Бучанської міської ради про замовлення виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної без надання дозволу, до повідомлення додала Договір № 069. Повідомлення було отримано радою в той же день. Отже, виконавши усі передбачені статтею 118 Земельного кодексу України формальності, вона набула право замовлення розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання дозволу, і належним чином скористалася ним.

Позивач вказує, що процес виготовлення землевпорядної документації займає, як відомо, тривалий час. Протягом серпня 2015 року-січня 2016 року проект було виготовлено. Стаття 50 Закону України "Про землеустрій " встановлює, що складовою частиною проекту землеустрою є кадастровий план та Акт приймання-передачі межових знаків на зберігання. Відповідно до частини 2 статті 198 Земельного кодексу України, складовою частиною кадастрових зйомок є складання кадастрових планів та погодження із суміжними власниками та землекористувачами. Таке погодження здійснюється шляхом підписання Акту. Вимоги до Акту приймання-передачі межових знаків на зберігання наведені в "Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками" (затверджена Наказом Держкомзему України від 18 травня 2010 року № 376, зареєстрована Мінюстом України 16 червня 2010 року за № 391/17686). У відповідності з цим, власники (користувачі) суміжних земельних ділянок підписують Акт, засвідчивши тим самим відсутність своїх претензій до існуючих меж. Згідно кадастрового плану, суміжними власниками (користувачами) є декілька громадян, в тому числі ОСОБА_5 Встановити місцезнаходження громадянина ОСОБА_5 (земельна ділянка у АДРЕСА_4) не вдалося, оскільки належна йому ділянка не забудована, на ній ніхто не проживає, сусіди не мають інформації щодо його місцеперебування. На оголошення у пресі громадянин ОСОБА_5 також не відгукнувся. Водночас, землевпорядною організацією її було завірено в тому, що жодна межа жодної суміжної земельної ділянки не порушена при розробленні за її замовленням проекту землеустрою, крім того межі суміжних ділянок відмежовані твердими контурами - парканами. Відповідно до частини 3 статті 158 Земельного кодексу України, органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства (в частині 3 статті 103 "Зміст добросусідства" Земельного кодексу серед добросусідських дій зазначено, зокрема, встановлення, зберігання межових знаків тощо". Межі Бучі встановлені рішенням Київської обласної ради від 22 жовтня 2004 року № 219-17-ІУ "Про встановлення меж окремих населених пунктів в Київської області " (на даний час це рішення є чинним і ніким не оскаржуваним). Згідно рішення загальна площа Бучі складає 2658,1362 га. Отже, Бучанська міська рада у межах населеного пункту загальною площею 2658,1362 га має вирішувати земельні спори щодо меж земельних ділянок та добросусідства. Однак, на її заяву від 18 жовтня 2016 року підписання Акту приймання-передачі межових знаків на зберігання (як один з варіантів вирішення питання межі із сусідом, місцеперебування якого не відоме), вона отримала від Бучанської міської ради відмову (рішення від 07 листопада 2016 року № 910-20-УІІ), яка жодним чином не стосується суті піднятого нею питання земельної межі та вмотивована наступним: 1) Бучанська міська рада не має повноважень розпоряджатися землями в межах умовної площі 890 га відповідно до рішення Ірпінського міського суду від 17 жовтня 2014 року по справі №367/4187/14-ц; і 2) Бучанською міською радою прийнято рішення від 11 серпня 2015 року № 2412-75-УІ.

Вважає рішення міської ради від 07 листопада 2016 року таким, що не вирішує по суті питання земельної межі з таких підстав .

Так позивач зазначає ,що дослідивши рішення Ірпінського міського суду по справі № 367/4187/14-ц від 17 жовтня 2014 року (а також ухвалу апеляційного суду Київської області від 06 лютого 2015 року, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 липня 2015 року, Постанову Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року), вона не знайшла у вказаних судових рішеннях жодної заборони Бучанській міській раді вирішувати питання земельних меж та добросусідства в межах населеного пункту, адже такі повноваження ради взагалі не були предметом судового розгляду та не ставилися кимось під сумнів (крім того, повноваження з вирішення питань добросусідства чи земельних спорів не є тотожними повноваженням розпоряджатися землею, як вважає міська рада. Це прямо випливає зі змісту статті 12 Земельного кодексу України). Позивачем не знайдено судового рішення, яким би було витребувано із відання Бучанської міської ради на користь держави в особі Кабінету Міністрів земельну ділянку умовною площею 890 га. Таким чином, позивач вважає, що Бучанська міська рада не мала наміру розглядати по суті питання земельної межі, а підготувала "відписку", вмотивовану "справою 890 га".

Що стосується рішення Бучанської міської ради від 11 серпня 2015 року № 2412-75-УІ позивач зазначає наступне. У Бучанської міської ради згідно Земельного кодексу України був місячний строк з 05 червня 2015 року по 04 липня 2015 року для прийняття рішення про надання їй дозволу на розроблення проекту землеустрою чи відмови в наданні такого дозволу. Жодного рішення в цей строк радою прийнято не було. Більш того, зі спливом цього місячного строку, в неї з'явилося право протягом наступного місячного строку, тобто з 05 липня 2015 року до 04 серпня 2015 року, замовити розроблення проекту землеустрою без надання дозволу. Цим правом позивач скористалася сповна, уклавши договір про розроблення проекту землеустрою 24 липня 2015 року і в той же день повідомивши про це належним чином міську раду. Отже, від цього моменту позивач набула право замовлення розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання дозволу. Законодавець докладно прописав в частині 7 статті 118 Земельного Кодексу України механізм подальших дій у зв'язку з ненаданням радою будь-якого рішення в місячний строк. При цьому, можливість видання радою будь-якого рішення зі спливом місячного строку законодавцем не передбачено, оскільки видання подібного рішення входило б у суперечність з виниклим правом громадянина розробляти проект землеустрою без надання дозволу (загальновідомий "принцип мовчазної згоди"). Таким чином, рішення, прийняте радою 11 серпня 2015 року ,з пропущенням відведених законом строків, через більш ніж 2 місяці з дня реєстрації її клопотання, і після того, як вона повідомила раду про розроблення проекту землеустрою без надання дозволу, вважає нікчемним, прийнятим поза компетенцією ради і таким що не створює правових наслідків. Крім того ,прийнятим з порушеннями пункту 34 частини 1 статті 26 та підпункту 1 пункту "а" частини 1 статті 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні ", оскільки вирішення питань регулювання земельних відносин віднесено до виключної компетенції міської ради, а підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо надання під забудову та для інших потреб земель віднесено до компетенції виконавчого органу ради. Вказані повноваження не можуть бути делеговані нікому, і тим більше юридичній особі КП "Бучабудзамовник", якій було доручено скласти не передбачений законом "акт обстеження" - тобто, фактично сторонній юридичній особі було доручено вирішити на її розсуд долю її клопотання про надання земельної ділянки, що є протизаконним (на її погляд, в таких діях ради та її виконкому вбачаються навіть ознаки кримінального правопорушення).

Отже, виходячи із зазначеного, вона мусить захистити свої права. Частиною 3 статті 152 Земельного кодексу України встановлено способи захисту прав громадян. Зокрема, захист здійснюється шляхом визнання прав. Пункт 1 частини 1 статті 15 Цивільного процесуального кодексу України передбачає можливість судового захисту невизнаних прав, у тому числі в земельних правовідносинах. Відповідно до пункту 3.12 вказаної вище «Інструкції : закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) може здійснюватися за відсутності власників (користувачів) суміжних земельних ділянок у випадку їх нез'явлення», отже це означає, що непогодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами не може слугувати в подальшому підставою для обмеження її права на отримання безоплатно у власність земельної ділянки відповідно до статті 118 "Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами Земельного кодексу України. Неможливість отримання підпису суміжного власника (користувача) ОСОБА_5 доступними їй законними методами у зв'язку з його відсутністю за адресою ділянки, конфіденційність його персональних даних, невизнання Бучанською міською радою її права на розроблення проекту землеустрою без надання дозволу ради, фактична бездіяльність Бучанської міської ради у вирішенні по суті справи щодо земельної межі (ігнорування її права на одержання ділянки без підпису власника суміжної ділянки), дають їй підстави виносити перед судом клопотання щодо визнання за нею зазначених прав в судовому порядку.

В зв'язку із викладеними обставинами ,позивач просила визнати за нею, ОСОБА_2, право на замовлення розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки по АДРЕСА_1 (в кадастровому кварталі НОМЕР_1 між будинками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3) площею 0,0600 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) без надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та право на одержання в подальшому безоплатно у власність вказаної земельної ділянки без підпису власника (користувача) суміжної земельної ділянки по АДРЕСА_4 і Бучанської міської ради в Акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання; судові витрати покласти на відповідача.

Заочним рішенням Ірпінського міського суду Київської області від

27 серпня 2018 року у задоволенні позову відмовлено .

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу , в якій просить рішення суду скасувати, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права , та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов . В апеляційній скарзі зазначала , що суд не з»ясував всіх обставин справи,що мають значення для вирішення справи , не врахував її доводи , докази надані нею до позову.

У відзиві на апеляційну скаргу , відповідач Бучанська міська рада зазначив , що рішеня суду відповідає критерію обґрунтованості судового рішення , є законним і обґрунтованим .

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, особи , які беруть участь у справі зобов»язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов»язки.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції , 02 червня 2015 року ОСОБА_2 Дмитірвна звернулася до Бучанської міської ради із письмовим клопотанням, в якому керуючись частиною 9 статті 11 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", частинами 6-11 статті 118 Земельного кодексу України, просила надати безоплатно у власність із земель комунальної власності земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), орієнтовним розміром 0,09 га. Запитувана земельна ділянка розташована в АДРЕСА_1 (між будинком АДРЕСА_2 та будинком АДРЕСА_3, що є територією житлової садибної забудови І етапу освоєння згідно Генерального плану м. Буча та зоною садибної забудови Ж-1 згідно зонування території, в кадастровому кварталі НОМЕР_1 згідно Публічної кадастрової карти України - на вільній території між земельними ділянками з кадастровими номерами НОМЕР_3 та НОМЕР_2) та надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки безоплатно у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

До клопотання позивачем додані графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки - копії з Генерального плану міста Буча, Плану зонування території міста Буча, публічної кадастрової карти України. Дане клопотання нею було направлено по пошті та отримано Бучанською міською радою 05.06.2015 року ( а.с. 4) .

Позивач ОСОБА_2 05 липня 2015 року звернулася до Бучанської міської ради із запитом на отримання публічної інформації, у якому просила надати відповідь у визначений законом термін наступну публічну інформацію: чи приймалося Бучанською міською радою на сесійному засіданні у місячний період з 05 червня 2015 року по 04 липня 2015 року включно одне з таких рішень - рішення про надання їй дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), або рішення про відмову в наданні їй дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка)( а.с. 6)

Згідно листа від 02 липня 2015 року № Г-893 ,на адресу директора КП «Бучабудзамовник» та ОСОБА_2 , виконавчий комітет Бучанської міської ради просить надати до міськвиконкому фрагмент генерального плану щодо технічної та наявної можливості бажаного міся розташування земельної ділянки не наданої у власність із зазначенням юридичної адреси та наявності заїзду (проїзду) до вказаної в заяві території.( а.с. 9)

Листом від 14 липня 2015 року № 154 Бучанська міська рада повідомила ОСОБА_2 про те, що розглянувши її запит на отримання публічної інформації повідомляє, що на територію міста Буча був розроблений та затверджений рішенням сесії Бучанської міської ради за № 2124-67-УІ від 17 березня 2015 року Генеральний план міста Буча та План зонування території м. Буча. Матеріали даної містобудівної документації розташовані на офіційному веб-сайті Бучанської міської ради. Дана містобудівна документація не дає повну інформацію про наявність на території міста Буча земель державної та ткомунальної власності, не наданих у власність (користування). На підставі затвердженого Генерального плану міста буде розроблятися план земельно-господарського устрою. Також повідомлено, що на сьогоднішній день при виконавчому комітеті Бучанської міської ради також формується система містобудівного кадастру. Розгляд питання надання інформації про наявність на території міста Буча земельних ділянок державної та комунальної власності, не наданих у власність чи користування можливий після створення містобудівного кадастру на підставі плану земельно-господарського устрою. Враховуючи вищевикладене повідомлено, що подані нею до заяви графічні матеріали направлені до комунального підприємства «Бучабудзамовник» для надання фрагменту генерального плану щодо технічної та наявної можливості бажаного (зазначеного) нею місця розташування земельної ділянки. Після надання комунальним підприємством «Бучабудзамовник» відповідних висновків її заява про надання земельної ділянки буде винесена на розгляд чергового засідання сесії Бучанської міської ради. Про результати розгляду її буде повідомлено додатково.( а.с. 8).

Позивач ОСОБА_2 24 липня 2015 року направила до Бучанської міської ради письмове повідомлення, у якому зазначила, що у зв'язку з тим, що Бучанською міською радою у місячний строк з 05 червня 2015 року по 04 липня 2015 року не надано їй дозвіл на розроблення проекту землеустрою (відповідно до її клопотання від 02 червня 2015 року, отриманого міською радою 05 червня 2015 року), а також не надано мотивованої відмови в наданні дозволу, то цим письмовим повідомленням вона офіційно доводить до відома Бучанської міської ради про замовлення розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) без надання дозволу та до письмового повідомлення додала Договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Дане повідомлення отримано виконкомом Бучанської міської ради 24 липня 2015 року вх. № Г-1349.( а.с. 10)

Крім того , як встановлено судом першої інстанції , між ОСОБА_2 (замовник) та Київською обласною філією Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» (виконавець) 24 липня 2015 року укладено Договір № 069 про розроблення проекту землеустрою, відповідно до якого у порядку та на умовах, визначених цим Договором виконавець зобов'язується своїми засобами за рахунок замовника виконати виробництво проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, а замовник - прийняти та оплатити виконані роботи; роботи виконуються по земельній ділянці, що розташована за адресою АДРЕСА_1 ( а.с. 11-12) .

Акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання ОСОБА_2 складений 24 липня 2015 року ( а.с. 16 - 17 )

У заяві від 18 жовтня 2016 року до Бучанської міської ради , ОСОБА_2 просила відповідно до підпункту «б» пункту 2 статті 198 Земельного кодексу України погодити межі земельної ділянки згідно «Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 АДРЕСА_1 площею 0,0600 га 02.01.- для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер НОМЕР_1:___ шляхом підписання Акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання, який міститься у зазначеному Проекті землеустрою.( а.с. 18)

Рішенням Бучанської міської ради Київської області від 11 серпня 2015 року № 2412-75-УІ «Про розгляд заяви ОСОБА_2.» відмовлено ОСОБА_2 в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 0,0900 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 (між будинком АДРЕСА_2 та будинком АДРЕСА_3.( а.с. 19)

Рішенням Бучанської міської ради Київської області від 07 листопада 2016 року № 910-20-УІІ «Про розгляд заяви ОСОБА_2.» відмовлено ОСОБА_2 в задоволенні заяви про погодження меж земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0600 га по АДРЕСА_1.( а.с. 18)

Встановлено, що рішення Бучанської міської ради Київської області позивач у встановленому законом порядку не оскаржувала.

У відповідності до ст. 118 Земельного Кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Дпані повноваження є дискреційними , і приймаючи рішення , адміністративний орган, може здійснювати з певною свободою розсуду, і приймати рішення найкраще за даних обставин .

Суд не може підміняти державний орган , рішення якого оскаржуються, приймати замість рішення ,яке визнається протиправним , інше рішення , яке б відповідало закону , та давати вказівки , які б свідчили про вирішення питань, які надежть до компетенції такого суб»єкта владних повноважень, оскільки такі діїх виходять за межі визначених повноважень .

Відповідно до діючого законодавства , практики ЄСПЛ , рішення суду має виноситись з урахуванням необхідності дотримання справедливого балансу між ефективним способом захисту порушеного права і законності такого рішення . (Справа "Федоренко проти України" Заява N 25921/02)

Позивач, звертаючись до суду із даним позовом просить визнати за нею, ОСОБА_2 , право на замовлення розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки по АДРЕСА_1 (в кадастровому кварталі НОМЕР_1 між будинками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3) площею 0,0600 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) без надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та право на одержання в подальшому безоплатно у власність вказаної земельної ділянки без підпису власника (користувача) суміжної земельної ділянки по АДРЕСА_4 і Бучанської міської ради в Акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання.

Своїими позовними вимогами ОСОБА_2 просить суд фактично зобов»язати компетентні органи погодити розроблений проект землеустрою та зобов»язати міську раду погодити цей проект ,що фактично суперечить законодавству .

Відповідно до положень ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути : визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов'язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків, відшкодування моральної шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

За змістом вказаної норми особа, яка вважає, що її право порушене, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права, який, як правило, визначається спеціальним законом (Цивільний Кодекс чи інший акт цивільного законодавства), що регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Відсутність порушеного права , чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту, способам ,визначеним законодавством є підставою для відмови у позові.

Враховуючи вищевикладене, оскільки право позивача на замовлення розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки без надання такого дозволу прямо передбачене ст.118 Земельного кодексу України, суд вірно дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог , заявлених у суді першої інстанції , колегія суддів приходить до висновку ,що рішення суду є законним і обгрунтованим , підстави для його скасуванні відсутні.

Керуючись ст.ст. 365, 367,369,374,375,381 - 384 ЦПК України , суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 27 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення буде виготовлений не пізніше 21 лютого 2019 року.

Головуючий

Судді