Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/1686/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.07.2019 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого - Трагнюк В.Р., секретар судового засідання Конар В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виноградівської міської ради Закарпатської області про визнання права власності, третя особа без самостійних вимог: державний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу Боричок К.В.,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Виноградівської міської ради Закарпатської області про визнання права власності, третя особа без самостійних вимог: державний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу Боричок К.В.

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла позивача мати ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 помер позивача батько ОСОБА_3 , останнє місце проживання якого було АДРЕСА_1 .

За час свого життя спадкодавець, заповіт не залишив.

Позивач прийняла спадщину, оскільки з самого народження проживає у спадковому будинку де й продовжує проживати, і на даний час, доглядає за будинком, обробляє земельну ділянку, тобто ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем, спадкове майно прийняла.

Державним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з"явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Відповідач представник Виноградівської міської ради Закарпатської області в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про визнання позову та розгляду справи без його участі.

Третя особа про розгляд справи повідомлена належним чином.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла позивача мати ОСОБА_2 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 помер позивача батько ОСОБА_3 , останнє місце проживання якого було АДРЕСА_1 (а.с.6,7,9,10,11).

Згідно довідки житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 будівництвом завершений і зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності, видане Виноградівським мівськвиконкомом від 30.08.1950 року за №202 (а.с.13).

За час свого життя спадкодавець, заповіт не залишив.

Позивач прийняла спадщину, вступила в управління та володіння спадковим майном, на час відкриття спрадщини постійно проживала разом із спадкодавцем (а.с.11).

Державним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок.

Відповідно до ст. 529 ЦК України /редакції 1963 року/ при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину зокрема, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (ст. 549 ЦК). За ч. 2 ст. 553 ЦК вважається, що спадкоємець відмовився від спадщини, якщо не вчинив жодної з дії, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу).

У відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч.1). Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (ч.2).

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Верховний суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.10-13 глави ІІІ Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31. 01.1966 року, затвердженої заступником міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, погодженої заступником голови Верховного суду Української РСР 15.01.1966 року (втратила чинність 19.01.1996 року), при відсутності правовстановлюючих документів право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради та висновком інвентар бюро. Як випливає з цього нормативного акту, запис у по господарській книзі є акт органу влади, що підтверджує право приватної власності.

Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що позивач є таким, що прийняв спадщину, яка відкрилася на день смерті спадкодавця, до складу якої ввійшло нерухоме майно, відтак позивач зобов`язаний отримати свідоцтво про право на спадщину за законом.

Однак, згідно із правилами, встановленими Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (п. 4.15, 4.18), для видачі свідоцтва про право на спадщину, у складі якої є нерухоме майно, необхідно подати правовстановлюючий документ та Витяг із Державного реєстру речових прав. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Проаналізувавши встановлені обставини суд прийшов до висновку, що умови для отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом у нотаріальному порядку відсутні. Відтак, невизнане право позивача, набуте ним шляхом переходу права власності в порядку спадкування, підлягає судовому захисту у обраний ним спосіб, передбачений законом.

Отже, розглянувши цивільну справу у межах заявлених вимог та на підставі поданих доказів суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263, 265, 267, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , мешканкою АДРЕСА_1 , право власності на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , загальною корисною площею 47,27 кв.метрів, в тому числі 22,75 кв.метрів житлової площі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття до Закарпатського апеляційного суду.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

ГоловуючийВ. Р. Трагнюк