Дата документу 02.07.2019 Справа № 310/7774/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 310/7774/18 Головуючий у 1 інстанції: Стручкової Л.І.
№ 22-ц/807/2254/19 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Бєлки В.Ю.

Полякова О.З.

секретар: Бєлова А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 02 травня 2019 року за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз», треті особи - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Товариство з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз Збут», про захист прав споживачів, визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз», треті особи - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, ТОВ «Запоріжгаз Збут», про захист прав споживачів, визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1 . Вона є споживачем послуг з газопостачання, з нею укладено договір, в наслідок чого був відкритий особовий рахунок НОМЕР_1 . Листом від 27.08.2018 року її було повідомлено, що працівниками ПАТ «Запоріжгаз» за адресою: м. Бердянськ вул. Софіївська, 46, на 17.11.2016 року заплановані роботи по встановленню загальнобудинкового лічильнику газу. Про що міського голову Чепурного В.П. було повідомлено листом №1083 від 27.05.2016 року та споживачів було повідомлено належним чином. 17.11.2016 року мешканці будинку АДРЕСА_2 відмовилися надати доступ для встановлення загальнобудинкового лічильника газу, про що працівниками ПАТ «Запоріжгаз», відповідно до вимог глави 5 XI Кодексу було складено акти про порушення, щодо відмови в доступі до об`єкта побутового споживача, який розраховується за нормами споживання, внаслідок чого оператор ГРМ не здійснив за власний рахунок встановлення лічильника газу побутовому споживачу. Акти про порушення складено на кожного споживача вищезазначеного будинку окремо, зокрема акт про порушення №829 від 17.11.2016 року, складено на ім`я ОСОБА_1 . Зазначений акт про порушення засвідчено представниками відповідача та ОСОБА_1 особисто без зауважень. Комісія щодо розгляду актів про порушення за вищезазначеною адресою була призначена на 13.12.2016 року. За результатами розгляду акта про порушення, на засіданні комісії 13.12.2016 року, було прийнято рішення про його задоволення в повному обсязі. Таким чином, фактичний об`єм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу споживачам вищезазначеного будинку з 17.11.2016 року визначається за граничними об`ємами споживання природного газу населення у розмірі 18,3 м.куб. (централізоване гаряче водопостачання - відсутнє) на одну зареєстровану особу по кожному особовому рахунку. Коригування нарахувань обсягів природного газу по граничним нормам з 17.11.2016 року ПАТ «Запоріжгаз» було здійснено у лютому 2017 року. Вважає, що відповідно до закону, на неї не може покладатися відповідальність за відмову від встановлення загальнобудинкового приладу обліку. Відповідно до закону нарахування фактичного об`єму спожитого природного газу за граничними об`ємами споживання можливо тільки у випадку відмови споживача від встановлення індивідуального приладу обліку у його квартирі, який би відповідач запропонував встановити за свої кошти. ПАТ «Запоріжгаз» не пропонував встановити індивідуальний прилад обліку у квартирі позивача, а тому і про ніяку відповідальність йти мова не може.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд, визнати дії відповідача щодо визначення з 01.02.2017 року фактичного об`єму спожитого природного газу щомісячно, відповідно до п.3 глави 4 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем та додатку 15 до цього Кодексу за граничними об`ємами споживання, що становить 18,3 м.куб. на одну зареєстровану особу на місяць, при наявності в квартирі плити газової та відсутності централізованого гарячого водопостачання та газового водонагрівача; зобов`язати відповідача зробити перерахунок норми споживання природного газу згідно з Постановою КМУ від 23.03.2016 року №203 Про норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, з 01.02.2017 року по 18 серпня 2017 року по нормі споживання газу 7,1 куб.метрів на одну особу на місяць, з 19 серпня 2017 року по нормі споживання газу 5,4 куб.метрів на одну особу на місяць, до вирішення питання зі встановлення лічильника газу відповідно до Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»; визнати незаконним складений відповідачем акт про порушення №829 від 17.11.2016 року; скасувати рішення комісії з розгляду актів про порушення ПАТ «Запоріжгаз» від 13.12.2016 року про визнання акту №829 від 17.11.2016 року правомірним.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 02 травня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується світлокопією свідоцтва про право власності на житло (а.с.6).

Помешкання газифіковане, тож позивач використовує природний газ, який розподіляє відповідач, відповідно до побутових власних потреб.

Між сторонами склалися договірні правовідносини, взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем, у тому числі умови забезпечення комерційного приладового обліку природного газу в газорозподільній системі та визначення його об`ємів та обсягів передачі до/з газорозподільної системи, у тому числі в розрізі ринку природного газу визначено Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30.09.2015 р., зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 р. за № 1379/27824.

Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору (п.4 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем).

Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (п. 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ).

Згідно з вимогами цього пункту здійснюється приєднання до договору розподілу природного газу споживачів-замовників, які отримують технічний доступ до ГРМ.

Суд першої інстанції виходив з того, що позивач ОСОБА_1 протягом 2015 - 2018 років здійснювала оплату спожитого природного газу на підставі наданих їй з боку постачальника - ТОВ «ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ» відповідних рахунків за послуги з газопостачання, а відтак її дії свідчать про бажання укласти договір розподілу природного газу, що є фактом приєднання до умов договору розподілу природного газу (акцептуванням договору розподілу природного газу) на умовах, що визначені в персоніфікованих даних відповідної заяви-приєднання.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції проаналізував чинне у цій сфері правовідносин законодавство.

Так, відповідно до ст.8 Закону України «Про ринок природного газу», приладовий облік природного газу здійснюється з метою визначення за допомогою вузла обліку природного газу обсягів його споживання та/або реалізації, на підставі яких проводяться взаєморозрахунки суб`єктів ринку природного газу. Постачання природного газу споживачам здійснюється за умови наявності вузла обліку природного газу. Побутові споживачі у разі відсутності приладів обліку природного газу споживають природний газ за нормами, встановленими законодавством, до термінів, передбачених у ч.1 ст.2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу».

Як зазначив суд першої інстанції, згідно з п.1 ч.1 ст.6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов`язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі - до 01.01.2018 року .

У разі невстановлення населенню у строки, зазначені у цьому підпункті, лічильників газу з вини суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, припинення розподілу природного газу таким споживачам забороняється, а його облік до моменту встановлення лічильників газу здійснюється за нормами споживання, встановленими Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 ст.5 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» передбачено, що у разі відмови населення від встановлення суб`єктами господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, лічильників газу розподіл природного газу припиняється населенню, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі - з 01.01.2018 року.

Згідно з п.10 глави 2 розділу Х Кодексу газорозподільних систем установлення лічильників газу побутовим споживачам здійснюється відповідно до Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу».

Суд врахував, що законом чітко визначені джерела фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення: кошти суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, кошти відповідного бюджету, інші джерела, не заборонені законодавством (ст.ст.3, 4 Закону).

Фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок коштів газорозподільних підприємств, що передбачені в структурі тарифу на послуги розподілу природного газу, а не за рахунок виділених бюджетних коштів на встановлення індивідуальних лічильників газу, тому запроваджено масштабне встановлення будинкового обліку природного газу, що в середньому розрахунково потребує в 5 разів менше коштів, ніж запровадження індивідуального обліку у абонентів.

Постановою НКРЕКП від 24.03.2016 № 393 (зі змінами) затверджено План розвитку газорозподільної системи ПАТ «Запоріжгаз» на 2016-2025 роки та джерела його фінансування по розділах.

У І розділі Плану розвитку на 2016-2025 роки (Інвестиційна програма ПАТ Запоріжгаз» на 2016 рік) передбачено, з урахуванням технічних та економічних чинників, встановлення будинкового вузла обліку природного газу за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з п.1 глави 5 розділу IX Кодексу ГРМ за ініціативи балансоутримувача (управителя) або Оператора газорозподільної системи (далі -Оператор ГРМ) та за їх рахунок в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків (гуртожитків), мешканці яких в повному обсязі чи частково розраховуються за нормами споживання, або для цілей складання загального балансу споживання природного газу може бути організований та встановлений загальнобудинковий вузол обліку природного газу.

Балансоутримувач (управитель) не може відмовити Оператору ГРМ в організації та встановленні загальнобудинкового вузла обліку природного газу, якщо ці заходи здійснюються за рахунок Оператора ГРМ.

Таким чином, за ініціативи Оператора ГРМ та за його рахунок в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків (гуртожитків), мешканці яких в повному обсязі чи частково розраховуються за нормами споживання, або для цілей складання загального балансу споживання природного газу може бути організований та встановлений загальнобудинковий вузол обліку природного газу.

Крім того, відповідно до абз.7 п. 3 глави 4 розділу IX Кодексу ГРМ якщо побутовий споживач, який не забезпечений лічильником газу (індивідуальним або загальнобудинковим), відмовляється від його встановлення за рахунок Оператора ГРМ (що підтверджується актом про порушення, складеним відповідно до вимог глави 5 розділу XI цього Кодексу), фактичний об`єм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу (алокація) по побутовому споживачу за відповідний календарний місяць визначається за граничними об`ємами споживання природного газу населенням, визначеними у додатку 15 до цього Кодексу .

Судом першої інстанції було встановлено, що працівниками ПАТ «Запоріжгаз» за адресою: м. Бердянськ вул. Софіївська, 46, на 17.11.2016 року заплановані роботи по встановленню загальнобудинкового лічильнику газу. Про що міського голову Чепурного В.П. було повідомлено листом №1083 від 27.05.2016 року та споживачів було повідомлено належним чином. 17.11.2016 року мешканці будинку АДРЕСА_2 відмовилися надати доступ для встановлення загальнобудинкового лічильника газу, про що працівниками ПАТ «Запоріжгаз» (а.с.7)

17.11.2016 року представниками Оператора ГРМ за участю споживача ОСОБА_1 складено акт про порушення № 829, в якому встановлено факт відмови від встановлення загальнобудинкового вузла обліку природного газу (ЗВОГ), що здійснюється за рахунок Оператора ГРМ за адресою: АДРЕСА_3 . Зазначений акт підписаний представниками Оператора ГРМ та споживачем ОСОБА_1 без зауважень (а.с. 42).

13.12.2016 року комісія з розгляду актів про порушення ПАТ «Запоріжгаз» розглянула акти про порушення, в т.ч. акт № 829, за результатами розгляду вирішено акти по порушення задовольнити (а.с. 41).

Тому суд першої інстанції не знайшов підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання незаконним акту про порушення № 829 від 17.11.2016 року та скасування рішення комісії з розгляду актів про порушення ПАТ «Запоріжгаз» від 13.12.2016 року про визнання зазначеного акту правомірним.

ПАТ «Запоріжгаз» забезпечує розподіл природного газу. Натомість постачання природного газу здійснюється саме ТОВ «Запоріжгаз Збут».

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 сплатила в повному обсязі рахунок виставлений третьою особою ТОВ «Запоріжгаз Збут» (а.с.76).

Оскільки позивачу нараховується оплата за природний газ саме постачальником в особі ТОВ «Запоріжгаз збут», то позовні вимоги про визнання неправомірними дій з визначення фактичного об`єму спожитого природного газу щомісячно, за граничними об`ємами споживання - 18,3 м.куб. на одну особу на місяць, зобов`язання зробити перерахунок за спожитий газ та послуги газопостачання, повинні бути заявлені саме до третьої особи ТОВ «Запоріжгаз збут».

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не пропонував за власний кошт встановити не загальнобудинковий прилад обліку, а індивідуальний лічильник не можуть бути підставою для задоволення позову, позаяк за п. 4 Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання, яке було чинне на час виникнення спірних правовідносин, у разі незгоди власника квартири квартири розраховуватися за спожитий гад за показаннями будинкового вузла обліку, він може встановити квартирний лічильник газу окремо на свою квартиру за власний кошт.

За таких обставин суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, виходив з наявних у матеріалах справи доказів, наданих позивачем у відповідності із процесуальним законом, і керувався принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства.

Наведені вище обставини свідчать про те, що суд першої інстанції, мотивуючи своє рішення, вірно проаналізував норми закону та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог .

Інші доводи скарги та матеріали справи не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 02 травня 2019 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 9 липня 2019 р.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: В.Ю. Бєлка

О.З. Поляков