У Х В А Л А
05.07.2019 Справа №607/15692/19

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ромазан В.В., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про відшкодування шкоди, визнання протиправним розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також заборону вчиняти дії ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд в порядку цивільного судочинства із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про відшкодування шкоди, визнання протиправним розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також заборону вчиняти дії, у якому просить стягнути із відповідачів солідарно на користь позивача збитки у розмірі 920 гривень, а також моральну шкоду у розмірі 375 гривень. Визнати протиправним розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_2 у листі від 10.03.2017 року щодо витребування військовими комісарами ОРМВК заяв в учасників бойових дій на отримання ними разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань». Заборонити ІНФОРМАЦІЯ_3 видавати розпорядження щодо витребування військовими комісарами ОРМВК заяв в учасників бойових дій на отримання ними разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» без законних підстав.

Як вбачається із змісту позовної заяви позивача, позивач вказує на те, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2018 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Козівської районної державної адміністрації, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, позов задоволено частково. Визнано бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 про не включення в списки для отримання грошової допомоги відповідно до ст..12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2017 рік ОСОБА_1 неправомірною. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_4 подати додатковий список на отримання грошової допомоги відповідно до ст..12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2017 рік до управління праці та соціального захисту населення Козівської районної державної адміністрації, включивши в нього ОСОБА_1 , а Управління праці та соціального захисту населення Козівської районної державної адміністрації зобов`язати виплатити ОСОБА_1 дану допомогу. ІНФОРМАЦІЯ_4 свою бездіяльність щодо невнесення позивача в загаданий список мотивував листом від 10.03.2017 року ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому останній зобов`язував військових комісарів ОРМВК (серед яких і ІНФОРМАЦІЯ_4 ) для внесення учасників бойових дій, що стоять на обліку, в списки на отримання разової допомоги за відповідний рік, витребовувати в останніх заяви згідно додатка 1 до листа. Зазначене розпорядження Тернопільського обласного військового комісаріату Тернопільським окружним судом визнано незаконним. Оскільки, ІНФОРМАЦІЯ_4 керувався при складанні списку листом ІНФОРМАЦІЯ_2 від 10.03.2017 року, що не є нормативним актом, а через незаконні дії останніх позивач не отримав допомоги за 2016 рік, тому для ефективного захисту законних прав та інтересів позивача вважає, що необхідно стягнути з відповідачів суму, що відповідає розміру допомоги за 2016 рік, солідарно. З метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «про жертви нацистських переслідувань», Кабінет Міністрів України в постанові від 02.03.2016 року №141 «Деякі питання виплати в 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» постановив, що учасникам бойових дій та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 18 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків, виплачується допомога 920 гривень. Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 20 березня 2019 року №237 «Про деякі питання виплати у 2019 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» така допомога для учасників бойових дій у 2019 році становить 1295 гривень. Виконавши свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни в особливий період та відповідно отримавши статус учасника бойових дій, позивач вправі був розраховувати, як ветеран війни, на отримання допомоги у строк, передбачений законом. Внаслідок незаконних дій відповідачів цього зроблено не було, що призвело до спричинення моральної шкоди, розмір якої позивач визначає із наступного: розмір допомоги за 2019 рік мінус розмір такої за 2016 рік, тобто 1295-920=375 грн. А тому, просить стягнути із відповідачів вказану суму солідарно.

Розглянувши матеріали позову, суд вважає, що у відкритті провадження у даній справі слід відмовити, виходячи із наступних підстав.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.
За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.
Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.
Відповідно до вимог ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно із частиною першою статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій.
Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).
Публічно-правовий характер спору визначається тим, що вказані суб`єкти наділені владно-управлінськими повноваженнями у сфері реалізації публічного інтересу.
Характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнення - публічно-правові відносини, тобто передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обов`язках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема пов`язаних з реалізацією публічної влади.
Публічно-правовим вважається також спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, надавати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.
Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.
Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
За змістом пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом власних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
В силу вимог ч.5 ст.21 КАС України, вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав,свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір.
ОСОБА_1 у поданій ним позовній заяві до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 просить стягнути із відповідачів солідарно на користь позивача збитки у розмірі 920 гривень, а також моральну шкоду у розмірі 375 гривень, а також визнати протиправним розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_2 у листі від 10.03.2017 року щодо витребування військовими комісарами ОРМВК заяв в учасників бойових дій на отримання ними разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», заборонити ІНФОРМАЦІЯ_3 видавати розпорядження щодо витребування військовими комісарами ОРМВК заяв в учасників бойових дій на отримання ними разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» без законних підстав.

Отже, предметом спору у даному випадку є: 1) відшкодування шкоди через допущену бездіяльність Козівського районного військового комісаріату по не включенню позивача в списки для отримання грошової допомоги відповідно до ст..12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; 2) визнання протиправним розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_2 , викладеному у листі від 10.03.2017 року, а також заборону ІНФОРМАЦІЯ_3 видавати розпорядження щодо витребування військовими комісарами ОРМВК заяв в учасників бойових дій на отримання ними разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» без законних підстав.

Таким чином, суд вважає, що спір, який виник між сторонами у справі, стосується дій відповідачів, які полягали у підготовці та складанні ними списків для отримання грошової допомоги особами відповідно до ст..12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», до яких належить позивач, розпорядження яких просить визнати позивач протиправними та заборонити їм вчиняти певні дії, а також відшкодування шкоди, пов`язаними із бездіяльністю зазначених суб`єктів владних повноважень, яка полягала у не включення позивача у список для отриманням ним зазначеної грошової допомоги за 2016 рік.
За наведених підстав, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про відшкодування шкоди, визнання протиправним розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також заборону вчиняти дії, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про відшкодування шкоди, визнання протиправним розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також заборону вчиняти дії, слід відмовити, з підстав передбачених п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Роз`яснити позивачу його право на звернення до суду із вказаними позовними вимогами у порядку адміністративного судочинства

Керуючись ст. ст. 186, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про відшкодування шкоди, визнання протиправним розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також заборону вчиняти дії відмовити.

Роз`яснити позивачу його право на звернення до суду із вказаними позовними вимогами у порядку адміністративного судочинства.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан