Справа № 209/3424/19
Провадження № 2/209/1529/19
12 грудня 2019 року м. Кам`янське
Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Шендрика К.Л.,
за участі секретаря Драгунцевої С.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Адміністрація Дніпровського району Кам`янської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивач звернулась до суду з позовом в якому просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1
В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначила, що вона є власником житлового приміщення розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Її донька ОСОБА_3 перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 з яким має доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та всі вони були зареєстровані в її квартирі по АДРЕСА_1 . Складається квартира з трьох кімнат, житловою площею 40,4 кв.м., загальною площею 71,7 кв.м. Після розірвання шлюбу за рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05.06.2018 року, донька змінила прізвище на дошлюбне ОСОБА_5 , а відповідач забрав свої особисті речі та виїхав з її квартири, і з того часу в ній не проживає. Відповідачу ніхто не перешкоджав у користуванні житлом у квартирі за адресою АДРЕСА_1 та він не виявляє інтересу до житла, не сплачує комунальних послуг. Вважає, що відповідач, не проживаючи без поважних причин в квартирі за адресою АДРЕСА_1 , з 05.06.2018 року по теперішній час, тобто більше року, втратив право на користування житлом в квартирі. Ніяких угод між нею, членами сім`ї та відповідачем про зберігання за ним права на проживання за його відсутності не укладалось.
Ухвалою від 31 жовтня 2019 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з`явився та про причини неявки суду не повідомив, хоча про місце і час слухання справи був повідомлений належним чином.
Представник третьої особи - Адміністрації Дніпровського району Кам`янської міської ради - Гаркуша В.В., в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності.
У відповідності до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи згоду позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України.
В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав:
В ході судового розгляду встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_2 , в якій також зареєстровані, окрім позивачки, дочка позивачки: ОСОБА_3 , колишній чоловік доньки відповідач ОСОБА_2 , та онука ОСОБА_4 . Відповідач з 2017 року до теперішнього часу не проживає у квартирі АДРЕСА_2 . Ці обставини підтверджуються копіями: паспортів сторін, свідоцтва про право власності, витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 44549827 від 22.07.2016 року, технічного паспорту на квартиру від 10.06.1999 року, витяга з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 176440225 від 06.08.2019 року, договору купівлі-продажу 2/3 частини квартири від 06.08.2019 року реєстровий № 1399, рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05.06.2018 року, актом про не проживання КП КМР "УКОЖФ" від 02 жовтня 2019 року (а.с. 8-9, 10, 11, 12-13, 14, 15, 16, 18-19, 20).
Відповідно до вимог ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.
Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України, до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
Згідно з положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Частиною 2 ст. 405 ЦК України встановлено, що член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
З урахуванням встановлених судом обставин, позовні вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право у користуванні житловим приміщенням позивача, суд визнає обґрунтованими, надані позивачем докази належними та допустимими, що є підставою для втрати відповідачем його права на користування квартирою АДРЕСА_2 , внаслідок його відсутності у зазначеному жилому приміщенні без поважних причин з 2018 року, тому позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 80, 81, 133, 141, 206, 211, 247, 258, 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Дата складення повного судового рішення 17 грудня 2020року.
Суддя К.Л. Шендрик