Єдиний унікальний номер: 378/727/18
Провадження № 2/378/2/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2019 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Гуртовенко Р. В.

за участю секретаря: Мельник Н.Д.,

представника позивача-

ОСОБА_1: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Ставище Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про відшкодування збитків, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернулася ОСОБА_1, посилаючись на те, що їй на праві власності належить земельна ділянка по вул. Перемоги, 18, в с. Розумниця Ставищенського району Київської області. 31 травня 2016 року вона виявила, що на вказаній земельній ділянці зрізано і вивезено чотири дерева породи ясен діаметром зрізу пеньків 35, 40, 90, 130 см.. На її звернення в поліцію вона отримала Висновок про результати розгляду її звернення від 02.06.2016р., в якому вказано, що дерева зрізано і вивезено відповідачем, а питання нанесених збитків треба вирішувати в цивільному порядку. Вартість збитків, спричинених внаслідок таких неправомірних дій відповідача становить 111065 грн. та визначена нею відповідно до: існуючих таблиць визначення об'ємів деревини, створених для діаметрів дерев на висоті 1,3 м; таблиці визначення діаметру стовбурів спиляних дерев породи ясен відповідно до таблиці «Діаметр дерев на висоті грудей в корі в залежності від діаметра пня в корі, см» з Довідника майстра лісу, упорядники ОСОБА_6 і ОСОБА_7, Харків, 2016р. (сторінка 234); сортиментних та товарних таблиць для таксації лісу на корені (стор. 6), згідно якого ясен діаметром понад 68 см може бути лише першого та другого розрядів, (для обрахунків нею взято другий розряд, а для діаметрів 28 см і 32 см - 4 розряд висот. Таблиця кількості деревини спиляних дерев породи ясен створена відповідно до сортиментних та товарних таблиць для таксації лісу на корені (сторінки 94 і 96); формули Тюріна - за виданням Лісова таксація: Практикум для студентів спеціальності 7.130401. Львів: УкрДЛТУ, 2001р. (сторінка 26) (розподіл об'ємів ділової деревини на промислові сортаменти проведено за сортиментними та товарними таблицями для таксації лісу на корені (сторінка 117); підсумкового протоколу продажу лотів загального аукціону з продажу необробленої деревини проведеного товарною біржею «Київська агропромислова біржа» 08, 09 грудня 2016 р., результатів публічних торгів 30 листопада 2016 р. ресурс І кварталу 2017 року Вінницької товарної універсальної біржі та переліку проданих лотів на квартальних торгах заготівлі І кв. 2017 року від 06-07.12.2016 р. Всеукраїнської лісової біржі, підсумкового протоколу продажу необробленої деревини ресурсу II кварталу 2018 року лісовими господарствами Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства на загальних аукціонних торгах, проведених товарною біржею «Київська агропромислова біржа» 26-27 лютого 2018 року, згідно яких складено таблицю визначення вартості спиляних дерев.

Позивач просить суд з урахуванням уточнених позовних вимог стягнути з відповідача ОСОБА_3 завдані збитки в сумі 136948 грн., та судовий збір у розмірі 3923,98 грн.. До співвідповідачів по справі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вона ніяких претензій не має. Тому, вказаних осіб ухвалою суду було залучено до участі в справі в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору (Т. 1 а. с. 160-161, 241, Т. 2 а. с. 26-27).

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не прибула, про місце, дату та час судового розгляду по справі повідомлена належним чином.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 уточнені позовні вимоги підтримав, підтвердив обставини, на які посилається позивач в позові. Додатково суду пояснив, що визначеної межі, паркану чи інших межових знаків, які б розділяли суміжні земельні ділянки по вул. Перемоги, 18 та по вул. Перемоги, 20 в с. Розумниця Ставищенського району Київської області не існує. Технічна документація на земельну ділянку по вул. Перемоги, 18 в с. Розумниця відсутня, а відтак суду для дослідження він її надати не може. Обґрунтування позовних вимог він здійснює на підставі показів свідків, матеріалів перевірки Ставишенського відділення поліції по зверненню ОСОБА_1, довідок виданих Розумницькою сільською радою.

В судове засідання відповідач ОСОБА_3 не прибув, про місце, дату та час судового розгляду по справі повідомлений належним чином, позовні вимоги не визнає, просить розгляд справи проводити у його відсутність (Т. 1 а. с. 157, Т. 2 а. с. 70). До суду відповідач відзиву на позов не подавав, а подав письмові заперечення (Т. 1 а. с. 43-44, 186-187), відповідно до яких не визнає право власності позивача на дерева, що росли біля будинку, належного його тітці ОСОБА_8 по вул. Перемоги, 20 в с. Розумниця. Безпосередньо він вказаних дерев не зрізав. Враховуючи відсутність документації із землеустрою на земельні ділянки, які перебували у користуванні та передавались у власність як ОСОБА_9, так і ОСОБА_10, відсутні правові підстави стверджувати, що спірні дерева росли саме на території земельної ділянки однієї з них. Водночас не можна вважати, що дерева росли на межі через відсутність останньої. Порода дерев, їх належність та розташування зазначені у довідках сільської ради зі слів позивача.

Треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не зявились, про місце, дату та час судового розгляду по справі повідомлені належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили, своїх письмових пояснень на позов до суду не надсилали.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що близько восьми років назад, точного часу та дати не памятає, він працював на посаді сільського голови с. Розумниця Ставищенського району Київської області. В очолювану ним сільську раду прийшла позивач і повідомила йому, що на її присадибній земельній ділянці, яка належала ОСОБА_9, ОСОБА_3 хоче зрізати дерева. Виїхавши на місце розташування вказаних дерев, він зясував, що вони росли на території домогосподарства ОСОБА_9 і попередив відповідача, щоб він не зрізав дерев, бо не має на них ніякого права. Домогосподарство ОСОБА_9 межує з домоволодінням ОСОБА_8.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_12 суду показав, що він є сином позивача по справі. Весною 2016 року, точного часу та дати не памятає, він наглядав за домоволодінням матері ОСОБА_1, яке знаходиться в с. Розумниця по вул. Перемоги, 18 Ставищенського району Київської області. Одного разу, приїхавши провідати матір, він побачив, що біля господарської будівлі на подвірї домогосподарства хтось зрізав четверо дерев породи ясен. Від сусіда ОСОБА_13 вони із матірю дізнались, що відповідач ОСОБА_3 замовив робітників, які за його вказівкою зрізали дані дерева. Позивач ОСОБА_1 зателефонувала до своєї дочки ОСОБА_14 з приводу зрізаних дерев, а остання повідомила про це місцеву поліцію. З виїздом на місце зрізання дерев, поліцією встановлено коло причетних до зрізання дерев осіб, в т. ч. і відповідача. Останній пропонував позивачу відшкодувати збитки, проте із часом відмовився від своєї пропозиції.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показала, що в 2016 році, точного часу та дати не памятає, вона працювала на посаді сільського голови с. Розумниця Ставищенського району Київської області. До сільської ради звернулась позивач ОСОБА_1 і повідомила про зрізані ОСОБА_3 дерева. Вони знаходились на території домоволодіння ОСОБА_9, що по вул. Перемоги, 18 в с. Розумниця Ставищенського району Київської області, яке в спадщину від останньої отримала позивач. Суміжна земельна ділянка по вул. Перемоги, 20 в с. Розумниця належала сільській раді. Саме на цій земельній ділянці, зі слів ОСОБА_3 останній зрізав спірні дерева і вона на його переконання належала його покійній тітці ОСОБА_8. Після цього, на другий день приїхали працівники місцевої поліції та провели на місці зрізання дерев відповідну перевірку. Відповідач ОСОБА_3 повідомив їй, що відшкодує позивачу ОСОБА_1 збитки за зрізані дерева.

Суд, заслухавши вступне слово представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, заслухавши покази свідків ОСОБА_11, ОСОБА_16 та ОСОБА_15, дослідивши письмові докази, вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи із наступного.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Розумницької сільської ради від 23 серпня 1996 року № 33 передано в приватну власність ОСОБА_8 земельну ділянку площею 0,22 га для будівництва по вул. Перемоги, без зазначення номера будинку (Т. 1 а. с. 45).

Рішенням Розумницької сільської ради від 23 серпня 1996 року № 33 передано в приватну власність ОСОБА_9 земельну ділянку площею 0,85 га, з яких для будівництва 0,25 га, для ведення особистого підсобного господарства 0,60 га по вул. Перемоги, без зазначення номера будинку (Т. 1 а. с. 188-189).

Рішенням Ставищенського районного суду від 25 вересня 2012 року, яке набрало законної сили 08.10.2012р., за позивачем ОСОБА_1 визнано право на спадщину за законом після смерті 30 січня 2012 року сестри ОСОБА_9 на житловий будинок №18 по вул. Перемоги в с. Розумниця Ставищенського району ( Т.1 а. с. 7).

Весною 2016 року сином позивача ОСОБА_12 виявлено, що на цій земельній ділянці зрізано і вивезено чотири дерева породи ясен, і при цьому сусід ОСОБА_13 повідомив йому, що дерева зрізано ОСОБА_3. З цього приводу дочка позивача - ОСОБА_14, дізнавшись від своєї матері ОСОБА_1 про зрізані дерева, 31.05.2016 року повідомила поліцію (Т. 2 а. с. 85).

За зверненням позивача в Ставищенське відділення поліції останньою проведено перевірку та складено висновок від 2 червня 2016 року, в якому зазначено, що між сторонами фактично виник спір щодо визначення межі їхніх земельних ділянок і встановити приналежність зрізаних дерев одному з них не прийшлося за можливе. Земельні ділянки не огороджені та не оброблені, на них ростуть бур'яни та багаторічні дерева, будинки перебувають у занедбаному стані (Т. 2 а. с. 72-90). В письмовому поясненні поліції ОСОБА_3 зазначив, що в листопаді місяці 2015 року він замовив робітників, які зрізали чотири дерева породи ясен та використав деревину на власні потреби. Дані дерева знаходились на межі присадибної земельної ділянки його покійної тітки ОСОБА_8 по вул. Перемоги, 20 в с. Розумниця Ставищенського району Київської області та домоволодіння по вул. Перемоги, 18 в с. Розумниця, яке успадкувала позивач від своєї покійної сестри ОСОБА_9. За життя ОСОБА_8 говорила ОСОБА_3, що вказані дерева належать їй (Т. 2 а. с. 84). Факт зрізання дерев в кінці 2015 року підтвердила в письмовому поясненні поліції ОСОБА_17 (Т. 2 а. с. 86).

19 жовтня 2016 року позивач зареєструвала за собою право власності на земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер :01:012:0004, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Перемоги, 18 в с. Розумниця Ставищенського району Київської області. До моменту реєстрації зазначена земельна ділянка перебувала у комунальній власності (Т. 1 а. с. 8).

17 листопада 2016 року позивач зареєструвала за собою право власності на земельну ділянку площею 0,7501 га, кадастровий номер :01:012:0003, для ведення особистого селянського господарства по вул. Перемоги, 18 в с. Розумниця Ставищенського району Київської області (Т. 1 а. с. 190).

Відповідно до довідки Розумницької сільської ради Ставищенського району Київської

області від 28 липня 2016 року №267 присадибна земельна ділянка по вул. Перемоги, 20 в с. Розумниця Ставищенського району Київської області знаходиться у віданні Розумницької сільської ради (Т. 1 а. с. 48).

Згідно довідок Розумницької сільської ради Ставищенського району Київської

області від 8 лютого 2017 року №64 та від 06.03.2017 року №118 пеньки діаметром 35, 40, 90, 130 см від зрізаних дерев породи ясен знаходяться на належній ОСОБА_1 земельній ділянці, кадастровий номер :01:012:0004 по вул. Перемоги, 18 с. Розумниця Ставищенського району Київської області (Т. 1 а. с. 9, 37).

Відповідно до довідки Розумницької сільської ради Ставищенського району Київської

області від 24 вересня 2018 року №02-26/297 відомості щодо породи пеньків дерев, їх вік, які виявлені по вул. Перемоги в с. Розумниця Ставищенського району Київської області, в сільській раді відсутні. Межі земельних ділянок встановити неможливо через смерть колишніх землекористувачів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (Т. 1 а. с. 193).

У відповідності із ч. 5 ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 4 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У відповідності до положень ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовуються в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із ст. 78 Земельного Кодексу України (станом на час виникнення спору) право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об'єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб (ст.79 Земельного Кодексу України).

Відповідно до ст. 79-1 Земельного Кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Згідно з частинами першою - третьою статті 109 ЗК України дерева, які стоять на межі суміжних земельних ділянок, а також плоди цих дерев належать власникам цих ділянок у рівних частинах. Кожен із сусідів має право вимагати ліквідувати дерева, які стоять на спільній межі. Витрати на ліквідацію цих дерев покладаються на сусідів у рівних частинах. Сусід, який вимагає ліквідації дерев, які стоять на спільній межі, повинен один нести витрати на ліквідацію дерев, якщо інший сусід відмовляється від своїх прав на дерева.

Відповідно до частин першої та другої статті 120 ЗК України (в редакції станом на 25 вересня 2012 року) у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

За змістом ст. 377 ЦК України та 120 ЗК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Відповідно до ст. 95 ЗК України землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право: самостійно господарювати на землі; власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію; використовувати у встановленому порядку для власних потреб наявні на земельній ділянці загальнопоширені корисні копалини, торф, ліси, водні об'єкти, а також інші корисні властивості землі; на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом; споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди. Порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 2, ч. 3 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема: відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Заперечуючи проти позову відповідач в письмових запереченнях зазначає, що безпосередньо він вищевказаних дерев не зрізав, дані дерева росли не на земельній ділянці по вул. Перемоги, 18 в с. Розумниця (Т. 1 а. с. 43-44, 45, 186-187).

Позивач на підтвердження факту зрізання відповідачем дерев на належній їй земельній ділянці по вул. Перемоги, 18 в с. Розумниця серед інших доказів, посилається, зокрема на показання свідків ОСОБА_11, ОСОБА_16 та ОСОБА_15. Проте, жоден з вказаних свідків не підтвердив факт зрізання дерев відповідачем.

На підтвердження належності їй 4-х дерев породи ясен, що були зрізані, позивач посилається також на довідки Розумницької сільської ради №64 від 08.02.2017 року (Т. 1 а. с. 9), №267 від 28 липня 2016 року (Т. 1 а. с. 48), №118 від 06.03.2017 року (Т. 1 а. с. 37) та на висновок за матеріалами перевірки Ставищенського відділення поліції від 02.06.2016 року по результатах розгляду звернення позивача та ОСОБА_14. В цих матеріалах позивач пояснює, що чотири зрізані відповідачем ясени росли на території її домогосподарства, а відповідач зазначає, що зрізані ним дерева росли на межі домогосподарств його покійної тітки ОСОБА_8 та позивача ОСОБА_1 (Т. 2 а. с. 72-90).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на предмет спору, в конкретному випадку доказуванню підлягає факт правопорушення, вчиненого відповідачем (зрізання дерев, які знаходилися саме на земельній ділянці позивача (з урахуванням їх розташування відносно межі), без згоди позивача, їх кількість та породу) та розмір шкоди (вартість кожного дерева з урахуванням діаметра, віку, стадії росту тощо). Таким доказом міг бути відповідний висновок експерта. Підтвердженням належності особі земельної ділянки можуть бути відповідні правовстановлюючі документи. Покази свідків не можуть бути допустимим доказом належності земельної ділянки в розумінні вимог ст. 78 ЦПК України.

В п. 25 Постанови Пленуму ВСУ від 16 квітня 2004 р. №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» вказано, що при розгляді позовів, які виникають з земельних правовідносин, сторони зобовязані подати свої докази чи повідомити про них суд, зокрема: документи про надання земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку й господарських будівель та споруд; план земельної ділянки, відведеної в натурі (на місцевості).

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру НВ-016 фактично присадибна земельна ділянка, кадастровий номер :01:012:0004, на якій розташований успадкований позивачем житловий будинок по вул. Перемоги, 18 в с. Розумниця розміром 0,25 га, приватизована нею 19.10.2016 року, коли було здійснено державну реєстрацію земельної ділянки; державна реєстрація даної ділянки здійснена на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 12 серпня 2016 року (Т. 1 а. с. 8). Позивачем факт зрізання спірних дерев виявлено 31 травня 2016 року, тобто до набуття нею права власності на дану земельну ділянку.

Доказів про те, на підставі якого правовстановлюючого документа та в яких межах володіла земельною ділянкою ОСОБА_9 - попередній власник житлового будинку по вул. Перемоги, 18 в с. Розумниця, позивач суду не надала. Межі із суміжними землевласниками чи землекористувачами в натурі не визначені, суміжні земельні ділянки не мали огорожі.

Згідно довідок Розумницької сільської ради Ставищенського району Київської

області від 8 лютого 2017 року №64 та від 06.03.2017 року №118 пеньки діаметром 35, 40, 90, 130 см від зрізаних дерев породи ясен знаходяться на належній ОСОБА_1 земельній ділянці, кадастровий номер :01:012:0004 по вул. Перемоги, 18 с. Розумниця Ставищенського району Київської області (Т. 1 а. с. 9, 37).

У вказаних довідках відсутні підстави їх видачі, тобто їх зміст не підтверджується відповідними документами, а саме: технічною документацією на земельну ділянку, включаючи план земельної ділянки, відведеної в натурі (на місцевості), її конфігурацію, площу, межі з привязкою до житлового будинку, документи, які вказують на породу зрізаних дерев, їх вік. В даних довідках сільської ради не зазначено місце розташування пнів дерев, їх відстань від спільної межі домогосподарств № 18 та № 20 по вул. Перемоги в с. Розумниця. А відтак, суд вважає, що вказані довідки видані Розумницькою сільською радою надумано та безпідставно.

Відповідно до довідки Розумницької сільської ради Ставищенського району Київської

області від 28 липня 2016 року №267 присадибна земельна ділянка по вул. Перемоги, 20 в с. Розумниця Ставищенського району Київської області знаходиться у віданні Розумницької сільської ради (Т. 1 а. с. 48). У вказаній довідці також відсутні підстави її видачі, тобто її зміст не підтверджується відповідними документами. Суд вважає, що ця довідка видана Розумницькою сільською радою надумано та безпідставно.

Висновки суду щодо надуманості та безпідставності видачі Розумницькою сільською радою довідок від 8 лютого 2017 року №64 та від 06.03.2017 року №118 (Т. 1 а. с. 9, 37), від 28 липня 2016 року №267 (Т. 1 а. с. 48), підтверджуються наявністю в матеріалах справи довідки Розумницької сільської ради від 24 вересня 2018 року №02-26/297, в якій зазначено, що відомості щодо породи пеньків дерев, їх вік, які виявлені по вул. Перемоги в с. Розумниця Ставищенського району Київської області, в сільській раді відсутні. Межі земельних ділянок встановити неможливо через смерть колишніх землекористувачів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (Т. 1 а. с. 193).

Суд вважає, що довідка від 24 вересня 2018 року №02-26/297 Розумницької сільської ради є обгрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Даний висновок суду підтверджується поясненнями в судовому засіданні представника позивача ОСОБА_2, який зазначив, що визначеної межі, паркану чи інших межових знаків, які б розділяли суміжні земельні ділянки по вул. Перемоги, 18 та по вул. Перемоги, 20 в с. Розумниця Ставищенського району Київської області не існує. Технічна документація на земельну ділянку по вул. Перемоги, 18 в с. Розумниця відсутня, а тому суду для дослідження він її надати не може.

Під час зясування фактичних обставин справи судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні дані про фактичне місце розташування зрізаних дерев, відстань від них до межі земельних ділянок чи план (схему) розташування житлових будинків, будівель або споруд, розміщених на суміжних земельних ділянках. Позивачем не надано суду для дослідження проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність від 12 серпня 2016 року, згідно якого відбулася державна реєстрація її земельної ділянки.

Слід зазначити, що право власності на земельну ділянку по вул. Перемоги, 18 в с. Розумниця, на час виявлення пеньків від зрізаних дерев, позивачем не було в установленому порядку зареєстровано, а до моменту державної реєстрації ця земельна ділянка перебувала у комунальній власності (Т. 1 а. с. 8).

Разом з тим, ні позивач, ні її представник в судовому засіданні клопотань про призначення відповідної експертизи (експертиз) для встановлення меж вказаних суміжних земельних ділянок, їх конфігурації, площі з привязкою до житлових будинків, місця знаходження пнів спірних зрізаних дерев, їх породу та вік не заявляли, а відтак суд позбавлений можливості чітко встановити місце знаходження пнів спірних зрізаних дерев: чи вони перебувають на межі двох суміжних земельних ділянок по вул. Перемоги, 18 та по вул. Перемоги, 20 в с. Розумниця, чи перебувають на території однієї із вказаних земельних ділянок, яка порода зрізаних дерев, їх вік, тощо.

Поряд з цим, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_3 збитки в розмірі 136948 грн. (Т. 1 а. с. 241). Суму збитків самотужки розраховано позивачем, виходячи із результатів аукціону з продажу необробленої деревини проведеного товарною біржею «Київська агропромислова біржа» від 08 - 09 грудня 2016 року, 30 31 травня 2018 року (Т. 1 а. с. 10-17, 162-165) та керуючись змістом навчального посібника для студентів «Лісова таксація» (Т. 1 а. с. 38-42).

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів та показаннями свідків.

Відповідного висновку експерта, яким би було визначено дійсний розмір збитків, позивачем суду не надано. Клопотання про призначення експертизи для визначення дійсного розміру збитків позивачем та її представником в судовому засіданні не заявлялось.

Зазначені розрахунки розміру збитків, здійснених самотужки позивачем, суд вважає необґрунтованими. Вони є неналежним доказом, а відтак суд позбавлений можливості встановити дійсний розмір збитків по справі, що унеможливлює їх стягнення.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, беручи до уваги, що позивач не надала належних і допустимих доказів на підтвердження фактів належності їй спірних чотирьох дерев на час їх зрізання та самовільного зрізання відповідачем цих дерев, відсутності належних доказів щодо дійсного розміру збитків, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем завдання їй збитків, а тому вважає, що у задоволенні позовних вимог про відшкодування збитків слід відмовити.

Керуючись ст. 55 Конституції України, ст. ст. 11, 22, 182, 377, 1166 ЦК України, ст. ст. 78, 79 ч. 1, 2, 79-1, 90, 95, 109, 120, 125, 126, 152 ЗК України, п. 25 Постанови Пленуму ВСУ від 16 квітня 2004 р. №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», ст. ст. 2, 3, 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-IV, ст. ст. 4, 10, 12, 77-79, 81, 82 ч. 4, 83, 141, 259 ч. 6, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про відшкодування збитків відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Ставищенський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 30 січня 2019 року.

Суддя Р. В. Гуртовенко