КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №756/9508/14-ц
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах - головуючого Сержанюка А.С., суддів Гуля В.В., Лівінського С.В., із участю секретаря Топольського В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 13 червня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , стягувач: ОСОБА_3 , боржник: ОСОБА_4 про заміну сторони у виконавчому провадженні,

В С Т А Н О В И В :

29 травня 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступниками, де просилипостановити судову ухвалу про часткову заміну в розмірі 1/2 вимог вибулої сторони первісного стягувача - ОСОБА_3 їїправонаступниками: ОСОБА_1 в частині 1/4 вимог і ОСОБА_2 в частині 1/4 вимог, встановлених виконавчим листом, виданим 13 січня 2016 року Оболонським районним судом м. Києва у справі №756/9508/15-ц,

привести у відповідність вимогам до виконавчих документів виконавчий лист,виданий 13 січня 2016 року Оболонським районним судом м. Києва у справі №756/9508/15-ц, шляхом його заміни на три виконавчі листи, в яких визначити, в якій частині необхідно виконати рішення на користь ОСОБА_3 у розмірі 1/2 частина від суми боргу в 9 307 353,96 грн., що становить 4 653 676,98 грн., на користь ОСОБА_1 у розмірі 1/4 частина суми боргу 9 307 353,96 грн., що становить 2 326 838,49 грн., та на користь ОСОБА_2 у розмірі 1/4 частина від суми боргу 9 307 353,96 грн., що становить 2 326 838,49 грн.

Свої вимоги обґрунтовують тим, що 09червня 2015 року Оболонським районним судом м. Києва по цивільній справі №756/9508/15-ц вирішено стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 суму позики 8 440 000 грн., 415 602,26 грн. - 3 % річних, 1 063 440,00 грн. - відсотків за користування позиками, витрати за експертизу - 3 108,00 грн., судовий збір - 3 654,00 грн., що разом складає суму 9 925 804,26 грн.

Як зазначають заявники, відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві було відкрито виконавче провадження ВП№50943493 від 25 квітня 2016 року.

20 квітня 2018 року ОСОБА_3 уклала договір про відступлення права вимоги на 1/2 частину зобов`язання боржника ОСОБА_4 та додаткову угоду №1 від 27 лютого 2019 року про виправлення тексту договору від 20 квітня 2018 року з новими кредиторами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Станом на 05 вересня 2018 року відділом примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у м. Києві виконано часткове стягнення на користь стягувача грошових коштів на загальну суму 618 450,30 грн., після чого виконавчий лист повернено стягувачу.

19 вересня 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Ляпіним Д.В. відкрито виконавче провадження №57258369 із примусового стягнення грошових коштів у сумі 9 307 353,96 грн.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 13 червня 2019 року у задоволенні поданої заяви відмовлено.

На обґрунтування постановленої ухвали місцевий суд зазначив, що з наданих заявниками до суду матеріалів не вбачається будь-яких належних підтверджень того, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в день укладення договору сплатили на користь первісного кредитора, тобто ОСОБА_3 , зазначену суму у розмірі 100 000 грн.

З огляду на те, що заявниками не доведено факт виконання умов договору про відступлення права вимоги, суд вважає за можливе у задоволенні заяви відмовити.

Не погоджуючись із постановленою ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права при її постановленні.

Просить ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 13 червня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення поданої заяви.

Суд, закінчивши з`ясування обставин справи і перевірку їх доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі, у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вислухавши учасників процесу в судових дебатах, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, керуючись наступним.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона ( заінтересована особа ), державний або приватний виконавець.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 09 червня 2015 року в справі №756/9508/15-ц, провадження №2/756/243/15, яке ухвалами Апеляційного суду м. Києва від 14 грудня 2015 року та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 квітня 2016 року залишене без змін, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 суму позики в розмірі 8 440 000 грн., 415 602,26 грн., 1 063 440 грн. відсотки, 3 108 грн. витрати за проведення експертизи, 3 654 грн. судового збору ( а.с. 170-174, 249-250 т. 1, а.с. 57-58 т. 2 ).

На виконання рішення суду видано виконавчий лист від 13 січня 2016 року на ім`я стягувача - ОСОБА_3 за яким 19 вересня 2018 року відкрито виконавче провадження №57258369 ( а.с. 112, 114 т. 2 ).

20 квітня 2018 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 уклали договір про відступлення права вимоги на 1/2 частину зобов'язання боржника ОСОБА_4 ( а.с. 35-37 т. 3 ).

Відповідно до п. 1.1. цього правочину, з врахуванням додаткової угоди №1 від 20 квітня 2018 року ( а.с. 38 т. 3 ), ОСОБА_1 , ОСОБА_2 одержують право в розмірі Ѕ частини, в рівних частках, вимагати від ОСОБА_4 належного виконання всіх зобов`язань за договором позики грошових коштів в іноземній валюті на загальну суму 40 000 доларів США, визначеної у грошовій одиниці України - гривні згідно рішення Оболонського районного суду м. Києва у справі №2/756/243/15 від 09 червня 2015 року.

Пунктом 2.1. договору право вимоги, що відступається за цим договором, оцінене сторонами в грошовій сумі в національній валюті України гривні у розмірі 100 000 грн., яку новий кредитор ( ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у рівних частинах ) сплатили готівкою на користь первісного кредитора в день укладення цього договору.

На виконання п.п. 2.1. вказаного договору надано копію розписки від 20 квітня 2018 року,складеної ОСОБА_3 про отримання грошових коштів в розмірі 100 000 грн. за вказаним правочином ( а.с. 131 т. 2 ).

Таким чином, на переконання апеляційного суду, правонаступником стягувача у виконавчому проваджені №57258369 в розмірі Ѕ цих вимог - ОСОБА_3 є ОСОБА_5 , ОСОБА_2 в розмірі ј вимог стягувача, за кожним.

А відтак, враховуючи викладене, права та обов`язки в зазначеному розмірі ОСОБА_3 перейшли до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , що, в свою чергу, є належною підставою для заміни сторони виконавчого провадження її правонаступниками відповідно до положень ст. 442 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне, окрім цього, зазначити, що подана заява підлягає до задоволення і з огляду на положення ст.ст. 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження», згідно яких виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів ( посадових осіб ) ( далі - рішення ) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад:

1) верховенства права;

2) обов`язковості виконання рішень;

3) законності;

4) диспозитивності;

5) справедливості, неупередженості та об`єктивності;

6) гласності та відкритості виконавчого провадження;

7) розумності строків виконавчого провадження;

8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями;

9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

За таких обставин, суд першої інстанції, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, вважав встановленими обставини, що мають значення для справи, які судом не доведені, зробив висновки, які не відповідають матеріалам справи, і, без додержання зазначених норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 5, 10-13, 76-81, 263, 442 ЦПК України, ухвалив незаконне і необґрунтоване рішення щодо відмови в задоволенні поданої заяви в частині заміни сторони виконавчого провадження.

Щодо решти вимог, зокрема, приведення у відповідність вимогам до виконавчих документів виконавчий лист, що виданий 13 січня 2016 року Оболонським районним судом м. Києва у справі №756/9508/15-ц, шляхом його заміни на три виконавчі листи, в яких визначити, в якій частині необхідно виконати рішення на користь ОСОБА_3 у розмірі 1/2 частина від суми боргу 9 307 353,96 грн., що становить 4 653 676,98 грн., на користь ОСОБА_1 у розмірі 1/4 частина суми боргу 9 307 353,96 грн., що становить 2 326 838,49 грн., на користь ОСОБА_2 у розмірі 1/4 частина від суми боргу 9 307 353,96 грн., що становить 2 326 838,49 грн., то ці вимоги є необґрунтованими, оскільки, чинним цивільно-процесуальним законодавством вчинення таких дій не передбачено.

Окрім цього, посилання заявників на положення ст. 431 ЦПК України, не є такоюправовою підставою, оскільки рішення за яким проводиться стягнення було ухвалено на користь ОСОБА_3 , а ОСОБА_5 та ОСОБА_2 вже є її правонаступниками у відповідному розмірі.

Відтак, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , на переконання апеляційного суду, знайшли своє часткове підтвердження у встановленій апеляційним судом частині, унаслідок чого рішення місцевого суду підлягає скасуванню в частині відмови у заміні сторони виконавчого провадження із ухваленням нового про задоволення цих вимог у відповідності до ст. 376 ЦПК України та названих положень матеріального і процесуального права за їх обґрунтованістю.

А в решті судове рішення, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване у відповідності до положень ст. 375 ЦПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 5, 10-13, 76-81, 263, 367, 368, 374, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 13 червня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , стягувач: ОСОБА_3 , боржник: ОСОБА_4 про заміну сторони у виконавчому провадженні в частині заміни сторони виконавчого провадження скасувати та в цій частині ухвалити нове судове рішення.

Замінити частково вибулу сторону виконавчого провадження №57258369 - ОСОБА_3 в розмірі Ѕ вимог стягувача її правонаступниками: ОСОБА_5 , ОСОБА_2 в розмірі ј цих вимог, за кожним.

В решті ухвалу залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: В.В. Гуль

С.В. Лівінський