Дата документу 29.01.2019
Справа № 320/9840/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"29" січня 2019 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:
головуючого - судді Калугіної І.О.,
при секретарі Горбань Н.А.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 та зняти відповідача з реєстрації місця проживання, зазначивши, що вона є власницею вказаної квартири, відповідач була зареєстрована в належній їй квартирі, однак з 2011 року відповідач в квартирі не проживає, її речей в квартирі не має, претензій щодо проживання в квартирі не предявляє, а тому може бути визнана такою, що втратила право користування даним житловим приміщенням та знята з реєстрації місця проживання.
В судове засідання позивач не зявилася, від неї надійшла заява по розгляд справи за її відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не зявилася, не повідомила суд про причини неявки, про час і дату судового засідання була повідомлена належним чином, заяви про відкладення розгляду справи, про розгляд справи за її відсутності, а також відзиви на позов від неї не надходили, тому суд визнає її неявку неповажною, та вважає можливим ухвалити заочне рішення за її відсутності на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, в звязку з неявкою всіх учасників справи в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступними підставами.
Як вбачається з матеріалів справи, право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Білоконь) ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24 травня 2002 року /а.с.7,10/.
Вказана обставина також підтверджується копією технічного паспорту на квартиру /а.с.5-6/.
Відповідач зареєстрована в даній квартирі, що підтверджується відповіддю відділу реєстрації виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області №7759 від 27 листопада 2018 року /а.с.14/
Згідно довідки голови квартального комітету № 70 від 02 жовтня 2018 року ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, однак з 2011 року за даною адресою не проживає /а.с.11/.
Відповідно до ч.1 ст. 71 Житлового Кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до ст. 72 Житлового Кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Таким чином, у ході судового розгляду встановлено, що з 2011 року та по теперішній час, відповідач в квартирі АДРЕСА_2 не проживає, її речей та іншого майна в квартирі немає, вимог щодо проживання у вказаній квартирі відповідач не предявляла, в квартирі не зявлялася.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України, власник квартири /будинку/ має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім'ї.
На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає можливим визнати відповідача такою, що втратила право користування вищевказаним житловим приміщенням.
В іншій частині позов задоволенню не підлягає, оскільки рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є підставою для зняття такої особи з реєстрації відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».
Керуючись ст.ст. 319, 321, 383 ЦК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України, 12,81,89,263,265,279-285 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_3.
В іншій частині позову - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області протягом 30 днів з дня його складення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: І.О.Калугіна