ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/1359/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Грицак Р.М.
Провадження № 22-ц/817/845/19 Доповідач - Ткач О.І.
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

09 вересня 2019 р. м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Ткач О.І.

суддів - Бершадська Г. В., Ходоровський М. В.,

ознайомившись із апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 21 жовтня 2016 року у цивільній справі № 607/1359/15-ц,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 26 липня 2019 року апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 21 жовтня 2016 року, яка подана 01.12.2016 року залишена без руху.

ОСОБА_1 надано строк у 10 днів для подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних підстав для такого поновлення.

09 серпня 2019 року ОСОБА_1 подала заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Тернопільського міськрайонного суду від 21 жовтня 2016 року, зазначивши що оскаржувала ухвала постановлена без її участі, а повний текст ухвали апелянткою не отримано.

Правову допомогу ОСОБА_1 з розгляду справи надавав адвокат Лучкевич Л.Я.

Згідно ч. 3 ст. 27 ЦПК України, в редакції що діяла до 15.12.2017 року, особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Особа має можливість реалізувати своє право на доступ до судових рішень через Єдиний державний реєстр судових рішень шляхом пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Відповідно до ч.1 і ч.3 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Можливість сторони дізнатись про стан відомого їй судового провадження залежить від волевиявлення самої сторони, тобто має суб`єктивний характер.

В п.35 рішення у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В рішенні від 26 квітня 2007 року у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (п.27).

Практикою Європейського суду з прав людини яка є преюдиційною для суду встановлено, що якщо заявники у визначений законом термін не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи та своєчасно не звертались до суду за інформацією щодо стану розгляду їх справи їх права на доступ до правосуддя не є порушеними (справа Каракуця проти України).

Із сайту Єдиного державного реєстру судових рішень (http://www.reestr.court.gov.ua/) вбачається, що ухвала у справі № 607/1359/15-ц від 21.10.2016 року, надіслана судом у реєстр 21.10.2016 року, а оприлюднена 26.10.2016 року.

Відповідно оскаржувана ухвала Тернопільського міськрайонного суду є в загальному доступі для громадян із 26.10.2016 року, проте апеляційна скарга на неї подана лише 01.12.2016 року із пропуском 5 денного терміну для її подання.

З самої ж цивільної справи вбачається, що ОСОБА_1 з жовтня 2016 року належним чином не цікавилась рухом справи і протягом тривалого часу не отримувала копії процесуальних документів поштою за вказаною нею адресою, про що свідчать конверти із відміткою за закінченням терміну зберігання.

Основними засадами судочинства, закріпленими у ст. 129 Конституції України, є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд), як джерело права.

Відповідно до прецедентної практики Суду одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності (певності), який полягає у тому, що у разі винесення судом остаточного рішення у справі таке рішення не може бути піддано сумніву (див. Рішення у справі Brumaresku v Romania [GC], N 28342/95, п. 61, ЄСПЛ 1999-VII) та принцип res judicata, тобто принцип остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі "Рябих проти Росії" (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-Х).

Право на доступ до суду не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (див. пункти 22 - 23 Рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, пункти 37-38 Рішення у справі "Мушта проти України" від 18.11.2010).

У п. 41 Рішення від 03.04.2008 року "Пономарьов проти України" Суд вказав, що: "правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata".

ОСОБА_1 , не наведено переконливих обставин та не надано на їх підтвердження відповідних доказів, існування яких перешкоджали б їй своєчасно подати апеляційну скаргу.

На підставі п.4 ч.1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи вищенаведене, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає в зв`язку з недоведеністю поважності причин пропуску строку для подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 21 жовтня 2016 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Головуюча:

Судді: