Справа № 591/6121/18
Провадження № 2/591/760/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2019 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Сидоренко А.П.

з участю секретаря судового засідання - Майбороди А.О.,

представника позивача Д`якової О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми в загальному позовному провадженні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення часток у спільній сумісній власності,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом і мотивує свої вимоги тим, що 29 грудня 1997 року Управлінням комунального майна та приватизації виконавчого комітету Сумської міської ради було прийнято розпорядження № 487, на підставі якого 12 січня 1998 року видане свідоцтво про право спільної сумісної власності на житло на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до нього квартира була передана у спільну сумісну власність, без визначення часток, її чоловіку ОСОБА_3 , їй та онуку ОСОБА_2 . Тобто, право власності на квартиру набуте в порядку приватизації.

Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер співвласник квартири, її чоловік ОСОБА_3 . За життя він склав заповіт, яким на випадок його смерті заповідав належну йому частку у квартирі, що розташована у АДРЕСА_1 дружині, тобто, їй та онуку ОСОБА_2 в рівних частинах кожному.

Стверджує, що знаходження квартири у спільній власності не дає їй можливості визначити належну їй частку квартири та розпоряджатися нею, крім того, оформити спадкові права, оскільки не встановлено спадкове майно визначена частка померлого у квартирі.

Доводить до відома суду, що відповідачу пропонувалося у добровільному порядку, шляхом звернення до нотаріальної контори, визначити частки у спільній сумісній власності, від чого він відмовився. Від явки до нотаріуса ухиляється, а тому, вона змушена звертатись до суду.

Посилаючись на вказані обставини, просить постановити рішення, яким визначити частку, що належить позивачу, ОСОБА_3 , ОСОБА_2 в спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_2 в рівних частках по 1/3 частки кожному.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 18 жовтня 2018 року позовна заява була залишена без руху, позивачу запропоновано в строк не більше десяти днів з дня вручення копії вказаної ухвали усунути недоліки.

26 жовтня 2018 року позивач надала суду документи на виконання ухвали суду від 18 жовтня 2018 року.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 30 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 14 січня 2019 року о 13 год. 30 хв.

14 січня 2019 року підготовче судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою позивача на 04 березня 2019 року о 13 год. 00 хв.

04 березня 2019 року оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні зв`язку із клопотанням представника позивача до 16 квітня 2019 року о 13 год. 00 хв.

16 квітня 2019 року закрито підготовче провадження, призначено справу для розгляду на 08 липня 2019 року о 10 год. 30 хв.

В зазначене судове засідання з`явилася представник позивача ОСОБА_4 , яка підтримала позовні вимоги в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився , про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просить задовольнити позов. Додатково повідомляє, що позивач немає можливості подарувати свою частку.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України встановлює обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Також згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу.

Під час судового розгляду встановлено, що згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 12 січня 1998 року квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . Свідоцтво видане згідно з розпорядженням управління комунального майна та приватизації від 29 грудня 1997 року № 4871. Зареєстрована обласним бюро технічної інвентаризації і записана в реєстрову книгу за р.№ 151 (а.с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.11).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на все належне йому майно.

Відповідно до заповіту від 07 лютого 2000 року, який посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Мяус Я.В. та зареєстрований в реєстрі за № 104, ОСОБА_3 , належну йому частину квартири, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 заповів дружині ОСОБА_1 та онуку ОСОБА_2 , в рівних частинах кожному (а.с. 12).

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

За ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ч.1 ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласниками або законом.

За ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини першої статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що за загальними правилами частини другої статті 372 ЦК України при поділі майна, що є у спільній сумісній власності, за рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370 ЦК України, частина друга статті 372 ЦК України). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця.

Таким чином для отримання свідоцтва про право на спадщину у вигляді частки квартири, яка знаходилась у спільній сумісній власності спадкодавця та інших співвласників, закон не вимагає визначення часток за кожним із них у судовому порядку.

Крім того, суду не надано доказів на підтвердження обставин того, що позивач зверталася до нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину після померлого чоловіка та отримала відмову в видачі такого свідоцтва.

Отже позовні вимоги про визнання частки за померлим не узгоджуються з вимогами чинного законодавства та не є належним способом захисту порушених прав відповідно до ст. 16 ЦК України, а тому задоволенню не піддягають.

Згідно ч. 1 ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає за можливе вимоги позивача ОСОБА_1 задовольнити, визначити за нею частку у праві власності на квартиру, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , в розмірі 1/3 частини.

В той же час позовна вимога про визначення частки відповідача ОСОБА_2 не відповідає вимогам закону, оскільки позивач не має відповідних повноважень вирішувати долю відповідача, а тому в частині вимог щодо визначення частки квартири за відповідачем ОСОБА_2 слід відмовити.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати в розмірі 232 грн. 58 коп. (704,80 грн. х 33,3%).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 258, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення часток у спільній сумісній власності задовольнити частково.

Визначити за ОСОБА_1 частку у праві власності на квартиру, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , в розмірі 1/3 частини.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати у виді судового збору в розмірі 232 грн. 58 коп.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце поживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 12 липня 2019 року.

Суддя А.П. Сидоренко