Справа № 496/440/16-ц
Провадження № 2/496/703/19
У Х В А Л А

19 червня 2019 року Біляївський районний суд

Одеської області

у складі: головуючого судді Трушиної О.І.

за участю секретаря Горищенко К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка заяву ОСОБА_1 про відвід судді,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Біляївського районного суду Одеської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми інфляційних витрат та 3% річних.

03.05.2019 року від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді.

При цьому ОСОБА_1 посилається на ту обставину, що суддею Трушиною О.І. були розглянуті чотири справи, де вона ( ОСОБА_1 ) була відповідачем у справі, ухвали та рішення, в яких вказана суддя ухвалювала на користь другої сторони по справі, при цьому порушує норми ЦПК України. Крім того, суддя порушує права ОСОБА_1 на справедливий та неупереджений розгляд справи. Крім того, суддею була розглянута справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_1 про стягнення вартості безпідставно набутого майна, в ході розгляду якої суддя знущалася над ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , порушувала закони та моральні принципи. Вважає, що суддя діє необ`єктивно, упереджено, а тому має бути відведена від розгляду вказаної справи.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча була повідомлена належним чином, повідомлення про причини неявки від неї не надходило. Крім того, в матеріалах справи міститься заява відповідача про перенесення розгляду справи, оскільки з 17.05.2019 року по 17.08.2019 року вона буде перебувати за межами України, у зв`язку з виїздом за кордон. Разом з тим, враховуючи ту обставину, що відповідач не з`явилася в судове засідання повторно, виходячи з вимог ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе заяву про відвід судді розглянути без її участі.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з ч.2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що заява про відвід судді задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, наявність безсторонності (неупередженості) має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (див. рішення у справі «Мироненко і Мартенко проти України», заява № 4785/02, рішення від 10 грудня 2009 року, п. 66, 67). Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. При тлумаченні змісту поняття «інші підстави, які викликають сумніви у неупередженості суду» необхідно дотримуватися балансу між виправданою необхідністю застосування широкого тлумачення цієї категорії та недопустимістю зловживання наявністю такого права.

У контексті об`єктивного критерію окремо від поведінки судді слід визначити, що у п.2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року) зазначається, що суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Посилання у заяві ОСОБА_1 про те, що суддя зацікавлений, приймає рішення та ухвали на користь іншої сторони, упереджено ставиться до неї, свідчать про її неповагу до судді. На думку суду, усі обставини, які ОСОБА_1 навела у своїй заяві як підстави для відводу, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Та обставина, що суддя приймала участь у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_1 про стягнення вартості безпідставно набутого майна, а позовна заява була залишена без розгляду, не є підставою для відводу судді.

Отже, викладені в заяві про відвід доводи не є підставою для відводу, оскільки заявлений відвід судді є необґрунтованим і ґрунтується на особистій думці ОСОБА_1 .

Ч.2 ст. 40 ЦПК України передбачено, що якщо суд доходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до п.7 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках надходження заяви про відвід.

Згідно з п.11 ч.1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п.7 частини першої статті 252 цього Кодексу, - до вирішення питання про відвід.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 Постанови № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення в порядку, визначеному положеннями ЦПК України.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що оскільки відвід є необґрунтованим, заява ОСОБА_1 підлягає передачі до канцелярії суду для визначення судді в порядку ч.1 ст. 33 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 36, 40, 252 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді - залишити без задоволення.

Провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми інфляційних витрат та 3% річних зупинити до вирішення питання про відвід.

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді передати до канцелярії суду для визначення судді в порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення на неї може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 25 червня 2019 року.

Суддя О.І. Трушина