Справа № 2н-5166/19
Провадження № 6/522/1039/19
У Х В А Л А

02 липня 2019 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Чернявської Л.М.,

за участю секретаря судових засідань Пейкова О.О.,

розглянувши у відритому судовому засіданні в залі засідань суду в місті Одесі справу за поданням Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м.Одеси про скасування тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України,

в с т а н о в и в:

26 червня 2019 року до суду надійшло подання Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м.Одеси про скасування тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Так, державний виконавець Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Перчик В.О. звернувся до суду з зазначеним поданням в порядку примусового виконання судового наказу № 2н-5166/09, виданого Суворовським районним судом міста Одеси 23.11.2009 року про стягнення грошової суми з ОСОБА_1 на користь КС «Кредитінст» у розмірі 421111,82 гривень.

В обґрунтування зазначеного подання заявник зазначив, що у відділі ДВС перебуває виконавче провадження ВП №57748993 з примусового виконання вказаного виконавчого листа. Боржником по вказаним виконавчим документам вказано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Міністерства юстиції України Перчик В.О. 29.11.2018 року на підставі Закону України "Про виконавче провадження" була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження по виконанню судового наказу №2-н-5166, виданого Суворовським районним судом м.Одеси 23.11.2009 року, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно, та попереджено про відповідальність за неподання такою декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Державним виконавцем, 29.11.2018 року, були надані запити до Головного управління державної міграційної служби в Одеській області та Державної прикордонної служби України, з метою встановлення факту видачі документа, що дає право на виїзд з України та факту перетину, боржником, межі кордону України, було здійснено виконавчі дії по розшуку майна та доходів боржника. Однак згідно довідки з Єдиного державного реєстру речових прав нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, у боржника відсутнє майно на яке можливо звернути стягнення. А також відсутнє будь-яке майно, на яке можливо було б звернути стягнення.

26.04.2019 року, 14.05.2019 року державним виконавцем Другого Приморського відділу державної служби м.Одеса ГТУЮ в Одеській області було здійснено виходи на адресу за фактичним місцем мешкання та за місцем реєстрації боржника, однак боржник не відчинив двері та відмовився від спілкування, про що складено відповідні акти.

Судовим наказом від 23 листопада 2009 року, справа №2-н-5166, кошти у розмірі 421111,82 грн., стягуються солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки «Кредитінвест». Суворовський районний суд м.Одеси у справі №497/244/18, задовольнив подання Начальника Болградського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу. Після чого, відповідачем була подана апеляційна скарга, яку Апеляційний суд Одеської області, 11.09.2018 року, залишив без задоволення, а ухвалу Суворовського районного суду м.Одеси від 15 березня 2018 року про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника залишив без змін. ОСОБА_2 є дружиною ОСОБА_1 та вже тимчасово обмежена у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу оскільки також ухиляється від виконання рішення суду.

Таким чином, оскільки майно і джерело доходів у боржника відсутні, виконавчий документ не виконано, це стало підставою для звернення державного виконавця з поданням до суду, так як державний виконавець вважає, що боржник ОСОБА_1 ухиляється від виконання рішення Суворовського районного суду м.Одеси про стягнення грошової суми на користь КС «Кредитінвест» у розмірі 421111,82 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги подання, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду зазначеного подання, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно ч.3 ст.441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Як вбачається із матеріалів справи, боржник, який є обізнаним з наявністю по відношенню до нього відкритого виконавчого провадження, до теперішнього часу не виконав рішення суду, будь-яких дій для його виконання не вчиняє, чим фактично ухиляється від виконання рішення суду.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішення суду (ст. 129 КУ)

Порядок здійснення права громадян України на виїзд в Україну, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України регулює Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзд в Україну громадян України».

Положеннями ст. 6 цього Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконанні зобов`язання до виконання зобов`язань або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або заперечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка у відповідності до ст.9 Конституції України, Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод громадян», Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» є частиною національного законодавства, передбачає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи за невиконання законного припису суду або для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

При цьому, виконання будь якого рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а тому має відповідати вимогам ст. 6 Конституції про захист прав людини та основних свобод.

Відповідно до п. 34 рішення Європейського суду з прав людини, ухваленому 07 травня 2002 року у справі «Бурдов проти Росії» рішення якого відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, може застосовуватись судами як джерело права: «суд знову наголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору. Однак це право було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним, на шкоду будь якій стороні. Важко уявити собі ситуацію, якби пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні гарантії, які надано сторонам у спорі, - справедливість, відкритість і оперативність проваджень, - і не передбачав би гарантій виконання судових рішень».

Згідно ч.1 ст. 441 Цивільного процесуального кодексу України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Отже, наявність в особи тривалий час невиконаних зобов`язань, покладених судовим рішенням та ухилення особи від виконання такого рішення суду є підставою для обмеження боржника у праві виїзду за межі України, що є одним із заходів забезпечення виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 258-260, 441 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Подання Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Міністерства юстиції України про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа - задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документа ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ., до виконання зобов`язань покладених на нього по виконавчому листу №2-н-5166, виданому 23.11.2009 року про стягнення грошової суми в розмірі 421111,82 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд міста Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Суддя Л.М. Чернявська

02.07.2019