Справа № 342/656/18
Провадження № 2/342/45/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2019 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.,

з участю: секретаря судового засідання Петруняк Н.А., представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом військового прокурора Криворізького гарнізону Південного регіону України, в інтересах держави в особі: Міністерства оборони України, Військової академії (м. Одеса) до ОСОБА_2 про відшкодування курсантом витрат, пов`язаних з утриманням у вищих навчальних закладах,

В С Т А Н О В И В :

Військовий прокурор Криворізького гарнізону Південного регіону України, в інтересах держави в особі: Міністерства оборони України, Військової академії м. Одеса (далі - Академія) звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення 68239,21 грн. витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі. В обґрунтування позову покликається на те, що на підставі наказу начальника Академії від 22.08.2012 р. № 196 ОСОБА_2 зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення, призначено на посаду курсанта факультету підготовки спеціалістів матеріально-технічного забезпечення.

01.09.2014 року між Міністерством оборони України, в особі ТВО начальника Академії генерал-майора Гуляка О.В. та курсантом ОСОБА_2 укладено контракт про проходження військової служби у Збройних силах України строком на 5 років. Відповідно до п. 1 Контракту відповідач добровільно взяв на себе зобов`язання проходити військову службу у Збройних Силах України протягом строку Контракту згідно вимог, визначених законодавством, що регулює порядок проходження військової служби та цим Контрактом. У 2015 році ОСОБА_2 закінчив вищий військовий навчальний заклад та відповідно до наказу начальника Академії (по стройовій частині) від 28.02.2015 р. № 43 був виключений зі списків особового складу Академії усіх видів забезпечення і вибув для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 . Вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.08.2017 р., який набрав законної сили 05.09.2017р., ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч.4 ст. 407 КК України. У зв`язку з цим командуванням військової частини НОМЕР_2 наказом від 12.09.2017 р. № 169 старшого лейтенанта ОСОБА_2 звільнено в запас за п.п. «г» п.1 ч.8 с.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», тобто в строк, менше ніж через три роки після закінчення вищого військового закладу. Наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 18.09.2017 р. № 195 відповідача виключено зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення, та направлено для зарахування на військовий облік до Снятинсько-Городенківського ОРВК. Відповідно до ч.10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, відповідно до пунктів «е», «є», «ж», «і», «и» частини шостої статті 26 цього закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964 Порядком відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, визначено, що відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів. Особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом 5 років після закінчення вищого навчального закладу відповідно до пунктів «е», «є», «ж», «и», «і» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і |військову службу» витрати відшкодовуються у повному розмірі за весь період навчання. Згідно розрахунку фактичних витрат, пов`язаних з утриманням відповідача у вищому навчальному закладі за період його навчання, такі витрати складаються з витрат на: грошове забезпечення курсанта - 8382,2 грн., продовольче забезпечення курсанта - 31852, 27 грн., речове забезпечення курсанта - 5999,72 грн., медичне забезпечення курсанта -16332,85 грн. та на оплату комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв - 5672,17 грн. Загальна сума витрат на утримання курсанта склала 68239,21 грн. Оскільки в добровільному порядку відповідач ці витрати не відшкодував, тому прокурор, покликаючись на ст.ст. 526, 610, 623 ЦК України, просить в судовому порядку стягнути їх з відповідача на користь Міністерства оборони України в особі Академії.

Представник позивача військовий прокурор Літвінов Р.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених в позові та просить позов задовольнити.

Представники органів, в інтересах яких звернувся з позовом позивач, у судове засідання не з`явилися, надали клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Пояснив, що в даний час він не працює, тому не має можливості відшкодувати витрати. Він не одружений, на утриманні не має непрацездатних осіб, проживає разом з матір`ю і сестрою. Деякий час працював у Польщі.

Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Ч. 1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Ч.1 ст.13 ЦПК України визначає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до наказу (по стройовій частині) начальника Військової Академії (м. Одеса) № 196 від 22.08.2012 р. ОСОБА_2 , який на підставі рішення Міністра Оборони України від 02.04.2012 р. № 4018/з прибув з Академії сухопутних військ ім. гетьмана Петра Сагайдачного для подальшого навчання, зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення з 22.08.2012 р., призначено на посаду курсанта факультету підготовки спеціалістів матеріально-технічного забезпечення.

01.09.2014 року між Міністерством оборони України, в особі ТВО начальника Академії генерал-майора Гуляка О.В. та курсантом ОСОБА_2 укладено контракт про проходження військової служби у Збройних силах України строком на 5 років, п. 1 якого передбачає, що ОСОБА_2 добровільно взяв на себе зобов`язання проходити військову службу у Збройних Силах України протягом строку Контракту згідно вимог, визначених законодавством, що регулює порядок проходження військової служби та цим Контрактом.

Копією диплома магістра серії НОМЕР_4 , виданого 28.02.2015 р. Військовою Академією (м. Одеса) стверджено, що ОСОБА_2 в 2015 році закінчив цей навчальний заклад і отримав повну вищу освіту за спеціальністю «Автомобілі та автомобільне господарство» та здобув кваліфікацію професіонала в галузі транспорту та транспортної інфраструктури, офіцера військового управління тактичного рівня.

Відповідно до наказу начальника Академії (по стройовій частині) від 28.02.2015 р. № 43 ОСОБА_2 був виключений зі списків особового складу Академії усіх видів забезпечення і вибув для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .

Згідно наказу Міністра оборони (по особовому складу) від 28.02.2015р. № 134 ОСОБА_2 призначений заступником командира роти матеріального забезпечення з озброєння 91 окремого полку оперативного забезпечення оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » сухопутних військ збройних сил України. На підставі наказу № 63 від 02.03.205 р. до списків особового складу частини він зарахований до списків особового складу частини, на всі види забезпечення.

З копії послужного списку ОСОБА_2 слідує, які посади займав відповідач, перебуваючи на військовій службі.

Вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.08.2017 р., який набрав законної сили 05.09.2017р., ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч.4 ст. 407 КК України та призначено покарання один рік позбавлення волі.

Копією витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 18.09.2017 р. № 169 стверджено, що старшого лейтенанта ОСОБА_2 , який знаходиться в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_2 , звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 12.09.2017р. № 169 запас за п.п. «г» (у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким призначено покарання у виді позбавлення волі) п.1 ч.8 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» направлено для зарахування на військовий облік до Снятинсько-Городенківського ОРВК із 18.09.2017 р. виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Відповідно до ч.10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції, чинній на час звільнення відповідача з військової служби) курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "і", "и"частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 звільнений з військової служби до спливу п`яти років після закінчення ним вищого військового навчального закладу. Положення п.п. «г» п.1 ч.8 ст.26 та положення п. «є» ч.6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції, чинній на час звільнення відповідача з військової служби) визначають одну й ту саму підставу звільнення військовослужбовців з військової служби: «у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі, позбавлення військового звання чи позбавлення права займати певні посади». Оскільки положення ч.8 ст.26 вищезгаданого закону застосовуються в період дії особливого періоду, тому відповідача звільнено саме на підставі зазначеної норми.

Порядок відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 р. № 964, з змінами, (далі - Порядок) визначає механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "и", "і" частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі. П.2 Порядку визначає, що витрати відшкодовуються Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управлінню державної охорони, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбі.

Відповідно до пункту 3 та 4 Порядку відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом.

На виконання пункту 3 Порядку був виданий спільний наказ Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 № 419/831/240/605/537/219/534, яким затверджений Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах (далі - Порядок розрахунку).

Згідно п. 8 цього Порядку розрахунку сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису Міноборони.

Згідно довідки розрахунку № 1/55/284 від 21.03.2018 витрати, пов`язані з утриманням випускника ОСОБА_2 в Академії за період з 30.08.2012 р. по 28.02.2015 становлять 68239,21 грн., з яких: грошове забезпечення - 8382,2 грн., продовольче забезпечення - 31852,27 грн., речове забезпечення - 5999,72 грн., медичне забезпечення курсанта -16332,85 грн., споживі комунальні послуги та енергоносії - 5672,17 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з вимогами ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Оскільки відповідач, який проходив військову службу (у тому числі і навчання) за контрактом, незважаючи на взятий на себе обов`язок з відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням під час проходження військової служби (навчання) у Військовій академії (м. Одеса), будучи ознайомленим з розрахунком нарахованих сум витрат, станом на день розгляду справи не здійснив відшкодування витрат добровільно, а тому таке відшкодування підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Питання розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі наведеного, ст.ст. 526, 610 ЦК України, керуючись ст.ст. 206, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь Міністерства оборони України в особі Військової академії (м. Одеса) витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі у розмірі 68 239,21 грн. (шістдесят вісім тисяч двісті тридцять дев`ять грн. 21 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь військової прокуратури Південного регіону України (65012, м. Одеса, вул. Пироговська,11, код ЄДР 38296363, МФО 820172, ДКСУ,м. Київ р/р НОМЕР_5 ) витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Місце знаходження позивачів:

- Військового прокурора Криворізького гарнізону Південного регіону України - 50099, м. Кривий Ріг, вул. Свято-Миколаївська,64;

- Міністерства оборони України - 03168, м. Київ, Повітрофлотський проспект,6;

- Військової академії - 65009, м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 10.

Місце проживання відповідача ОСОБА_2 - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Повне судове рішення складене 02.02.2019 року.

Суддя: Ничик Г. І.