Ухвала

13 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 522/22817/14-ц

провадження № 61-40349св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач),

суддів: Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,

відповідачі: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Приморського районного суду м. Одеси у складі судді Ільченко Н. А. від 21 липня 2017 року та постанову Апеляційного суду Одеської області від 17 січня 2018 року у складі колегії суддів: Журавльова О. Г., Комлевої О. С., Кравця Ю. І.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2014 року публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року відповідач ОСОБА_4 померла.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2015 року залучено до участі у справі спадкоємців ОСОБА_4: ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 липня 2017 року у задоволенні позову ПАТ «УкрСиббанк» відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову ПАТ «УкрСиббанк», суд першої інстанції виходив із того, що поручитель ОСОБА_3 не надавала згоди відповідати за нових боржників, а укладений між нею і банком договір поруки не містить згоду поручителя відповідати за виконання зобов'язання перед будь-яким новим боржником у випадку переводу боргу за основним зобов'язанням. При цьому позивач пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, з порушенням строків, встановлених статтею 1281 ЦК України, що згідно з частиною четвертою статті 1281 ЦК України позбавляє його права вимоги до спадкоємців.

Постановою Апеляційного суду Одеської області від 17 січня 2018 року апеляційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк» залишено без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 липня 2017 року залишено без змін.

Апеляційний суд, залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, погодився з висновком районного суду, зазначивши, що 21 серпня 2014 року ПАТ «УкрСиббанк» отримано заяву ОСОБА_1 про те, що позичальник ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Проте ПАТ «УкрСиббанк» лише 24 березня 2015 року пред'явило вимогу про погашення кредитної заборгованості до спадкоємців померлої, тобто з порушенням строків, встановлених статтею 1281 ЦК України.

У липні 2018 року ПАТ «УкрСиббанк»подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не врахували, що ПАТ «УкрСиббанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4 у липні 2014 року і під час розгляду справи стало відомо, що остання померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, тому банком належним чином реалізовано своє право шляхом пред'явлення вимог до позичальника за його життя.

При цьому спадкоємці залучені до участі у справі після відкриття провадження у справі, тобто, встановивши коло спадкоємців, суд залучив їх до участі у справі за вже пред'явленою вимогою.

Таким чином, наявність порушеного судового провадження, за яким обов'язок відповідати за позовом переходить до спадкоємців, виключає формування висновку про пропуск строку на пред'явлення вимог, оскільки такі вимоги вже є пред'явленими.

При цьому, з моменту смерті позичальника такі вимоги є пред'явленими до спадкоємців і такі особи підлягають залученню до участі у справі.

У жовтні 2018 року ОСОБА_3 в особі представника - ОСОБА_5, подала до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому зазначила, що судові рішення є законними і обґрунтованими, суди правильно застосували норми матеріального та процесуального права відповідно до встановлених фактичних обставин справи, дали належну правову оцінку доказам, наданим сторонами. Зазначила, що позивач звернувся з позовом до суду 27 листопада 2014 року, тобто після смерті позичальника, а не до, як зазначено у касаційній скарзі.

Згідно з статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до частини четвертої статті 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Суд закриває провадження у справі з підстав, передбачених статтею 205 ЦПК України 2004 року, перелік якої є вичерпним і поширювальному тлумаченню не підлягає. За правилом пункту 6 частини першої статті 205 ЦПК України 2004 року суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо померла фізична особа, яка була однією з сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Частиною першою статті 37 ЦПК України 2004 року передбачено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

У порядку процесуального правонаступництва відбувається заміна сторони або третьої особи (попередника) іншою особою (правонаступником) у зв'язку з вибуттям із процесу суб'єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, до якої як до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов'язки попередника, який продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Таким чином, процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи в порядку статті 37 ЦПК України 2004 року можливе шляхом залучення правонаступника померлої сторони (учасника) та лише за умови, що смерть фізичної особи настала після звернення позивача до суду та відкриття провадження у справі.

ПАТ «УкрСиббанк» звернулося з позовом до померлої особи, правоздатність якої на час пред'явлення позову припинилась.

Ураховуючи вищевикладене, такий позов не підлягає розгляду в суді в порядку цивільного судочинства, а провадження підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 205 ЦПК 2004 року.

Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі №310/10284/15-ц, провадження №61-2717св18 ухваленій Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати.

Крім того, у постанові від 16 травня 2018 року у справі №183/4229/14-ц, провадження №61-5330св18 ухваленій Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати міститься висновок про те, що чинним законодавством України не передбачено судового вирішення спору з особою, яка на час звернення до суду померла та правоздатність якої відповідно до вимог частини четвертої статті 25 ЦК України припинено.

Залучення судом правонаступників відповідача, який помер ще до звернення позивача до суду, a priori потребує зміни підстав та предмету позову, оскільки вимоги до боржника за кредитним договором і вимоги до спадкоємців боржника мають різні матеріально-правові підстави, що в свою чергу порушує принцип диспозитивності цивільного процесу, а також суперечить положенням статті 31 ЦПК України, щодо неможливості одночасної зміни і підстав і предмету позову.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Прикладом наявності протилежних за змістом правових висновків у рішеннях Верховного Суду є постанова від 17 жовтня 2018 року у справі № 630/664/15-ц, провадження № 61-4065св18.

У вказаному судовому рішенні Верховний Суд зазначив, що суд зробив правильний висновок про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача, який звернувся до суду з позовом до померлої особи, правоздатність якої на час пред'явлення позову припинилася у зв'язку з їх недоведеністю, тобто суд розглянув справу по суті та відмовив банку у задоволенні його позовних вимог в повному обсязі, не закриваючи провадження у справі відносно померлої особи.

Аналіз викладених правових висновків у наведених прикладах свідчить про існування різного підходу до розуміння та тлумачення пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України. В одних випадках суд закриває провадження у справі оскільки позов пред'явлено до померлої особи, правоздатність якої припинилась на момент подачі позовної заяви, а в інших випадках розглядає справу по суті.

У зв'язку з чим ухвалою Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року справу № 185/998/16-ц, провадження № 61-33766св18 за касаційною скаргою законного представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7, на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2017 року передано на розгляд Обєднаної Палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини цього Кодексу, до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.

Оскільки справа № 185/998/16-ц, провадження № 61-33766св18 за касаційною скаргою законного представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7, на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2017 року передана на розгляд ОбєднаноїПалати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у цій справі.

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором до закінчення перегляду в касаційному порядку Обєднаною Палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справи № 185/998/16-ц, провадження № 61-33766св18 за касаційною скаргою законного представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7, на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: Б. І. Гулько

Є.В. Синельников

С. Ф. Хопта

Ю. В. Черняк