Справа № 577/1806/19
Провадження № 2/577/859/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2019 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді Буток Т.А.

при секретарі Степановій І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Конотоп справу за позовом ОСОБА_1 до Вирівської сільської ради Конотопського району Сумської області, третя особа: управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області про визнання права власності на об`єкт самочинного будівництва,

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на самочинно збудований гараж, який розташований по АДРЕСА_1 , площею 29,2 кв.м. Свої вимоги обгрунтовує тим, що у 2018 року самочинно збудувала гараж на приватизованій земельній ділянці з кадастровим номером :07:007:0039, призначеної для будівництво індивідуальних гаражів. 26.02.2019 року вона звернулася до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області із заявою про прийняття в експлуатацію гаражу. Однак, їй було відмовлено оскільки гараж є самочинно побудованим та надано припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності та рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання щодо права. У зв`язку з вищевикладеним вона звернулася з вказаним позовом до суду.

Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с. 25).

Відповідач: Вирівська сільська рада Конотопського району Сумської області в судове засідання не з`явився, надала заяву про розгляд справи її відсутності їх представника, проти позовних вимог не заперечує, при винесенні рішення покладається на розсуд суду (а.с.33).

Третя особа: управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без участі представника, при винесенні рішення покладається на розсуд суду (а.с. 26,27).

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

З технічного паспорту та довідки-характеристики, виданої КП Конотопське МБТІ 03.01.2019 року, вбачається, що гараж А-1 розташований по АДРЕСА_1 , має загальну площу 29,2 кв.м, у Реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутні записи про реєстрацію права власності на вказаний гараж та станом на 29.12.2012 року на обліку в КП «Конотопське МБТІ» вказаний гараж не зареєстрований ( а.с. 8-11).

Згідно відповіді ФОП ОСОБА_3 № 158 від 22.03.2019 року будівля гаражу по АДРЕСА_1 , зведена з дотриманням архітектурних, санітарних та протипожежних норм ( а.с. 12).

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що земельна ділянка по АДРЕСА_1 , площею 0,0034, кадастровий номер :07:007:0039 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 ( а.с. 13).

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, земельна ділянка по АДРЕСА_1 , площею 0,0034, кадастровий номер :07:007:0039, цільове призначення: для будівництва індивідуальних гаражів (а.с. 14-16).

За загальними правилами, визначеними ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Тобто, звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого, чи його відсутність, дають підстави вважати про наявність спору.

Відповідно до ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються статтею 376 цього Кодексу.

Згідно ч.ч. 3,5 ст. 376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнано за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під вже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Пунктом 12 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами ст. 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» №6 від 30.03.2012 року встановлено, що власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п`ята статті 376 ЦК). Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними.

Враховуючи те, що збудований гараж, площею 29,2 кв.м., по АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці, яка належить позивачу на праві власності, будівництво виконано з додержанням будівельних, архітектурних, санітарних, екологічних норм і правил, не порушує прав та інтересів інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 328, 375, 376 ЦК України, ст. 12, 76-81, 89, 206, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_3 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 08 травня 1997 року Конотопським МВ УМВС України в Сумській області, РНОКПП: НОМЕР_2 ) задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на гараж, площею 29,2 кв.м., який розташований по АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Конотопського міськрайонного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Буток Т. А.