Справа № 175/1677/19
Провадження № 2/175/455/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2019 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.,

за участю секретаря Лукієнко В.Г.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у відкритому в судовому засіданні в смт. Слобожанське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного агентства рибного господарства України про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі, -

В С Т А Н О В И В:

26 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі, в якому просив стягнути з Державного агентства рибного господарства України на його, ОСОБА_1 користь середній заробіток за час затримки виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 липня 2018 року у справі №804/2671/18-а в частині поновлення на роботі, за період з 27 липня 2018 року по 28 березня 2019 року у розмірі 30156 грн. 36 коп.

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача Державного агентства рибного господарства України за довіреністю Тютюнник В.М. позовні вимоги визнав.

Вислухавши сторони, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Встановлено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 липня 2018 року в адміністративній справі №804/2671/18-ц, яке постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2018 року залишено без змін (а.с.12-13), позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного агентства рибного господарства України було задоволено у повному обсязі, визнано протиправним та скасувати наказ Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Дніпропетровській області №14 о/с від 13 квітня 2017 року про звільнення ОСОБА_1 з займаної посади державного інспектора Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Дніпропетровській області на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, у зв`язку з ліквідацією Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Дніпропетровській області; поновлено ОСОБА_1 на посаді рівнозначній раніше займаній посаді державного інспектора Дніпропетровського територіального відділу Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Дніпропетровській області з 14 квітня 2017 року; стягнуто з Державного агентства рибного господарства України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 31202 грн. 85 коп.; допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та в частині виплати заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць згідно вимог ст. 256 КАС України у розмірі 3579 грн. 22 коп. (а.с.7-11).

На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 липня 2018 року у справі №804/2671/18 та завдяки вимогам державного виконавця у виконавчому провадженні №57410029 від 11 жовтня 2018 року (а.с.15), наказом Державного агентства рибного господарства України №31-ТО від 29 березня 2019 року «Про поновлення ОСОБА_1 », позивача було поновлено на посаді головного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Кіровоградській області з 14 квітня 2017 року з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 31202,85 грн. (а.с.17). Не зважаючи на те, що рішення суду від 26 липня 2018 року в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі було допущено до негайного виконання, фактично рішення було виконане відповідачем тільки 29 березня 2019 року.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 5 Закону України «Про державну службу», дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Приписами ст. 235 КЗпП України обумовлено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

У п. 34 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснено, що рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

За правилами ч. 2 ст. 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Статтею 236 КЗпП України встановлено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Зазначена вище стаття КЗпП України не містить жодних застережень, що власник або уповноважений ним орган може не відповідати за затримку виконання рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника. Отже, з дня ухвалення рішення про поновлення позивача на роботі у відповідача виник обов`язок щодо його виконання. Наказ про поновлення ОСОБА_1 на посаді на виконання рішення суду Державного агентства рибного господарства України винесено лише 29 березня 2019 року, а тому суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 має законне право на виплату середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді за період з 27 липня 2018 року по 28 березня 2019 року.

Розрахунок середньомісячного заробітку розраховується згідно з Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100.

Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку №100, у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Пунктом 8 Порядку №100 передбачено, що для нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

З розрахунку середньоденної заробітної плати, яка застосована у рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 липня 2018 року у справі №804/2671/18-а середньоденна заробітна плата позивача становить 178 грн. 44 коп. Період невиконання рішення суду від 26 липня 2018 року у справі №804/2671/18-а з 27 липня 2018 року по 28 березня 2019 року разом складає 169 робочих днів. Таким чином, середній заробіток за час затримки виконання рішення за вказаний період становить 30156 грн. 36 коп. з розрахунку = 178 грн. 44 коп. х 169 днів.

Враховуючи вищевказані обставини та норми чинного законодавства, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 липня 2018 року у справі №804/2671/18-а в частині поновлення на роботі, за період з 27 липня 2018 року по 28 березня 2019 року, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Підпунктом 1 п. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин.

З огляду на те, що позивач за законом при подачі позову був звільнення від сплати судового збору, його позовні вимоги задоволено у повному обсязі, суд вважає, що на підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору слід стягнути з відповідача на користь держави у розмірі 768,40 грн.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

На підставі наведеного, керуючись ст. 235, 236 КЗпП України, ст. 43 Конституції України, Законом України «Про оплату праці», Постанови Пленуму ВСУ № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про працю», ст.ст. 12, 13, 76, 130, 141, 223, 263-266, 430 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного агентства рибного господарства України про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі задовольнити.

Стягнути з Державного агентства рибного господарства України () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) середній заробіток за час затримки виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 липня 2018 року у справі №804/2671/18-а в частині поновлення на роботі, за період з 27 липня 2018 року по 28 березня 2019 року у розмірі 30156 грн. 36 коп.

Стягнути з Державного агентства рибного господарства України на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн.40 коп.

Рішення суду в частині стягнення заробітку в межах платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Озерянська Ж.М.