РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2019 року

м. Рівне

Справа № 569/2411/19

Провадження № 22-ц/4815/1051/19

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Ковальчук Н. М.

суддів: Хилевича С. В., Шимківа С. С.,

секретар судового засідання Пиляй І. С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Військова частина НОМЕР_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Шеруди Олени Павлівни на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 21 травня 2019 року у складі судді Гордійчук І.О., ухвалене в м. Рівне о 16 годині 02 хвилин, відомості повний текст рішення складено 25 травня 2019 року,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 19.06.2017 в частині відмови ОСОБА_1 у зарахуванні на квартирний облік у попередніх місцях служби, змінивши дату зарахування в загальну чергу з 03.10.2007 на 30.06.2000р. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , де зарахований на квартирний облік з 30.06.2000 на підставі рапорту від 28.06.2000 зі складом сім`ї 2 особи. Згідно з рішенням житлової комісії квартирноексплуатаційного відділу м.Львова №58 від 12.02.2004, ОСОБА_1 зарахований на квартирний облік згідно розпорядження Франківської районної адміністрації №1249 від 10.10.2000 з 30.06.2000 року. У подальшому при переведеннях і переміщеннях перебував на обліках в різних частинах по місцю служби. У 2017 році, ознайомившись з Витягом з протоколу №53 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 19.06.2017р., дізнався, що його зараховано на квартирний облік з 03.10.2007 в першочергову чергу з складом сім`ї три особи. Просив суд зобов`язати військову частину НОМЕР_1 зарахувати в термін перебування на квартирному обліку час перебування на квартирному обліку за попередніми місцями служби з 30.06.2000 року.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 21 травня 2019 року у задоволенні вказаного позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції вмотивоване тим, що при прийнятті оскаржуваного рішення щодо зарахування на квартирний облік позивача з 03.10.2007 р. житлова комісія діяла на підставі вимог чинного законодавства України, а тому підстав для скасування її рішення немає. Судом зазначено, що комісія, приймаючи рішення про відмову у зміні дати перебування у списках військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов з 03.10.2007р. на 30.06.2000р., виходила з того, що за останнім місцем проходження військової служби у Західному оперативному командуванні, позивач рахувався на квартирному обліку з 03.10.2007, позивач перебував на квартирному обліку в житловій комісії штабу і управління Західного оперативного командування з 03.10.2007 по 27.11.2013 складом сім`ї три особи.

Вважаючи рішення суду незаконним, представник ОСОБА_1 адвокат Шеруда О.П. оскаржила його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі пояснює, що проходячи військову службу у військовій часині НОМЕР_2 ОСОБА_1 ще у 2000 році став на квартирний облік, і в подальшому при переведеннях і переміщеннях за послужним списком перебував на квартирному обліку у інших частинах відповідно до положень закону, діючого на той час. Додає, що при проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_3 (м.Броди), яка перебувала у підпорядкуванні штабу та управління Західного, оперативного командування у період з 28.09.2006р. по 17.04.2007р., її довіритель не ставав на облік, оскільки його служба носила тимчасовий характер і не було необхідності ставати на квартириний облік за тимчасовим місцем служби. Зазначає, що рішенням житлової комісії штабу та управління Західного оперативного командування від 03.10.2007р. № 23 її довірителя зараховано на квартирний облік з врахуванням часу перебування на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_2 , тобто з 30.06.2000 року. Незважаючи на те, що місцевим судом досліджувалася та обставина, що 14.11.2007 року повторно розглядалося питання про поставлення на облік ОСОБА_1 , де прийнято рішення змінити дату зарахування на 03.10.2007р., яке рішенням тієї ж комісії було скасоване 10.10.2008р. Звертає увагу суду, що КЕВ м. Львова у 2014 році, перевіряючи облікові справи на відповідність вимогам законодавства, прийняв нове рішення про зміну дати зарахування на квартирний облік, порушивши при цьому принци дії закону у часі, адже зміна дати зарахування у 2014 році вчинена у документ, датований 2008 роком. З наведених підстав просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В поданому на апеляційну скаргу відзиві Військова частина НОМЕР_1 вважає рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим, просить залишити його без змін,а апеляційну скаргу відхилити.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що відповідно до довідки Начальника Львівського КЕЧ району від 19.07.2007 року, та долучених до матеріалів справи документів майор ОСОБА_1 перебував на квартирному обліку КЕВ м. Львів з 30.06.2000 року складом з трьох чоловік у списках осіб, які мають право на перешочергове, позачергове отримання жилих приміщень (а.с.7).

Згідно з рішенням житлової комісії квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова №58 від 12.02.2004, позивач зарахований на квартирний облік згідно розпорядження Франківської районної адміністрації № 1249 від 10.10.2000 з 30.06.2000, при цьому у розпорядженні Франківської районної адміністрації №1249 від 10.10.2000 року зазначено дату зарахування 30.05.2000 року(а.с.9).

У зв`язку з переміщенням по військовій службі підполковник ОСОБА_2 проходив військову службу в НОМЕР_3 (м.Броди) у період з 28.09.2006 по 17.04.2007 року, на квартирний облік не зараховувався.

Рішенням житлової комісії штабу управління Західного оперативного командування від 3 жовтня 2007 року, що оформлене протоколом № 23, майора ОСОБА_1 зараховано на квартирний облік в загальну чергу, складом сім"ї 3 особи з 30.05.2000 року (а.с.9).

В подальшому при переведеннях і переміщеннях перебував на обліках у різних частинах по місцю служби. З обліку на забезпечення житлом не знімався, житлом не забезпечувався.

Позивач прибув для подальшого проходження служби у військову частину НОМЕР_1 13.11.2013 року. 14.11.2007 року житловою комісією штабу та управління Західного оперативного командування повторно розглянуто питання стосовно зарахування на квартирний облік підполковника ОСОБА_1 та перенесено дату зарахування на квартирний облік на 03.10.2007 року (протокол засідання №25), однак 10.10.2008 року вказане рішення було відмінено (протоколом засідання №36).

Відповідно до довідки Управління Західного оперативного командування № 11/102 від 21.01.2014 за рахунок Міністерства оборони України з житлового обліку не знімався, зі списків не виключався, житлом не забезпечувався. Перебував на квартирному обліку в житловій комісії штабу і управління Західного оперативного командування з 30.06.2000 року складом сім`ї три особи. Станом на день подання позовної заяви позивач житлом не забезпечувався.

30.01.2014 року відбулось засідання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , за результатами якого складено протокол №6, в якому зафіксовано, що датою зарахування на квартирний облік позивача та членів його сім`ї є 03.10.2007 року.

12.05.2017 року позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 та голови житлової комісії НОМЕР_1 рапортом, який був зареєстрований за вхідним від 17.05.2017 № 5645, в якому клопотав про зарахування на квартирний облік у військовій частині НОМЕР_1 з 30.06.2000 року.

Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

На час прийняття рішення житловою комісією КЕВ м.Львова №58 від 12.02.2004, згідно якого позивач зарахований на квартирний облік з 30.06.2000, діяли положення Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХII та Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» 21.12.1991 р. № 2011-ХII де зазначалось, що під військовослужбовцями розуміються громадяни України, які проходять дійсну службу на території України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 1999 р. N 2166 прийнято Комплексну програму забезпечення житлом військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби, Міністерства внутрішніх справ та членів їх сімей.

Згідно п.1 ст.12 Закону № 2011-ХII держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.

Наказом Міністра оборони України 06.10.2006 N 577(зареєстрований в Міністерстві юстиції України 30 жовтня 2006 р. за N 1171/13045) затверджено Інструкцію про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень, який був чинний на час прийняття рішенням житлової комісії штабу та управління Західного оперативного командування від 03.10.2007р. № 23 яким позивача зараховано на квартирний облік з врахуванням часу перебування на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_2 , тобто з 30.06.2000 року Наказ втратив чинність на підставі Наказу Міністерства борони N 737 ( z0024-12 ) від 30.11.2011 .

Згідно із пунктом 26 постанови Кабінету Міністрів України «Про забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями» та пунктом 3.7 наказу Міністра оборони України від 06 жовтня 2006 року № 577, військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла.

Статтею 43 ЖК Української РСР встановлено, що громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості.

Згідно п. 26 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 р. № 470, громадяни перебувають на квартирному обліку до одержання жилого приміщення, за винятком випадків, передбачених у цьому пункті. Громадяни знімаються з квартирного обліку у випадках:1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення;2) виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту;3) припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, Житловим кодексом УРСР, пунктом 29 цих Правил та актами законодавства Української РСР;4) засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання;5) подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік.

Пунктом 30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 №1081 передбачалось, що військовослужбовці знімаються з обліку у разі:-поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла;-засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження;-звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; -подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством.

Пунктом 2.18 Інструкції передбачено, що військовослужбовці та звільнені з військової служби, знімаються з обліку за місцем служби (за місцем звільнення з військової служби) у разі:

-поліпшення житлових умов у випадках, передбачених законодавством, за перебування на квартирному обліку, унаслідок чого зникла потреба в и жилого приміщення; отримання за рахунок житлових фондів МО України жилого приміщення для постійного проживання; переміщення військовослужбовця нового місця служби в інший населений пункт;

-звільнення з військової служби за підставами, не зазначеними в абзаці першому пункту 2.16 цього розділу;

-подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік або неправомірних дій посадових (відповідальних) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік;

-звільнення в запас або відставку до досягнення 20 років вислуги на військовій служби особами, які зараховані на облік після 01 січня 2005 року (крім випадків, вказаних у пункті 2.17 цього розділу);

-обрання для постійного місця проживання іншого населеного пункту особами, звільнені у запас або у відставку; в інших випадках, передбачених законодавством.

Отже, чинним законодавством, та законодавством, що діяло за весь час перебування позивача на квартирному обліку, передбачено виключний перелік підстав для зняття з узагальненого списку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які перебувають у черзі на поліпшення житлових умов (одержання житла для постійного проживання) та зі списку осіб, які користуються правом першочергового та позачергового одержання жилих приміщень.

Як вбачаєтьсмя із аргументів відповідача, єдиною підставою для прийняття рішення про переміщення позивача часу перебування на квартирному обліку з 2000 року на 2007 рік стало те, що він не був зареєстрований на квартирному обліку під час тимчасового проходження служби в м. Броди з 28.09.2006 по 17.04.2007 року.

Разом з тим, чинним законодавством не передбачено такої підстави для перегляду рішення про взяття на квартирний облік, яке було прийнято 3 жовтня 2007 року та оформлене протоколом № 23 про зараховано на квартирний облік в загальну чергу майора ОСОБА_1 з 30.05.2000 року.

Оцінюючи обставини справи у взаємозв`язку із наведеними нормами закону, апеляційний суд вважає, що перенесення дати зарахування позивача на квартирний облік із 30.06.2000 року на 03.10.2007 року є порушенням його прав та інтересів, а оскаржувані дії відповідача призводять до порушення рівності в черговості забезпечення житлом осіб, які проходять військову службу.

У зв`язку з наведеним, апеляційний суд приходить до переконання, що місцевим судом було неповно встановлено обставини справи, та неправильно застосовано норми матеріального права, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нової постанови про задоволення позовних вимог.

При цьому суд враховує положення ч. 2 ст. 5 ЦПК України, згідно якої у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Зважаючи на наведене, та враховуючи, що такий спосіб захисту цивільного права, як зобов`язання вчинити дії не передбачений ст.16 ЦК України, апеляційний суд приходить до переконання про необхідність захистити порушене право позивача шляхом визначення дати зарахування його та членів його сім`ї на квартирний облік з 30 червня 2000 року.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Шеруди Олени Павлівни задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 21 травня 2019 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування рішення житлової комісії і зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 19 червня 2017 року № 53 в частині відмови ОСОБА_1 у зарахуванні його та членів його сім`ї на квартирний облік військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які перебувають у черзі на поліпшення житлових умов, з 30 червня 2000 року.

Вважати датою зарахування ОСОБА_1 з членами його сім`ї складом три особи на квартирний облік військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які перебувають у черзі на поліпшення житлових умов, 30 червня 2000 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05 вересня 2019 року.

Головуючий суддя Ковальчук Н. М.

Судді: Хилевич С. В.

Шимків С. С.