Справа № 510/2059/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.02.2019 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Бошкова І.Д.;

-за участю секретаря Занфір О.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідач ОСОБА_2, у судове засідання не зявився, від нього на адресу суду надійшла заява, в якій він позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення, просив розглянути справу без його участі.

Позивачка у судове засідання також не зявилася, від неї надійшла заява, з якої вбачається, що вона на задоволенні позову наполягала, просила розглянути справи у її відсутності.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія паспорту гр. України на імя ОСОБА_1 та її РНОКПП; копія свідоцтва про народження ОСОБА_3, 27.07.2013р.; копія свідоцтва про народження ОСОБА_3, 21.07.2009р.; копія паспорту гр. України ОСОБА_2

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка просила розірвати шлюб укладений із відповідачем ОСОБА_2 та стягнути з нього аліменти на утримання сумісних малолітніх дітей: ОСОБА_3, 2009 р. н. та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є їх батьком, зазначивши, що подружнє життя у них не склалося, виявилася несхожість характерів, поступово перестали розуміти один одного. З приводу непорозумінь, різних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства між сторонами виникали суперечки, сварки, у звязку із чим поступово втратилися почуття любові та поваги. На протязі останнього року сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Фактично сторони припинили шлюбні відносини, подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо. Ними неодноразово робилися спроби щодо примирення, однак, вони позитивних результатів не дали. Таким чином, вже тривалий час сторони подружніх відносин не підтримують, сумісного господарства не ведуть. У ситуації, що склалася, шлюб із відповідачем носить суто формальний характер, сторони наполягали на його розірванні. Від шлюбу є малолітні діти: ОСОБА_3, 2009 р. н. та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,, які знаходиться на утриманні позивача та проживають разом із нею. Так як сторони фактично припинили сімейні відносини з відповідачем, мешкають окремо, позивачка бажає отримувати аліменти за рішенням суду. Відповідач офіційно працює в Ренійському морському торгівельному порту та має можливість виплачувати аліменти.

Відповідач, як батько малолітніх дітей зобовязаний утримувати своїх синів, має таку матеріальну можливість, оскільки офіційно працевлаштований, не має іншої родини та інших неповнолітніх чи малолітніх дітей, отже має реальну можливість та зобовязаний надавати своїм дітям матеріальну допомогу.

Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Стан здоровя та матеріальне становище відповідача дозволяє утримувати свою дитину.

Таким чином, малолітні сини потребують матеріальної допомоги від відповідача, яку позивачка і просить стягнути на утримання малолітніх дітей.

Вивчивши матеріали справи, надані докази, суд приходить до висновку, що сім'я сторін практично розпалася, її збереження неможливе, шлюб існує формально і підлягає розірванню. Суд також вважає, що застосування заходів щодо примирення подружжя, передбачених ст. 111 СК України, в даній ситуації буде неможливим, оскільки сторони тривалий час не проживають разом, зацікавленості в збереженні сім'ї не проявляють, між подружжям втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально-правові підстави шлюбу.

Згідно із ст. 51 СК України дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України).

Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує:

стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів ; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних

чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Даний обов'язок покладений як на матір дитини так і на батька, є особистим і індивідуальним для кожного з батьків.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, «за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина». При визначенні розміру аліментів суд враховує:

стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних

чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Даний обов'язок покладений як на матір дитини так і на батька, є особистим і індивідуальним для кожного з батьків.

Оскільки відповідачем в добровільному порядку матеріальна допомога позивачці на утримання їх сумісних дітей не надається, а домовленість про способи, періоди надання утримання на дітей між сторонами не досягнута, то суд, враховуючи обставини справи, матеріальне положення сторін, матеріальне положення та стан здоровя відповідача, який не має на утриманні інших неповнолітніх дітей або непрацездатних осіб тощо і інтереси дитини, задовольняє позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 211, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 51, 56, 84, 110-112, 114, 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (д/п Макаганюк) ОСОБА_5, зареєстрований 25.04.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ренійського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 37, що мають двох малолітніх дітей, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 12.11.2018 р. до 21.07.2027 р., тобто до досягнення повноліття сином ОСОБА_6, далі - у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, - до 27.07.2031 р., тобто до досягнення повноліття сином ОСОБА_7.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 704 грн. 80 коп. судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь держави 704 грн. 80 коп. судового збору.

Згідно із ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: І.Д. Бошков