ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2019 року м.Суми

Справа №589/4738/18

Номер провадження 22-ц/816/3726/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Хвостик С. Г. , Орлов І. В.

сторони:

позивач - заступник керівника Шосткинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Сумській області,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 07 лютого 2019 року, ухвалене у складі судді Лєвші С.Л., в приміщенні Шосткинського міськрайонного суду Сумської області,

В С Т А Н О В И В:

05 листопада 2018 року заступник керівника Шосткинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Сумській області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Воронізька селищна рада Шосткинського району Сумської області, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної екологічної інспекції у Сумській області заподіяну незаконним виловом риби шкоду в сумі 8 313 грн 00 коп., зарахувавши її до місцевого бюджету Воронізької селищної ради Шосткинського району Сумської області.

Свої вимоги мотивує тим, що 23 березня 2018 року до Шосткинської місцевої прокуратури з Державної екологічної інспекції в Сумській області надійшов лист з додатками про необхідність вжиття заходів реагування представницького характеру шляхом звернення до суду про стягнення з відповідача збитків, завданих порушенням природоохоронного законодавства. Вивченням необхідних матеріалів встановлено, що 16 вересня 2017 року ОСОБА_1 о 06-15 год. здійснював лов риби на водоймі в смт. Вороніж Шосткинського району Сумської області із застосуванням заборонених знарядь лову (сітками рибальськими) та незаконно здобув наступні види риб: плітку - 97 шт., окуня - 1 шт., карась - 3 шт., чим порушив вимоги ст. 52-1 Закону України «Про тваринний світ» та п. 3.15 Правил любительського та спортивного рибальства, затверджених Наказом Державного комітету рибного господарства № 19 від 15 лютого 1999 року, тим самим вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 85 КУпАП. Постановою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 14 грудня 2017 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу з конфіскацією знаряддя лову. Відповідно до розрахунку розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів за допомогою заборонених знарядь лову (сітка рибальська) на підставі Такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів, затверджених Постановою КМУ № 1209 від 21 листопада 2011 року, сума збитків, завданих ОСОБА_1 рибному господарству України, становить 8 313 грн 00 коп. Просить позов задовольнити.

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 07 лютого 2019 року позов заступника керівника Шосткинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Сумській області задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної екологічної інспекції у Сумській області заподіяну незаконним виловом риби шкоду у сумі 8 313 грн 00 коп., зарахувавши її до місцевого бюджету Воронізької селищної ради Шосткинського району Сумської області.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь прокуратури Сумської області судовий збір в розмірі 1762 грн 00 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов залишити без задоволення.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що під час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, він неодноразово пояснював, що являється членом органу самоорганізації населення екологічного комітету «Осота», метою діяльності якого, крім іншого, є забезпечення охорони, відновлення та збереження природного багатства р. Осота. 16 вересня 2017 року, розуміючи, що прибуття інспектора може зайняти досить тривалий проміжок часу, з метою уникнення загибелі риби він разом з іншими членами екологічного комітету «Осота» вирішили самостійно прибрати заборонене знаряддя лову, однак в цей час на місце прибув старший державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища та склав протокол про адміністративне правопорушення у відношенні відповідача.

Вказує, що на час складення протоколу про адміністративне правопорушення старшим державним інспектором з охорони навколишнього середовища Сумської області Сугоняко Я.В. вся риба була живою і згідно ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» інспектор зобов`язаний був вжити заходів щодо її збереження, і за можливості - повернення у природне середовище. Таким чином, на той час його діями природному середовищу жодної шкоди спричинено не було і в разі належного виконання посадовою особою з охорони навколишнього середовища Сумської області своїх посадових обов`язків шкоди довелось би уникнути. Суд першої інстанції повністю проігнорував його позицію і щодо неприйняття її жодного обґрунтування в тексті судового рішення не навів, виклавши лише позицію позивача та свої висновки щодо наявності підстав для задоволення позову.

Крім того, вважає, що суд першої інстанції не дослідив наявність підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Сумській області з вказаним позовом та наявність або відсутність такої можливості у самої Державної екологічної інспекції у Сумській області.

Від Державної екологічної інспекції у Сумській області надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Зазначає, що підставою для нарахування шкоди заподіяної біоресурсам є встановлення факту їхнього незаконного добування, як в даному випадку, вилову сітками або їх знищення, що спростовує доводи відповідача про зворотне.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що встановлено наявність шкоди, заподіяної внаслідок адміністративного правопорушення, а саме незаконного вилову риби 16 вересня 2017 року ОСОБА_1 забороненим знаряддям лову на водоймі у селищі Вороніж Шосткинскього району Сумської області.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, так як суд дійшов його правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 14 березня 2018 року начальник Державної екологічної інспекції у Сумській області звернувся до Шосткинської місцевої прокуратури з листом щодо вжиття заходів прокурорського реагування, а саме з проханням звернутися до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 8 313 грн збитків на користь держави (а. с. 9-10).

Постановою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 14 грудня 2017 року, яка набрала законної сили 26 грудня 2017 року, встановлено, що ОСОБА_1 16 вересня 2017 року о 06 год. 15 хв. здійснював лов риби на водоймі в смт. Вороніж Шосткинського району Сумської області із застосуванням заборонених знарядь лову (сітками рибальськими) та незаконно здобув: плітку - 97 шт., окуня - 3 шт., карась - 3 шт., чим порушив ст. 52-1 Закону України «Про тваринний світ», п. 3.15 «Правил любительського і спортивного рибальства». Вказаною постановою суду його було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 340 грн з конфіскацією знаряддя лову - сітки рибальської - 1 шт. (а. с. 15).

Відповідно до положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України вказані обставини не потребують доказування.

Згідно розрахунку розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних ресурсів за допомогою заборонених знарядь лову (сітка рибальська) на водоймі в межах смт. Вороніж Шосткинського району Сумської області ОСОБА_1 загальна сума шкоди становить 8 313 грн 00 коп. Розрахунок виконаний на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» від 21 листопада 2011 року № 1209 (а. с. 14).

Отже, факт завдання ОСОБА_1 шкоди рибному господарству України у розмірі 8 313 грн 00 коп. підтверджений протоколом № 009144 про адміністративне правопорушення ( а.с.12), описом знарядь незаконного добування (заготівлі) природних ресурсів складеним при вилученні у ОСОБА_1 сітки рибальської (а.с.13), постановою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 14 грудня 2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП України (а.с.15). Вказаним судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлений факт незаконного добування ОСОБА_1 риби, а також винність його дій.

Відповідно до ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні і у самовільному спеціальному використанні природних ресурсів. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу.

У Законі України «Про тваринний світ» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що:

- громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу (абзац п`ятий частини другої статті 10);

відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні в незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища (абзац четвертий частини другої статті 63).

Постановою КМ України від 21 листопада 2011 року № 1209 затверджені такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що для відшкодування збитків за незаконне вилучення (добування) об`єктів тваринного світу не має значення чи повернута незаконно вилучена (добута) риба у середовище свого перебування, чи ні, а тому колегія суддів відхиляє доводи відповідача, що на час складення протоколу про адміністративне правопорушення вся риба була живою, а тому на той час його діями природному середовищу жодної шкоди спричинено не було, оскільки даний факт для відшкодування шкоди за незаконний вилов риби значення немає, а підставою для нарахування шкоди заподіяної біоресурсам є встановлення саме факту їхнього незаконного добування.

Стосовно доводів апеляційної скарги, що суд першої інстанції не дослідив наявність підстав для звернення прокурора до суду з вказаним позовом в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Сумській області, та наявність або відсутність такої можливості у самої Державної екологічної інспекції у Сумській області, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі ст. 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до положень ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу.

Під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, звертатися до суду з позовом.

Згідно ч. 4 ст. 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну екологічну інспекцію у Сумській області, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України 12 грудня 2011 року № 136 (а. с. 17-23) Державна екологічна інспекція у Сумській області є територіальним органом Державної екологічної інспекції України, який діє у складі Держекоінспекції України і їй підпорядковується.

Пунктом 6.17 вказаного положення передбачено, що Державна екологічна інспекція у Сумській області може виступати позивачем та відповідачем у суді.

Отже, вказаний орган є суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого входить вирішення питання щодо вжиття заходів стягнення збитків, заподіяних навколишньому природному середовищу.

З матеріалів справи вбачається, що 14 березня 2018 року начальник Державної екологічної інспекції у Сумській області звернувся до Шосткинської місцевої прокуратури з листом щодо вжиття заходів прокурорського реагування, а саме з проханням звернутися до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 8 313 грн збитків на користь держави, оскільки територіальні органи Державної екологічної інспекції України не звільняються від сплати судового збору. А кошторисом Державної екологічної інспекції у Сумській області на 2018 рік майже не передбачається видатків на сплату судового збору, у зв`язку з чим Інспекція на разі не має фінансової можливості для пред`явлення позову до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області до ОСОБА_1 , щоб в судовому порядку стягнути з останнього заподіяну державі шкоду (9-10).

В свою чергу Шосткинська місцева прокуратура 28 вересня 2018 направила запит на адресу інспекції з метою встановлення підстав для реалізації прокурором представницьких повноважень щодо звернення до суду в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Сумській області та підтвердження таких повноважень, а саме щодо надання інформації чи вживала інспекція самостійні заходи щодо стягнення з відповідача в судовому порядку збитків, у разі невжиття таких заходів - повідомити про причини їх невжиття (а. с. 24-25).

08 жовтня 2018 року Державна екологічна інспекція у Сумській області направила відповідь на адресу Шосткинської місцевої прокуратури, в якій повідомила про відсутність фінансової можливості для самостійного звернення до суду з вказаним позовом у зв`язку з відсутністю коштів для сплати судового збору та з проханням вжити заходів представницького характеру в судовому порядку (а. с. 26).

При зверненні до суду з даним позовом заступник керівника Шосткинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Сумській області на виконання вимог ч. 4 ст. 56 ЦПК України, в позовній заяві належним чином обґрунтував, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах та надав докази не здійснення цим органом захисту інтересів держави в частині відшкодування шкоди, заподіяної незаконним виловом водних біоресурсів, у зв`язку з відсутністю коштів для сплати судового збору.

Отже, прокурором при пред`явлені позову було дотримано процедуру доведення необхідності звернення до суду з даним позовом.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування ухваленого рішення. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Відповідно до положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відносяться до малозначних справ.

Враховуючи, що ціна позову складає 8313 грн, дана справа є малозначною, а тому касаційному оскарженню відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375, 381-382 ЦПК України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 07 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: Т.А. Левченко

Судді: С.Г. Хвостик

І.В. Орлов