ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 599/316/19Головуючий у 1-й інстанції Іваницький О.Р.
Провадження № 22-ц/817/589/19 Доповідач - Хома М.В.
Категорія - 305010400
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої - Хома М.В.

суддів - Сташків Б. І., Щавурська Н. Б.,

секретар - Сович Н.А.

з участю ОСОБА_1 та його представника - адвоката Багрія Б.Є., представника ОСОБА_2 - адвоката Жеребецької І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 10 квітня 2019 року, ухвалене суддею Іваницьким О.Р. у цивільній справі №599/316/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд із вказаним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 в його користь 20 000 грн. матеріальної шкоди та 10 000 грн. моральної шкоди, а також зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, яка розташована на території села Заруддя Зборівського району Тернопільської області. Власником суміжної земельної ділянки є ОСОБА_2 . В кінці 2017 року відповідач без будь-яких дозволів органу місцевого самоврядування та екологічної служби здійснила зрізку двох дерев породи ясен, які росли на належній позивачу земельній ділянці та привласнила останні, чим порушила порушила правила добросусідства та завдала матеріальної шкоди. Крім цього, вказаними діями відповідача позивачу завдано моральної шкоди.

Рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області від 10 квітня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Вказує, що при прийнятті рішення судом не повно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, допущено порушення норм матеріального та процесуального права. Зокрема, судом не враховано, що земельна ділянка, на якій росли ясени, по спадковості переходила від одного члена родини ОСОБА_1 до іншого, а саме згідно рішення сесії Зарудянської сільської ради від 17.06. 1993 року перебувала у власності його тітки ОСОБА_3 , після смерті якої земельна ділянка перейшла у спадок матері позивача - ОСОБА_4 , а вже після смерті матері у 2013 році земельну ділянку успадкував позивач, від спадщини не відмовлявся, використовував її за цільовим призначенням, однак право власності на цю земельну ділянку з незалежних від нього причин він оформив лише у 2018 році. Допитані у суді першої інстанції свідки підтвердили, що члени сім"ї ОСОБА_2 зрізали дерева на земельній ділянці, яка перейшла позивачу у спадок, і перевезли їх до себе у господарство. Щодо розміру матеріальної шкоди, то при її визначенні слід врахувати постанову КМУ від 8.04.1999 року №559, якою встановлені такси за незаконну порізку дерев, зокрема, дерево товщиною 65 см - 4300 грн., 63 см - 4100 грн.

У відзиві представник ОСОБА_2 - адвокат Жеребецька І.О. просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Зборівського районного суд Тернопільської області від 10 квітня 2018 року - без змін. Вказує, що показаннями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 встановлено, що дерева були зрізані ОСОБА_7 , однак відповідачем у даній справі чомусь є ОСОБА_2 . Крім цього, позивачем не доведено факту приналежності йому земельної ділянки на момент зрізання дерев, а також розмір матеріальної та моральної шкоди.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 та його представника - ОСОБА_8 , які доводи апеляційної скарги підтримали, пояснення представника ОСОБА_2 - адвоката Жеребецьку О.І., яка проти задоволення апеляційної скарги заперечила та вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в їх межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що 30.11.2018 року за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,3964 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , яка розташована в с. Заруддя Зборівського району Тернопільської області. Підстава виникнення права власності - рішення Зарудянської сільської ради Зборівського району Тернопільської області №239 від 21.11.2018 року.

Із листа Зарудянської сільської ради Зборівського району Тернопільської області №45 від 13.02.2018 року вбачається, що на території земельної ділянки, яка знаходиться у користуванні ОСОБА_1 , зрізано два дерева (ясени) діаметром 65 та 63 см.

Із показань допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вбачається, що дерева були зрізані ОСОБА_7 та його зятями.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що судом не встановлено, що шкода була завдана позивачу відповідачем ОСОБА_2 , ОСОБА_1 не надав доказів, які б підтверджували суму заподіяних йому матеріальних збитків, не вказано, в чому полягає моральна шкода. Крім цього, на момент зрізання дерев у грудні 2017 року ОСОБА_1 не був власником земельної ділянки, на якій росли зрізані ясени.

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновком про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки у матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що шкода внаслідок зрізання дерев була завдана відповідачем ОСОБА_2 , остання заперечувала свою причетність до заподіяння шкоди позивачу.

Позивач не заявляв клопотань у суді першої інстанції про заміну первісного відповідача належним відповідачем чи про залучення до участі у справі в якості співвідповідачів осіб, які зрізали дерева і на яких вказали свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Отже, позов пред"явлено не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, а тому відсутні підстави для стягнення шкоди з відповідача ОСОБА_2 .

Також позивачем не було доведено у суді першої інстанції й інші обставини, які підлягають доведенню у спорі щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди, зокрема, її розмір, не надано документів, які б підтверджували право власності чи право користування позивачем земельною ділянкою станом на грудень 2017 року, коли були зрізані дерева, а також не надано доказів права власності чи права користування цією земельною ділянкою спадкодавцями позивача.

Наведення аргументів в апеляційній скарзі щодо розміру матеріальної шкоди, зокрема, посилання на постанову КМУ від 8.04.1999 року №559, якою встановлені такси за незаконну порізку дерев: дерево товщиною 65 см - 4300 грн., 63 см - 4100 грн., а також інші доводи апеляційної скарги колегія суддів оцінює критично, так як ОСОБА_2 не є належним відповідачем, а тому доводи щодо інших обставин справи не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог, пред"явлених до ОСОБА_2 .

Рішення суду першої інстанції є законним та обгрунтованим, підстав для його скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 141, 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 10 квітня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 15 липня 2019 року.

Головуюча

Судді