Номер провадження: 22-ц/813/123/19
Головуючий у першій інстанції Кисельов В.К.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Калараш А.А.,

за участю секретаря судового засідання: Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Коверги Ганни Володимирівни на рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 06 квітня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року ОСОБА_4 звернулась до Суворовського районного суду м.Одеси до ОСОБА_2 з позовом про стягнення аліментів на її користь на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі, яка з урахуванням уточнень до позовної заяви від 02.03.2018 року заявлена у розмірі 15 000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення сином повноліття, тобто до 13.07.2027 року (а. с. 95).

В обґрунтування позову, позивач зазначала, що вони з відповідачем мають спільну дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Син проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні.

Відповідач є працездатною особою, працює моряком на закордонних суднах, має гарний стан здоров"я та його матеріальне становище дозволяє сплачувати аліменти, у зв"язку з чим вона звернулася до суду.

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 06 квітня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено у повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 7500 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законодавством для дитини відповідного віку, починаючи з 18.07.2017 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник ОСОБА_2 - адвокат Коверга Ганна Володимирівна звернулася до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 06 квітня 2018 року скасувати частково та ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 2600 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.07.2017 року до досягнення сином повноліття, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Відповідач ОСОБА_2 в інтересах якого подана апеляційна скарга, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки в судове засідання не повідомив.

Представник ОСОБА_2 адвокат Коверга Г.В. в судове засідання не з'явилась, повідомлялась, надала заяву про перенесення розгляду справи, пославшись на тимчасову непрацездатність, не обґрунтувавши при цьому неможливість подання відповдіних пояснень з викладенням своєї позиції у письмовому вигляді.

Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явивлась, повідомлялась, про причини неявки суду не повідомила, надала заяву, в якій вказала, що рішення районного суду є правильним, а доводи апеляційної скарги - безпідставними. При цьому позивач просить залишити свій позов про стягнення аліментів без розгляду.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення на таких підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи;

4) порушення норм процессуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи та у випадках встановлених ч. 3 цієї статті.

Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Судова колегія виходячи з того, що справа про стягнення аліментів має обмежений строк розгляду, але при цьому розглядається в судах з липня 2017 року, в тому числі в апеляційному суді з квітня 2018 року (апеляційне провадження відкрито 11.06.2018 року), вважає, що підстави для відкладення апеляційного розгляду справи відсутні.

Явка до апеляційного суду не є обов'язковою і сторони не позбавлені права надавати відзив, заперечення або пояснення у письмовому вигляді. Тому, сама по собі неявка сторони до суду за умови розгляду справи понад розумний строк не є підставою для її відкладення.

Стягуючи з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі 7500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, суд першої інстанції виходив з того, що неповнолітня дитина проживає разом з матір'ю - ОСОБА_4, а ОСОБА_2, будучи батьком дитини, може сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Судова колегія погоджується з такими висновками районного суду і з розміром аліментів у твердій грошовій сумі, стягнутої судом на утримання дитини до досягнення нею повноліття у розмірі 7500 грн. щомісячно.

Судом встановлено, що:

- сторони мають малолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2

- відповідач є моряком та працює на судах іноземних судновласників, що підтверджується інформацією з ТОВ «ЕМ ЕС СІ Крюінг Сервісі», а також відомостями з Державної прикордонної служби України про те, що з 2013 року по 2018 рік відповідач регулярно перетинає державний кордон України з різницею у декілька місяців.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХЩ78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умови життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язку щодо дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів у тому числі на придбання рухомого та нерухомого майна, сума яких перевищує 10 кратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Виходячи з обраного позивачем способу стягнення аліментів, суд першої інстанції обґрунтовано стягнув аліменти у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Оскільки суд першої інстанції пропонував стороні відповідача надати до суду копії його контрактів, трудових договорів щодо його працевлаштування, а відповідач вказані документи до суду не представив, суд з урахуванням встановлених обставин, справедливо стягнув з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини аліменти в твердій грошовій сумі 7500 грн. щомісячно та обґрунтовано зазначив, що відповідач не надав достатньо доказів для підтвердження його неспроможності виплачувати суму аліментів у вказаному розмірі.

Судова колегія звертає увагу, що рішення суду першої інстанції перевіряється на день його ухвалення.

Прийняття апеляційним судом нових доказів можливо у виключних випадках.

В заяві до апеляційного суду представник відповідача зауважує, що відповідач на даний час перебуває на обліку у службі зайнятості і в якості доказів надає копію направлення на роботу в ТОВ «Таврія-В» на посаду продавця-консультанта від 26.12.2018 року.

При цьому, достовірних і належних доказів дати зарахування відповідача на облік до служби зайнятості в контексті порівняння з датою ухвалення оскаржуваного рішення в районному суді до суду апеляційної інстанції не надано.

Також, не надано відомостей про точний розмір доходу відповідача на час перебування його у рейсах у 2017-2018 роках до ухвалення судом оскаржуваного рішення, які б спростовували правильність висновку суду першої інстанції щодо розміру стягнутих аліментів.

Доводи апеляційної скарги, що у відповідача на утриманні перебуває непрацездатна мати, що невідомо з якого розміру доходу відповідача виходив суд, стягуючи аліменти 7500 грн., і що загальний розмір стягнення обмежений вимогами ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», є неспроможними, оскільки не спростовують висновки суду першої інстанції, які в свою чергу узгоджуються з встановленими у справі обставинами працевлаштування відповідача моряком і регулярного перебування у рейсах протягом тривалого часу на протязі останніх 5 років.

Будь-яких належних і достатніх доказів на підтвердження неможливості відповідачем сплачувати аліменти у розмірі, стягнутому судом, і про перевищення частки стягнення від загального доходу встановленої у ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» апелянтом не надано і як слідство, висновок районного суду не спростовано.

Судова колегія не вбачає підстав для залишення позову ОСОБА_4 без розгляду згідно з поданою нею заявою, оскільки позивач наділений таким правом у відповідності до ч.5 ст. 257 ЦПК України лише в суді першої інстанції до початку розгляду справи по суті.

Судова колегія не вбачає інших перебачених ст. 377 ЦПК України підстав залишення без розгляду позову ОСОБА_4 на стадії апеляційного перегляду рішення районного суду. При цьому, сама ОСОБА_4 не навела підстав для скасування рішення суду першої інстанції та заперечувала проти доводів апеляційної скарги.

Разом з тим, судова колегія звертає увагу, що судом помилково не враховано, що представником позивача 02.03.2018 року були збільшені позовні вимоги про стягнення аліментів з 7 500 грн. до 15 000 грн., і тому припустився неточності у викладенні суми заявлених вимог та висновку про задоволення позову у повному обсязі, який фактично задовольнив частково.

Проте, вказані обставини є підставою для зміни рішення районного суду в мотивувальній і резолютивній частині. В іншій частині рішення слід залишити без змін.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 383 ЦПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Коверги Ганни Володимирівни - задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 06 квітня 2018 року в мотивувальній та резолютивній частині змінити та викласти резолютивну частину рішення наступним чином.

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Одеси, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 іпн. НОМЕР_1) на користь ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженки м. Кіцкани, Республіка Молдова, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, іпн. НОМЕР_2) аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 7500 (сім тисяч п'ятсот) гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законодавством для дитини відповідного віку, починаючи із 18.07.2017 року до досягнення сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1

В решті позову - відмовити.

Допустити негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів за один місяць.

В іншій ячастині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено: 21.02.2019 року.

Головуючий: О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

А.А. Калараш