Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" червня 2019 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Рожкової О.С.,

за участю секретаря судового засідання Яковенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з реєстрації за місцем проживання, стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

12.12.2018 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою АДРЕСА_1 , зняти його з реєстраційного обліку, стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду у розмірі 6000,00 грн.

В обгрунтування позову зазначила, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . За вказаною адресою зареєстровані донька позивача ОСОБА_3 , її син та відповідач ОСОБА_2 , з яким позивач перебувала у цивільному шлюбі. ОСОБА_2 у квартирі не проживає з 16 березня 2019 року, не сплачує комунальні платежі, відмовляється виписатись добровільно. Оскільки відповідач тривалий час не проживає в квартирі та створює перешкоди власнику у здійсненні ним права користування майном, позивач просить задовольнити позов в повному обсязі.

Ухвалою судді від 25.01.2019 у справі відкрито провадження з розглядом справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання (а.с.22).

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 14.05.2019 року витребувано у Житомирському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирської області повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про реєстрацію шлюбу та про розірвання шлюбу ОСОБА_1 (а.с.37).

Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала (а.с.33).

Відповідач в судове засідання не з`явилася, відзив на позов не подала, про дату та місце судового розгляду, повідомлена належним чином (а.с.40-41).

Згідно з ч.1ст.174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.

Як встановлено, ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.1ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного

вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування квартири від 11.11.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Ширінською Л.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 2155 (а.с.34) та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23.12.2004 (а.с.36).

Згідно довідки ТОВ Управляюча компанія Полісся № 2815 від 04.12.2018 в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано 4 особи: позивач, її донька ОСОБА_3 , онук ОСОБА_4 , та ОСОБА_2 (а.с. 6).

Відповідно до довідки ТОВ Управляюча компанія Полісся № 2814 від 04.12.2018 вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований, але не проживає квартирі АДРЕСА_1 (а.с.4)

Із акту від 03.04.2019 ТОВ Управляюча компанія Полісся вбачається, що ОСОБА_2 , не проживає в квартирі АДРЕСА_1 з 16 березня 2018 року (а.с. 5).

Оскільки, відповідач не проживає у квартирі більше одного року, позивач змушена звернутися до суду за захистом свого права.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Спірні правовідносини регулюються нормами Конституції України, главами 23, 28, 32 Цивільного Кодексу України.

В силу вимог ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.

Відповідно до вимог Цивільного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), а саме ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 322 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. (ст. 379 ЦК України). Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва (ч. 1 ст. 383 ЦК України).

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як встановлено матеріалами справи та підтверджується поясненнями позивача, відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , безперервно не проживає

за місцем реєстрації більше 1 року, доказів, які б підтверджували поважність причин довготривалої відсутності, відповідачем не надано, тому за змістом ч.2 ст. 405 ЦК України у суду є підстави для визнання відповідача в судовому порядку таким, що втратив право користування ним.

Стосовно вимог позивача про зняття відповідача з реєстраційного обліку за вказаною адресою, то в цій частині позов не підлягає задоволенню, в силу положень ст. ст. 7, 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», при цьому судом враховано, що суд не наділений повноваженнями, щодо зняття з реєстраційного обліку фізичних осіб.

Не можуть бути задоволені вимоги позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 6000,00 грн. з огляду на наступне.

В силу положень ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті.

Для настання цивільно-правової відповідальності необхідна наяність наступних елементів: протиправність дій, винність дій особи, яка завдала шкоди, наявність шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між винними діями та наслідками, що настали.

Відповідно до роз"яснень викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди" під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Крім того, згідно з ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

При з`ясуванні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить.

Суду не надано будь-яких доказів на підтвердження факту заподіяння моральних страждань позивачу діями відповідача, а також розміру заявленої шкоди.

В зв`язку з необґрунтованістю і недоведеністю позовних вимог в цій частині відсутні будь-які законні підстави для їх задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-265, 279, 280-281, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

У решті позовних вимог відмовии.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом,

не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач :

ОСОБА_1

зареєстрована та проживає за адресою:

АДРЕСА_2

РНОКПП НОМЕР_1

Відповідач :

ОСОБА_2

зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_3 .

РНОКПП відсутній.

Cуддя О. С. Рожкова