Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5498/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2019 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - Позарецької С.М.,

присяжних - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

при секретарі - Семиволос І.М., Бойко Ю.О.,

за участю заявника ОСОБА_3,

представника заявника адвоката ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за заявою ОСОБА_3, заінтересовані особи: Черкаська міська рада, Черкаський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про оголошення фізичної особи померлою, -

в с т а н о в и в :

Заявник - ОСОБА_3 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із заявою про оголошення фізичної особи померлою (заінтересовані особи: Черкаська міська рада, Черкаський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області). В обгрунтування заяви вказує, що у 1998 році його мати, ОСОБА_5 (до зміни імені - ОСОБА_6), ІНФОРМАЦІЯ_1 поїхала до Республіки Італія на роботу. Перший час мати періодично навідувалася додому, щоб відвідати його та бабусю, тобто, її матір. 12 квітня 2006 року мати виписалася з квартири АДРЕСА_1 та поїхала до Риму, де у неї на той час був цивільний чоловік, з яким вона проживала. Вони спілкувалися по телефону та раз на рік-два мама їх навідувала.

Також зазначає, що у 2011 році їм стало відомо, що мати захворіла та лікарі поставили їй невтішний діагноз - рак кишківника. Повертатися в Україну на лікування вона не бажала, оскільки не вірила у позитивне лікування, не хотіла аби її бачили у такому стані та в прагненнях вилікувати - продавали наявну у них квартиру. Крім того, з її слів, йому відомо, що мати знаходилася на лікуванні в італійській благодійній організації при католицькій церкві «Карітаси», яка знаходилася в Римі. Останній раз він особисто спілкувався з матір?ю по телефону на початку 2012 року.

У березні 2012 року їм зателефонував доктор ОСОБА_7, який проживає в Римі за адресою: вулиця Буцеарі, 10, індекс: 00195 та повідомив, що ОСОБА_5 померла 04 березня 2012 року.

До того ж, у квартирі АДРЕСА_2, ОСОБА_5 не з?являлася протягом останніх 6 років, на будь-який зв?язок не виходила.

Оголошення матері померлою необхідне йому для оформлення спадщини на належну їй нерухомість.

Таким чином, просить суд, - оголосити померлою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уроженку м. Івано-Франківськ. Днем смерті ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, вважати 04 березня 2012 року.

Ухвалою суду від 10 липня 2018 року справу прийнято, відкрито провадження по справі, призначено її до судового розгляду за правилами окремого провадження. Крім того, в якості заінтересованої особи залучено Черкаську міську раду.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 пояснила, що в 1998 мати заявника поїхала до Республіки Італія на роботу. 12 квітня 2006 року ОСОБА_5 виписалася з квартири АДРЕСА_1 та поїхала до Риму, де у неї на той час був цивільний чоловік, з яким вона проживала. У 2011 році їй поставили діагноз - рак кишківника, проте, повертатися в Україну на лікування вона не захотіла, і стала лікуватись в італійській благодійній організації при католицькій церкві «Карітаси», яка знаходилася в Римі. Останній раз заявник особисто спілкувався з матір?ю по телефону на початку 2012 року. Крім того, у березні 2012 року заявнику зателефонував лікар, який проводив лікування та повідомив, що ОСОБА_5 померла 04 березня 2012 року. До того ж, у квартирі АДРЕСА_2, ОСОБА_5 не з?являлася протягом останніх 6 років, на будь-який зв?язок не виходила. Таким чином, просила задовольнити подану заяву та оголосити померлою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1; днем смерті її смерті вважати - 04 березня 2012 року. Також зазначила, що оголошення ОСОБА_8 померлою необхідне заявнику для оформлення спадщини на належну їй нерухомість.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 повністю підтримав доводи свого представника та просив задовольнити заяву у повному обсязі. Крім того, зазначив, що він звертався до благодійної організації «Карітаси» в Україні щодо надання будь-яких відомостей про свою матір, проте, йому повідомили, що вони не ведуть облік осіб, яким організація надає благодійну допомогу.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_9 (племінник ОСОБА_5В.) та ОСОБА_10 (рідна сестра ОСОБА_5В.) показали, що у 1998 ОСОБА_5 поїхала до Республіки Італія на роботу. В Україні у неї залишився син ОСОБА_3, який проживав і проживає з бабусею ОСОБА_11М.(матір»ю ОСОБА_5В.). Із ОСОБА_5 вони періодично спілкувалися по телефону. Вона ж сама їм і повідомила, що хворіє на онкологічне захворювання, проте, повертатися в Україну на лікування вона не захотіла, і стала лікуватись в італійській благодійній організації при католицькій церкві «Карітаси», яка знаходилася в Римі. Зі слів ОСОБА_11 (матір ОСОБА_10 та ОСОБА_5В.) їм стало відомо, що ОСОБА_5 померла 04 березня 2012 року в Італії. З того часу ніяких відомостей про ОСОБА_5 їм не відомо. Де саме вона похована і хто займався похованням їм також не відомо. Таким чином, за їхніми припущеннями, ОСОБА_5 померла.

В судове засідання не з?явились представники заінтересованих осіб: Черкаської міської ради та Черкаського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, надавши заяви про розгляд справи без їхньої участі. При вирішенні справи покладаються на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників справи, покази свідків, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та обєктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, 04 серпня 1957 року народилася ОСОБА_12 у м. Івано-Франківськ, що підтверджується даними свідоцтва про народження (повторне) серії І-НМ № 019409 від 01 грудня 2005 року.

Згідно свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові (серія І-СР № 002178 від 06 вересня 2000 року), ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, перемінила прізвище на ОСОБА_13.

30 червня 1993 року ОСОБА_13 розірвала шлюб з ОСОБА_14, що підтверджується даними свідоцтва про розірвання шлюбу (серія 1-СР № 006068 від 15 листопада 2005 року). Після реєстрації розірвання шлюбу їй присвоєно прізвище Лайн.

Згідно свідоцтва про зміну імені (серія 1-СР № 000378 від 09 листопада 2005 року), ОСОБА_15 змінила ім?я на ОСОБА_5.

Крім того, встановлено, що заявник ОСОБА_3 також змінював прізвище, ім.»я. Так, будучи ОСОБА_16, 28.10.1983р. народження змінив прізвище та ім.»я на ОСОБА_17 (свідоцтво про зміну імені від 13.12.2006р. актовий запис №112). Згодом, змінив ім.»я на ОСОБА_3 (свідоцтво про зміну імені від 05.05.2009 року, актовий запис №19).

Відповідно до даних паспорта громадянина України (серія НЕ номер 451664), ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, проте, 12 квітня 2006 року знялася з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

За даними свідоцтва про право власності на житло № 20763, що видане Придніпровським райвиконкомом 11 листопада 1998 року, ОСОБА_6 (вона ж ОСОБА_5В.), разом із ОСОБА_11 (мати) та ОСОБА_16 (заявник, він же ОСОБА_3В.) є співвласниками квартири № 309, що по вул.Козацька, буд. № 5 у м. Черкаси.

Між тим, згідно інформації, наданої Департаментом організаційного забезпечення Черкаської міської ради № 14127-01-21 від 15 серпня 2018 року, відповідно до адресної картки за адресою: АДРЕСА_3:

- гр. ОСОБА_6 (вона ж ОСОБА_5В.), ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована з 03 січня 1992 року по 01 жовтня 1999 року;

- гр. ОСОБА_15 (вона ж ОСОБА_5В.), ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована з 18 грудня 2002 року по 28 грудня 2005 року;

- гр. ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована з 28 грудня 2005 року по 12 квітня 2006 року.

Інформація про реєстрацію місця проживання ОСОБА_18 в органі реєстрації відсутня.

В судовому засіданні також встановлено, що ОСОБА_3 звертався у представництво благодійної організації «Карітаси» в Україні щодо надання будь-яких відомостей про свою матір ОСОБА_5, яка проходила лікування в італійській благодійній організації при католицькій церкві «Карітаси», що знаходилася в Римі, проте, йому усно було повідомлено, що організація не веде облік осіб, яким організація надає благодійну допомогу.

На адвокатський запит № 08-11/18 від 12 листопада 2018 року Посольством України в Італії надано відповідь № 6128/19-091-160 від 17 грудня 2018 року, з якої вбачається, що Посольством України в Італії не проводилася реєстрація смерті громадянки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Інформація від італійських компетентних органів до дипустанови не надходила.

За даними листа Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради № 14526-01-21 від 21 серпня 2018 року, вбачається, що до опікунської ради при виконавчому комітеті Черкаської міської ради, не надходили судові рішення про визнання ОСОБА_5/ОСОБА_12/ОСОБА_6/ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_1, недієздатною.

Як вбачається з листа Комунального закладу «Черкаський обласний психоневрологічний диспансер» № 723/01-37 від 09 серпня 2018 року, ОСОБА_5/ОСОБА_12/ОСОБА_6/ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_1, на лікуванні та під наглядом у КЗ «ЧОПНД» не перебувала.

Відповідно до інформації Черкаського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області № 7101/16.1-01.11 від 27 листопада 2018 року, за відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян, актового запису про смерть ОСОБА_5/ОСОБА_12/ОСОБА_6/ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_1, не виявлено.

Згідно приписів ч.ч. 1, 3, 4 статті 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України (глава 4 «Розгляд судом справ про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою» ЦПК України).

Правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п?яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв?язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження (ст. 47 ЦК України).

Правові наслідки появи фізичної особи, яка була оголошена померлою визначені у статті 48 ЦК України, Так, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з?явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Незалежно від часу своєї появи фізична особа, яка була оголошена померлою, має право вимагати від особи, яка володіє її майном, повернення цього майна, якщо воно збереглося та безоплатно перейшло до неї після оголошення фізичної особи померлою, за винятком майна, придбаного за набувальною давністю, а також грошей та цінних паперів на пред?явника. Особа, до якої майно перейшло за відплатним договором, зобов?язана повернути його, якщо буде встановлено, що на момент набуття цього майна вона знала, що фізична особа, яка була оголошена померлою, жива. У разі неможливості повернути майно в натурі особі, яка була оголошена померлою, відшкодовується вартість цього майна. Якщо майно фізичної особи, яка була оголошена померлою і з?явилася, перейшло у власність держави, Автономної Республіки Крим або територіальної громади і було реалізоване ними, цій особі повертається сума, одержана від реалізації цього майна.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звернено увагу суду на необхідність відрізняти оголошення фізичної особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішення припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті особи можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті.

Аналізуючи норми права, суд вважає, що підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.

Таким чином, з?ясувавши обставини справи, суд дійшов до висновку про можливість задоволення заяви ОСОБА_3 про оголошення померлою ОСОБА_5, оскільки під час розгляду справи встановлено ряд обставин, які дають підстави припускати смерть останньої. Так, встановлено, що ОСОБА_5 з 1998 року проживала в Італії. У 2011 році синові ОСОБА_3, її матері ОСОБА_11 та іншим родичам стало відомо, що ОСОБА_5 тяжко хворіла (рак кишківника). Крім того, у березні 2012 року їм повідомили з італійської благодійної організації при католицькій церкві «Карітаси», яка знаходилася в Римі, що ОСОБА_5 померла 04 березня 2012 року. Заходи, які вчинялись родичами особи щодо її пошуку, - не дали позитивних результатів знайти ОСОБА_5 Підстав вважати, що ОСОБА_5 укривається від правоохороних органів, кредиторів, тощо, з метою уникнення відповідальності, немає.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 46, 47 ЦК України, ст.ст. 19, 89, 263-265, 268, 273, 293, 294, 259 ч.6, 260, 305-308 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_3 задовольнити.

Оголосити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянку України (паспорт серія НЕ №451664, код дані відсутні), - померлою.

Днем смерті ОСОБА_5 вважати 04 березня 2012 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складений 20 лютого 2019 року.

Головуючий суддя С.М. Позарецька

Присяжні: ОСОБА_1

ОСОБА_2