Провадження № 22-ц/801/1461/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вохмінова О. С.
Доповідач:Шемета Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2019 рокуСправа № 127/26345/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М. (суддя-доповідач),

суддів Ковальчука О. В., Панасюка О. С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач(особа яка подала апеляційну скаргу) ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16 травня 2019 року, ухвалене у складі судді Вохмінової О. С. у м. Вінниця, дата складення повного тексту судового рішення 27 травня 2019 року,-

в с т а н о в и в:

18 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Позов мотивований тим, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 21 лютого 2012 року. Від спільного проживання з відповідачем у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дитина - ОСОБА_3 . Спільне життя з відповідачем не склалося, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки, свідками яких була дитина. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі. Тому просила шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення даного позову і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16 травня 2019 року позов задоволено. Розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , зареєстрований 21.02.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 234. Прізвище ОСОБА_1 залишено без змін. Постановлено стягувати з ОСОБА_2 пенсіонера, на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.10.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Вирішено питання про судові витрати.

Рішення мотивовано тим, що сторони спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, не підтримують шлюбних стосунків. В обох сторін відсутнє бажання зберегти сім`ю, за таких обставин подальше перебування в шлюбі суперечить їх інтересам, тому суд прийшов до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Фактичним місцем проживання дитини є місце проживання матері - ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 . Суд взяв до уваги стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у ОСОБА_2 двох повнолітніх дітей, ступінь участі батька у вихованні та розвитку доньки ОСОБА_4 , можливості відповідача та потреби його неповнолітньої доньки, і те, що обов`язок утримувати дитину є обов`язком обох її батьків, тому суд дійшов висновку, що аліменти в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, будуть обґрунтованими та законними.

10 червня 2019 року не погодившись з таким рішенням в частині присудження аліментів та розподілу судових витрат, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16 травня 2019 року в цій частині та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що добровільного погодження з ким буде проживати дитина між ним та дружиною не було, донька періодично проживає і з ним, і з матір`ю, окрім того він купує дитині одяг та інші речі за потреби. Також суд неправомірно стягнув з нього судовий збір на корись держави, не врахувавши що він є учасником бойових дій і звільнений від сплати судового збору.

Від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона зазначає що вона не заперечує щоб донька спілкувалася з батьком, дідусем та бабусею, інколи дитина залишається в них, однак постійне місце проживання дитини з нею в АДРЕСА_1 . Суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, тому вона просить відхилити подану апеляційну скаргу.

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

По справі встановлено наступні обставини:

- шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , був зареєстрований 21.02.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 234 (а.с. 5);

- ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_1 (а.с. 8);

- ОСОБА_1 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 із сином ОСОБА_6 та донькою ОСОБА_3 , що підтверджується актом № 10877, складеним сусідами позивача та посвідченого працівниками ТОВ «ЖЕО» (а.с. 67);

- За вказаною вище адресою дитина перебуває на обліку в КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2». ОСОБА_7 та дитиною підписана декларація із сімейним лікарем ОСОБА_8 (а.с. 66);

- участь батька ОСОБА_2 у вихованні дитини підтверджується Актом від 29.03.2019 року, що затверджений головою ОСББ «Еталон-21» (а.с. 72), а також актом від 18.04.2019 року, що затверджений головою сільської ради с. Щітки Вінницького району (а.с. 71);

- ОСОБА_2 є також батьком доньок - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка є студенткою денної форми навчання факультету мистецтв ПВНЗ «Київський університет культури» (а.с. 70, 68) та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка є студенткою факультету германської філології денної форми навчання Київського національного лінгвістичного університету (а.с. 70, 69). На утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання, за рішеннями судів ОСОБА_2 аліментів не сплачує;

- ОСОБА_2 в період з 01.10.2017 по 08.02.2018 року брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції (а. с. 74), за станом здоров`я звільнений з військової служби у відставку (а.с. 73);

- відповідач отримує пенсію, має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, що підтверджується копією посвідчення (а.с. 75), є інвалідом третьої групи (а. с. 81).

Між сторонами виник спір з приводу шлюбних відносин та обов`язку батьків утримувати дитину та його виконання. Рішення в частині розірвання шлюбу не оскаржене.

Згідно з частинами першою, другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Суд першої інстанції вірно встановив, що дитина постійно проживає з матір`ю ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , що підтверджується Актом № 10877 (а.с.67), також за цією адресою дитина перебуває на обліку в КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2, підписана декларація з сімейним лікарем ОСОБА_8 , за останній рік зареєстровано дев`ять звернень матері з приводу захворювання дитини, 26 грудня 2018 року мало місце обслуговування дитини лікарем за місцем проживання в м. Вінниці.

Дитина повинна мати одне місце проживання, вона не може одночасно постійно проживати з матір`ю та батьком, які не проживають однією сім`єю. Те що батько піклується про дитину і інколи вона залишається ночувати в нього є природнім та свідчить про належну його участь у вихованні дитини, однак не звільняє від обов`язку утримувати дитину.

Отже, доводи апеляційної скарги про те, що суд не врахував що дитина проживає і з позивачем, і з відповідачем, не спростовують вірний висновок суду першої інстанції, до якого осуд прийшов на підставі повно та всебічно встановлених фактичних обставинах справи.

Доводи апеляційної скарги про відсутність домовленості про спільне проживання дитини з матір`ю також не впливають на правильність рішення суду першої інстанції, оскільки наразі дитина живе з матір`ю, за наявності спору між батьками відповідач не позбавлений права визначити місце проживання дитини в судовому порядку.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги щодо безпідставного осягнення з нього на користь держави судового збору, є обґрунтованими: ОСОБА_2 брав участь в антитерористичній операції, за станом здоров`я звільнений з військової служби у відставку, отримує пенсію, має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових є інвалідом третьої групи. Відтак, виходячи з положень пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», відповідач звільнений від сплати судового збору, на що суд першої інстанції уваги не звернув.

У відповідності до положень частини шостої статті 141 ЦПК України, якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку. Встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, рішення Вінницького міського суду в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь держави судового збору в сумі 768, 40 грн. слід змінити, виклавши абзац шостий резолютивної частини рішення в такій редакції: «Судові витрати по справі віднести за рахунок держави», в решті рішення слід залишити без змін (ст. 374 ЦПК України) як таке що постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 375 ЦПК України).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах. За правилом пункту 1 частини другої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років в розрахунку на місяць з 1 січня 2019 року встановлений у розмірі 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Враховуючи, що положення статті 19 ЦПК України в структурі законодавчого акту розташовані серед Загальних положень цього Кодексу, суд вправі відносити справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду. При цьому, за змістом правилами пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України справи, зазначені в цьому положенні, є малозначними в силу властивостей, притаманних такій справі, виходячи з ціни пред`явленого позову та його предмета, без необхідності ухвалення окремого судового рішення щодо віднесення зазначеної справи до відповідної категорії.

З огляду на те, що апеляційна скарга подана на рішення суду у справі, ціна позову у якій, з огляду на розмір аліментів) становить менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в частині розірвання шлюбу рішення не оскаржується, то відповідно до положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України ця справа є малозначною, а тому не підлягає касаційному оскарженню (п. 2 ч. 3 с. 389 ЦПК України).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16 травня 2019 року змінити, виклавши абзац шостий резолютивної частини рішення в такій редакції:

«Судові витрати по справі віднести за рахунок держави.»

В іншій частині рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуюча підпис Т. М. Шемета

Судді: підпис О. В. Ковальчук

підпис О. С. Панасюк

Згідно з оригіналом

головуюча суддя Т. М. Шемета