ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3289/19 Справа № 211/237/18 Суддя у 1-й інстанції - Сарат Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.,

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

секретар судового засідання : Євтодій К.С.

сторони справи:

позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 22 листопада 2018 року, ухваленого суддею Сарат Н.О.у м. Кривому Розі, повний текст судового рішення складено 29 листопада 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2018 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (яке під час розгляду справи змінило назву на акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» , надалі -АТ КБ«ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що за заявою відповідача від 07 квітня 2015 року укладено кредитний договір без номера, на виконання якого ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку у розмірі 7200,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі, що відповідають діючим тарифам на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Зобов`язання за вказаним кредитним договором ОСОБА_1 .. належним чином не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 19 грудня 2017 року в сумі 69407,27грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 28477,01 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 17111,43 грн., заборгованості за пенею та комісією - 20037,53 грн., штрафу (фіксована частина) -500,00 грн., штрафу (процентна складова) -3281,30 грн., яку позивач просить суд стягнути на свою користь та понесені судові витрати.

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до АТ КБ «Приватбанк» про стягнення збитків ( реальних та упущеної вигоди ), стягнення моральної шкоди та відшкодування витрат на правову допомогу.

В мотивування заявлених вимог посилається на те, що на його ім`я відкрито кредитну картку в ПАТ КБ «ПриватБанк» та він став однією з багатьох жертв організованої злочинної групи. Просив суд стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» 69407,27 гривень матеріальну шкоду - списаних «Оплат частинами» за не вчинені дії; на автоматичне списання простроченої заборгованості; збитки з урахуванням індексу інфляції прострочення повернення стягнень оплати частинами і відсотки за використання кредитного ліміту. Крім того, йому завдана моральна шкода, яка полягає в приниженнях, що він відчуває від незаконного стягнення з нього коштів, від звинувачення його в участі в ОЗГ, від необхідності брати гроші в борг. Моральну шкоду він оцінює в розмірі 18615,00 гривень. Крім того, просить суд стягнути 10000,00 грн. витрат на правову допомогу, 10000,00 грн. витрат за висновок експерта в галузі права та 100,00 гривень за отримання роздруківки.

Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 12 квітня 2018 року первісний та зустрічні позови об`єднано в одне провадження.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 22 листопада 2018 року АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано недійсним з моменту його вчинення правочин щодо укладання договору б/н від 07.04.2015 року «оплати частинами», що є предметом даного позову, між ПАТ КБ Приватбанк та позивачем ОСОБА_1 . Застосовано наслідки недійсності правочину у вигляді зобов`язання повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання вказаних правочинів.

Стягнуто з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі 2000 грн., витрати на правову допомогу та витрати на висновок експерта в галузі права в сумі 5 000 грн., витрати за роздруківку в сумі 100 грн, та судовий збір в сумі 704,80грн та 1 762 грн.

В апеляційній скарзі представник АТ КБ «ПриватБанк» посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність рішення суду обставинам справи, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення первісних позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» та відмови в задоволенні зустрічних позовних вимог.

В мотивування доводів апеляційної скарги представник позивача зауважує, що суд не взяв до уваги, що жодних неправомірних дій зі сторони банку у відношенні ОСОБА_1 не було, тому підстави для стягнення моральної шкоди відсутні. Суд вийшов за межі заявлених позовних вимог, тому що вимоги про визнання недійсним договір б/н від 07.04.2015 рок позивачем не заявлялось. Крім того, звертає увагу, що витрати за висновок експерта в галузі права судом стягнуто в порушення вимог процесуального законодавства. ОСОБА_2 не має наукового ступеню, відсутній процесуальний документ суду про допуск до участі у справі його, як фахівця в галузі права. Також у матеріалах справи відсутні належний розрахунковий документ, який підтверджує оплату ОСОБА_1 витрат за висновок експерта в галузі права та витрат на правову допомогу. Судом при вирішенні спірного питання не враховано свідомі дії відповідача ОСОБА_1 на передачу іншим особам кредитної картки відкритої на його ім`я та персональних даних для отримання послуги «оплата частинами». Судом проігноровано, що умовами укладеного кредитного договору передбачений обов`язок клієнта не передавати карти іншим особам та повна відповідальність за всі операції, що проводяться з використанням персональних даних.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, представника позивача, який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, відповідача ОСОБА_1 та його представників, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, щоміж ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 , 04 квітня 2015 року укладено договір №б/н, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 7200 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, а відповідач у свою чергу зобов`язався погасити кредит та сплатити за його користування відсотки у розмірі встановленому тарифами кредитування.

Згідно розрахунку, наданого позивачем АТ КБ «ПриватБанк» у ОСОБА_1 станом на 19 грудня 2017 року утворилась заборгованість в сумі 69407,27грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 28477,01 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 17111,43 грн., заборгованості за пенею та комісією - 20037,53 грн., штрафу (фіксована частина) -500,00 грн., штрафу (процентна складова) -3281,30 ( а.с.5-7 том 1).

Відмовляючи АТ КБ «ПриватБанк» в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що укладений кредитний договір є недійсним, тому не породжує правові наслідки.

Задовольняючи зустрічний позов суд дійшов висновку, що в момент вчинення правочину не було волевиявлення ОСОБА_1 , він втратив контроль над своєю кредитною карткою, тому кредитний договір є недійсним. Посилаючись на положення ст.216 ЦК України, застосував наслідки недійсного правочину. Посилаючись на неправомірність дій АТ КБ «ПриватБанк» в нарахуванні відсотків по кредитному договору, та пред`явлення позову стягнув моральну шкоду. Витрати на правову допомогу та витрати за висновок експерта в галузі права.

Однак, колегія суддів не може у повному обсязі погодитися із висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

За вимогами ст.ст. 263,264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, ;що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов`язаний з`ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов`язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Проте суд першої інстанції не з`ясував у повній мірі всі обставини, які мають значення для справи, та не виконав усі вимоги цивільного судочинства, у зв`язку із чим рішення в даній справі неможна визнати законним і обґрунтованим.

Між сторонами виник спір стосовно кредитних правовідносин, які виникли в результаті використання кредитної картки відкритої на ім`я відповідача та оформлення операції «оплата частинами».

Зі змісту статей 626, 638 ЦК України слідує, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов`язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, якщо інше не встановлено і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України).

Відповідно до частини другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ч. 1 ст. 64 ЦПК України - письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Як видно з матеріалів справи банк, в підтвердження своїх позовних вимог, надав суду Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 07 квітня 2015 року, на якій міститься підпис відповідача ОСОБА_1 . Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт, що діяли на час укладання та отримання картки та витяг з умов та правил (а.с.8,9,10-24).

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Колегія суддів не може погодитися із висновками суду першої інстанції, про наявність правових підстав для визнання недійсним кредитного договору укладеного у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок та наданою в подальшому послугою «розстрочка частинами».

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Основного Закону України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Згідно із практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і докази не збирає.

За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Як видно з тексту заявлених зустрічних позовних вимог, неодноразових їх уточнень та доповнень, ОСОБА_1 не заявляв позовні вимоги про визнання недійсним з моменту вчинення правочин укладання договору б/н від 07.04.2015 року між ПАТ КБ " Приватбанк" та позивачем ОСОБА_1 «оплати частинами» та застосування наслідків його недійсності у вигляді зобов`язання повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання вказаних правочинів.

Жодного разу ні ОСОБА_1 , ні його чисельні представники не заявляли зустрічних позовних вимог, про визнання кредитного договору недійсним, та не посилались на відповідні норми законодавства.

Позовні вимоги заявлені ОСОБА_1 про стягнення збитків та безпідставно списаних, на думку заявника, коштів, що складає його упущену вигоду, збитки з урахуванням індексу інфляції та моральної шкоди.

АТ КБ " Приватбанк" на спростування заявлених зустрічних вимог та підтвердження первісного позову, надав докази укладання позивачем кредитного договору, шляхом подання заяви та отримання кредитної картки із встановленим на карту кредитним лімітом. А також, стверджував, що ОСОБА_1 вчинив дії по передачі своєї кредитної картки та персональних даних, пін- коду, особам, які скориставшись наданою інформацією оформили від імені відповідача послугу «оплата частинами», відповідальність за яку покладається виключно на відповідача Демкова В.К.

В судовому засіданні колегії суддів Демков В.К. пояснив, що передав свою платіжну картку стороннім особам, прийшовши до магазину "АРСІ" побутовохї техніки для отримання грошових коштів на лікування дружини, оскільки на той момент його кредитний ліміт становив 3500 грн., який йому не вистачало.

Отже, колегія суддів приходить до переконання, що висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для визнання недійсним укладеного 07 квітня 2015 року кредитного договору б/н із застосуванням наслідків його недійсності, є передчасними, прийнятим поза межами заявлених позовних вимог, тому рішення суду в цій частині на підставі п.п.1,3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підлягає скасуванню у зв`язку із порушенням вимог процесуального законодавства.

Що стосується заявлених АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором, колегія суддів досліджуючи письмові матеріали справи дійшла до переконання про наявність правових підстав для часткового їх задоволення.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Матеріалами справи доведено наявність між сторонами договірних зобов`язань, стосовно надання відповідачу ОСОБА_1 кредитних коштів, що кореспондує його обов`язок з їх повернення.

Відповідно до п. 1.1.1.93 Умов та правил надання банківських послуг «Оплата частинами» - сервіс з організації обслуговування та проведення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням платіжних карток, на які поширюється сервіс «Оплата частинами», з яких власник картки доручає Банку оплатити вартість товару підприємству в розмірі, зазначеному у квитанції, надрукованій на POS-терміналі під час авторизації сервіса «Оплата частинами».

Згідно до п. 2.1.1.14.2.1 Умов та правил надання банківських послуг Підтвердженням покупки за сервісом «Оплата частинами» в торгово-сервісних підприємствах є введення клієнтом в РOS-терміналі пін-коду карти, підтвердженням покупки по сервісу «Оплата частинами» в інтернет-магазині є введення клієнтом на сайті ОТП-пароля, що прийшов на фінансовий телефон клієнта.

Згідно до п. 2.1.1.14.3 Умов та правил надання банківських послуг Клієнт доручає Банку списувати грошові кошти в кількості і розмірі, зазначеному у квитанції терміналу на адресу Банку на погашення заборгованості та сплату комісії. Комісія в рамках сервісу « Оплата Частинами » стягується відповідно до тарифів, що діють у Банку на момент здійснення платежу. ОСОБА_1 правильно ввівши пін-код кредитної картки ( за його твердженням передавши його у користування третій особі) підтвердив факт покупки товару по сервісу «Оплата частинами» та факт укладення кредитного договору з АТ КБ "ПРИВАТБАНК". Укладаючи договір Позичальник приєднався до Умов та правил надання банківських послуг.

До обов`язків ОСОБА_1 , як клієнта та користувача карти входить не передавати Карти , Стікер РауРаss , ПІНи третім особам; не використовувати Карти, стікер РауРаss або нанесені на них дані у цілях, не передбачених даним Договором або, що суперечить чинному законодавству (п.п. 1.1.2.1.2. Умов і правил надання банківських послуг); вживати заходів щодо запобіганню втрати (викрадення) Карт, Стікеру РауРаss , ПіНу (персонального ідентифікаційного номеру) або інформації, нанесеної на Карту і магнітну смугу, або їхнього незаконного використання (п. 1.1.2.1.12. Умов і правил); інформувати Банк, а також правоохоронні органи про факти втрати Карти, Стікеру PayРаss , ПіНу , сім-карти мобільного телефону або отримання повідомлення про їх незаконне використання. У разі настання вищевказаних випадків необхідно звернутися до відділення Банку, або за телефонами 3700 (безкоштовно) по Україні, НОМЕР_1 (для дзвінків із-за кордону) (п.п. 1.1.2.1.13 Умов та правил).

Згідно п.п. 1.1.5.28. Умов і Правил, банк не несе відповідальності за операції, що супроводжуються правильним введенням пін-кода.

Саме держатель картки несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією, до моменту звернення Власника Карти в Банк та блокування Карти, і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки Картки в СТОП-ЛИСТ Платіжною системою, а в разі підключення до послуги "Екстрені гроші "також протягом часу блокування платіжної карти (п. 1.1.5.29 Умов і Правил).

Відповідно до п. 6 розділу VI Положення № 705 "Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням" користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк.

Картка позичальника ОСОБА_1 не була втрачена, відомості про сповіщення відповідачем банк про втрату картки відсутні, оформлення послуги «оплата частинами» відбулась із використанням картки відповідача та введенням особистого пін коду.

Колегія суддів приходить до переконання, що оформлення послуги "Оплата частинами" стало можливим у зв`язку з порушенням ОСОБА_1 . Умов та правил надання банківських послуг, а саме передачі картки третім особам та розголошення ПІН-коду, що не заперечувалось відповідачем ОСОБА_1 в судовому засіданні колегії суддів, а тому колегія суддів вважає, що саме позичальник несе відповідальність за вказані операції.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Як видно з розрахунку заборгованості за договором б/н від 07 квітня 2015 року відповідач ОСОБА_1 , активно користувався кредитними коштами, знімаючи та погашаючи кредитну заборгованість останнє погашення 25 березня 2017 року на суму 1710 грн. (а.с.6,7).

Крім того, колегією суддів досліджено виписку по картковому рахунку відповідача з якої видно, що кредитна картка на ім`я ОСОБА_1 відкрита 07 квітня 2015 року, однак першій платіж за покупку товарів із використанням сервісу «оплата частинами», з якою не погоджується відповідач вважаючи що його ввели в оману треті особи, проведено лише 23 січня 2016 року, більше ніж через півроку. До цього часу відповідач використовував кредитну карту для власних потреб (а.с. 63-71 том 1).

Колегія суддів не може погодитися із посиланням ОСОБА_1 на лист Національного Банку України від 03 травня 2019 року, в якому зазначено що заборгованість за договром "Миттєва розстрочка" наразі погашена у повному обсязі, оскільки не стосується саме заборгованості за цим кредитним договором та в межах заявлених позовних вимог. Як видно з матеріалів справи, на ім`я відповідача ОСОБА_1 у АТ КБ "ПриватБанк" відкрито чотири карткових рахунки (а.с.87-89 том 1).

Як до оформлення угоди придбання товару за допомогою сервісу «оплата частинами», так і після її оформлення, відповідач активно користувався кредитними коштами, використовуючи для покупки товарів, знімаючи готівку в банкоматі, та поповнюючи картку готівкою у відділенні, що доводить факт обізнаності відповідача про умови кредитного договору та свідоме використання кредитних коштів та погашення платежів тривалістю більше ніж два роки, після укладання угоди. Лише у березні 2018 року після звернення до суду АТ КБ «ПриватБанк» із позовом про повернення кредитних коштів, звернувся до суду із зустрічним позовом про стягнення збитків. Оскільки, позовні вимоги по зустрічному позову ОСОБА_1 є похідними від доведеності недійсності укладеного договору, а відповідні позовні вимоги не було заявлено, у передбаченому законом порядку, колегія суддів приходить до переконання про передчасність задоволення судом першої інстанції зустрічних позовних вимог ОСОБА_1

Що стосується заявлених відповідачем ОСОБА_1 зустрічних позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення збитків ( реальних та упущеної вигоди ), стягнення моральної шкоди та відшкодування витрат на правову допомогу, колегія суддів вважає їх недоведеними та передчасними.

В мотивування заявлених вимог ОСОБА_1 посилався, що кошти списані з його кредитного карткового рахунку на виконання послуги «оплата частинами», є його збитками, в розумінні ст.22 ЦК України.

Проте, колегія суддів не може погодитися із таким твердженням відповідача та його представника.

Оскільки колегія суддів дійшла висновку, що внаслідок саме винних дії відповідача ОСОБА_1 , які виразилися у передачі ним третім особам, яких притягнуто до кримінальної відповідальності, кредитної картки відкритої на його ім`я та повідомлення ним своїх персональних даних та пін- коду картки, за допомогою чого було проведено послугу «оплата частинами» та проведено списання кредитних коштів, відсутні підстави для стягнення збитків з АТ КБ «ПриватБанк». Відповідальність за списані з кредитного рахунку кошти несе власник рахунка ОСОБА_1 .

Тому, зустрічні позовні вимоги, в частині стягнення моральної шкоди, витрат на правову допомогу та витрати на висновок фахівця в галузі права, як похідні, від заявлених позовних вимог, також задоволенню не підлягають, за їх недоведеністю.

Крім того, колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги представника позивача, що висновок представника ОСОБА_2 не можна вважати висновком експерта фахівця в галузі права, за який судом стягнуто на користь ОСОБА_1 5000 грн., тому що даний висновок суду першої інстанції не відповідає вимогам процесуального законодавства.

Так згідно положення ч.1 ст.73 ЦПК України, як експерт з питань права може залучатися особа, яка має науковий ступінь та є визнаним фахівцем у галузі права. Рішення про допуск до участі в справі експерта з питань права та долучення його висновку до матеріалів справи ухвалюється судом.

Як видно у матеріалах справи відсутні процесуальні рішення суду першої інстанції стосовно залучення ОСОБА_2 до участі у справі, як експерта в галузі права, а також приєднання його висновку. Як і відсутні докази наукового ступеня ОСОБА_2 , який склав та підписав висновок, та докази в підтвердження визнання його фахівцем у галузі права, що виключає підстави для стягнення коштів за наданий ним висновок та урахування його, при вирішенні спірного питання.

На підставі викладеного, колегія суддів прийшла до переконання, що рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 22 листопада 2018 року ухвалено із порушенням норм матеріального та процесуального законодавства, тому згідно положення п.п.1,3,4. ч.1 ст.376 ЦПК України підлягає скасуванню та ухваленню нового рішення про часткове задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 та стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором б/н від 07 квітня 2015 року за період 07 квітня 2015 року по 19 грудня 2017 року в сумі 32438,58 грн., з яких : 30256,74 грн.- заборгованість за кредитом, 2134,66 грн. - заборгованість за відсотками.

Крім того, слід ухвалити нове рішення про відмову ОСОБА_1 в задоволенні зустрічного позову до АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення збитків ( реальних та упущеної вигоди ), стягнення моральної шкоди та відшкодування витрат на правову допомогу.

Згідно положення ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача.

Як видно з матеріалів справи, при зверненні до суду із позовом АТ КБ «ПриватБанк» сплачений судовий збір у сумі 1762 грн. Згідно ухвали Дніпровського апеляційного суду за розгляд апеляційної скарги сплачено судовий збір в сумі 4757,40 грн. за вимоги первісного та зустрічного позову.

У зв`язку із тим, що позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково, тому з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам в сумі 3046,94 грн., згідно розрахунку ( 6519,40х32438,58/69407,27).

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 22 листопада 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 07 квітня 2015 року за період 07 квітня 2015 року по 19 грудня 2017 року в сумі 32438,58 грн., з яких : 30256,74 грн.- заборгованість за кредитом, 2134,66 грн. - заборгованість за відсотками.

В задоволенні іншої частини позовних вимогАкціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» витрати зі сплати судового збору в сумі 3046,94 грн.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення збитків ( реальних та упущеної вигоди ), стягнення моральної шкоди та відшкодування витрат на правову допомогу - відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 05 липня 2019 року.

Головуючий:

Судді: