Справа № 0915/2671/12
Провадження № 22-ц/4808/1171/19
Головуючий у 1 інстанції Гургула В. Б.
Суддя-доповідач Бойчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого Бойчука І.В.,

суддів Девляшевського В.А., Фединяка В.Д.,

секретаря Бойчука Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профкапітал» адвоката Бут Надії Анатоліївни про заміну сторони у виконавчому листі та видачу дубліката виконавчого документа у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» в особі Івано-Франківської філії ПАТ «Західінкомбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профкапітал» адвоката Бут Надії Анатоліївни на ухвалу Тисменицького районного суду від 12 липня 2019 року під головуванням судді Гургули В.Б. у м. Івано-Франківську

в с т а н о в и в:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профкапітал» адвокат Бут Н.А. звернувся до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому листі та видачу дубліката виконавчого документа.

Ухвалою Тисменицького районного суду від 12 липня 2019 року заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профкапітал» задоволено частково.

Замінено сторону стягувача у виконавчому листі, виданому Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області від 27.12.2012 року №0915/2671/12 про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 29741,08 грн. та 297,41 грн. судових витрат з Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» на нового стягувача (процесуального правонаступника) Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профкапітал». В задоволенні інших вимог заяви відмовлено.

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Профкапітал» не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції подав апеляційну скаргу в якій зазначає, що суд першої інстанції прийняв оскаржувану ухвалу без повного з`ясування обставин, що мають значення для справи, висновки які були покладені в основу не відповідають обставинам справи, що призвело до неправильного застосування норм матеріального та процесуального права. Вважає, що ухвала підлягає скасуванню в частині відмови у видачі дубліката виконавчого листа.

Апелянт зазначає, що не зрозуміло на якій підставі судом вирішувалось питання про поновлення строків, оскільки заявником в прохальній частині заяви не ставилось питання про поновлення строків для пред`явлення виконавчого документа та не подавались будь-які окремі заяви про поновлення строків.

Апелянт вважає, що судом не повно з`ясовано обставини справи та не застосовано необхідні норми ЗУ «Про виконавче провадження». Апелянт зазначає, що стягувачем не порушено строків для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Апелянт зазначає, що судом було встановлено, що виконавчий документ знаходився на виконанні до 18.12.2018 року та був повернутий стягувачу, отже строк пред`явлення повторного до виконання починається з 18.12.2018 та закінчується 18.12.2021 року. Тому стягувачем не пропущено строків для виконання виконавчого листа до виконання.

Апелянт також, не погоджується з тим, що суд зазначив що заявником не надано належних та допустимих доказів втрати виконавчого листа.

Всупереч вказаним твердженням суд посилався на наявні в матеріалах справи докази. Однак судом першої інстанції не ставилось питання про допустимість або неналежність доказів поданих стороною. Заявником було подано лист який містив інформацію щодо предмета доказування.

Апелянт вважає, що зазначені обставини доводять необґрунтованість відмови в задоволенні вимог заявника та наявності підстав для скасування такого судового рішення.

Просить скасувати ухвалу в частині відмови у видачі ТОВ «Фінансова компанія «Профкапітал» дублікату виконавчого листа та ухвалити в цій частині нове рішення, яким вимоги заяви задовольнити.

У судове засідання сторони не з`явився, про причини неявки не повідомили, хоча про день, місце та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи є їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду апеляційної скарги апеляційним судом по суті.

Вислухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02.11.2012 року Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області було розглянуто цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» заборгованість в розмірі 29741,08 грн. та 297,41 грн. судових витрат.

27.12.2012 року Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області було видано виконавчий лист №0915/2671/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» заборгованості в розмірі 29741,08 грн. та 297,41 грн. судових витрат.

Після видачі виконавчого листа від 27.12.2012 року №0915/2671/12 ПАТ «Західінкомбанк» набула статусу стягувача, а ОСОБА_1 статусу боржника.

При перевірці заявником інформації з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень було встановлено, що постановою про повернення виконавчого документа стягувачу від 18.12.2018 року по виконавчому провадженні №53626243 головним державним виконавцем Тисменицького РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області було повернуто виконавчий лист Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 27.12.2012 року №0915/2671/12 стягувачу.

22.01.2019 року відбувся аукціон з продажу прав вимог ПАТ «Західінкомбанк» за кредитним портфелем - Лот №F44GL37362. Згідно з протоколом від 22.01.2019 року №UA-EA-2018-12-29-000001-b переможцем аукціону стало ТОВ «Фінансова компанія «ПРОФКАПІТАЛ». За результатами аукціону між ПАТ «Західінкомбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «ПРОФКАПІТАЛ» було укладено договір №2018-12-29-000001-9 про відступлення прав вимоги від 15.02.2019 року. В додатку №170 до даного договору вказано, що ПАТ «Західінкомбанк» відступив, а ТОВ «Фінансова компанія «ПРОФКАПІТАЛ» набула право вимоги до ОСОБА_1 .

ПАТ «Західінкомбанк» заявнику оригінал виконавчого листа Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 27.12.2012 року №0915/2671/12 не передав. У зв`язку із чим ТОВ «Фінансова компанія «ПРОФКАПІТАЛ» зверталось до ПАТ «Західінкомбанк» з листом від 05.03.2019 року №050319/3 з вимогою надати оригінал виконавчого листа Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 27.12.2012 року №0915/2671/12 або повідомити про його місцезнаходження.

15.03.2019 року листом №15/03/19-3 ПАТ «Західінкомбанк» повідомило ТОВ «Фінансова компанія «ПРОФКАПІТАЛ», що оригінал виконавчого листа Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 27.12.2012 року №0915/2671/12 не був переданий ТОВ «Фінансова компанія «ПРОФКАПІТАЛ» при укладанні договору №2018-12-29-000001-9 про відступлення прав вимоги від 15.02.2019 року у зв`язку із його втратою та до виконання з 18.12.2018 року до органів державної виконавчої служби банком не пред`являвся.

Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Згідно з ч. 2 ст. 442 ЦПК України заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України підставою правонаступництва у виконавчому провадженні є правонаступництво в матеріальних (майнових) правовідносинах, тобто перехід суб`єктивних майнових прав чи обов`язків від одного суб`єкта майнових правовідносин до іншого на підставі відповідного договору.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Згідно з ч. 5. ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Із змісту п.п. 17.4 п.1 Перехідних положень ЦПК України вбачається, що у разі втрати виконавчого документа саме суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Видача дубліката виконавчого листа взаємопов`язана із визначеним Законом України «Про виконавче провадження» строком для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 ЦПК України, замість втраченого оригіналу виконавчого листа, суд, який видав виконавчий лист, має право за заявою стягувача або подання державного виконавця видати його дублікат.

Судом встановлено, що заявником не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що оригінал виконавчого листа було втрачено, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, зробив правильний висновок про відмову у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа.

Аргументи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанцій, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині судового рішення, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки.

Доводи скарги представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профкапітал» про те, що відмова у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа фактично позбавляє банківську установу права на виконання судового рішення, колегія суддів відхиляє, оскільки дублікат виконавчого листа видається у разі втрати його оригіналу на підставі доказів, що підтверджують його втрату. Такі докази у матеріалах справи відсутні.

Однак, заслуговують на увагу доводи апелянта щодо зайво наведених в оскаржуваній ухвалі мотивів та посилань суду на вимоги ст. 433 ЦПК України про пропуск заявником строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки заявником у заяві не ставилося питання про поновлення таких строків. З огляду на обґрунтованість апеляційної скарги у цій частині, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність виключення цих посилань з мотивувальної частини ухвали. В решті оскаржувана ухвала є такою, що постановлена судом з додержанням вимог матеріального та процесуального права, тому її слід залишити в силі.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Апеляційний суд приходить до переконання, що оскаржувана ухвалу слід змінити з вищенаведених підстав, а в решті залишити в силі, оскільки її постановлено з додержанням вимог закону. Доводи апеляційної скарги щодо неправильного вирішення судом заяви в частині відмови у видачі дублікату виконавчого документа не спростовують її обґрунтованості та законності. Підстав для скасування ухвали з мотивів, наведених у апеляційній скарзі, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профкапітал» адвоката Бут Надії Анатоліївни задовольнити частково.

Ухвалу Тисменицького районного суду від 12 липня 2019 року змінити.

Виключити з мотивувальної частини ухвали мотиви та посилання про пропуск заявником строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

В решті ухвалу Тисменицького районного суду від 12 липня 2019 року залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її підписання і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено і підписано 10 вересня 2019 року.

Судді: І.В. Бойчук

В.А. Девляшевський

В.Д. Фединяк