Справа № 283/159/19
провадження №2/283/242/2019
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

(заочне)

21 лютого 2019 року Малинський районний суд Житомирської області у складі: під головуванням судді Ярмоленка В.В., з секретарем судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Малині в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини та на своє утримання, -

ВСТАНОВИВ:

позивач просить стягувати з відповідача, як батька їхньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку щомісячно на своє утримання до досягнення ОСОБА_4 трирічного віку, посилаючись на те, що ОСОБА_3 разом з позивачем не проживає, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, їх життям не цікавиться, а тому просить стягувати з відповідача кошти в примусовому порядку.

Позивач в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити.

Відповідач до суду не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належно, будь-яких заяв клопотань, відзиву на позов не надав.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, та вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 03.09.2016 року Малинським районним відділом державної реєстрації актів громадянського стану Малинського району Житомирської області від якого мають дочку, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач, проживаючи окремо та будучи працездатним, ухиляється від виконання обовязку по утриманню дитини, яка проживає разом з матірю та повністю знаходиться на її утриманні, чим ставить позивача в скрутне матеріальне становище.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до розяснень, викладених у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 05.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Частина 4 ст. 84 СК України передбачає, що право на утримання дружина має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Враховуючи спільний обов'язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття, визначений ст. 180 СК України, всі перелічені в сукупності обставини, дають підстави для покладення на відповідача обовязку сплачувати аліментина на дитину в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.01.2019 року та до досягнення нею повноліття, та 1/6 частини заробітку щомісячно на утримання позивачки, починаючи з 21.01.2019 року по 25.04.2021 року.

Визнання позову відповідачем не суперечить правам та інтересам третіх осіб.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 81, 83, 247, 265,280-284 Цивільного процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

позов ОСОБА_2 задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_5 -

аліменти на утримання дитини, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, - в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.01.2019 року та до досягнення нею повноліття.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_5 -

на утримання позивача, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, - в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 21.01.2019 року по 25.04.2021 року.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3 - 768 гривень 40 копійок судового збору на користь держави.

Позивач може оскаржити заочне рішення суду в загальному порядку.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя