справа № 489/849/19
провадження №2-о/489/46/19
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

19 лютого 2019 року м. Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Коваленко І.В., який є головуючим у справі, розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1, заінтересовані особи: Департамент соціального захисту населення Миколаївської облдержадміністрації, Громадська організація «Миколаївська обласна організація Всеукраїнського товариства політичних вязнів і репресованих», про встановлення факту примусового вивезення до Німеччини,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною заявою в які просить встановити факт вивезення його разом із сімєю німецькою владою з України до Німеччини в 1944 році.

Згідно частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини 3 статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Звернення до суду здійснюється, зокрема, шляхом предявлення позову, форма і зміст якого повинні відповідати вимогам статей 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до частини 3 статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви (пункт 8); підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав (пункт 10).

Крім того, за вимогами частини 1 статті 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, а за положеннями частини 5 цієї статті зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Відповідно до положень статті 95 наведеного Кодексу письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Між тим, вказаних вимог процесуального закону заявником не дотримано.

Так, в заяві не вказано щодо наявності у заявника або іншої особи оригіналів письмових, що додано до заяви, а додані до заяви копії документів не підтверджені підписом заявника із зазначенням дати такого засвідчення на відповідність їх оригіналу. Також, відсутнє підтвердження заявника про те, що ним не подано іншої заяви з тим самим предметом та з тих самих підстав

За таких обставин, позовна заява на підставі частини 1 статті 185 ЦПК України підлягає залишенню без руху із встановленням заявнику строку для усунення виявленого недоліку.

Керуючись статтями 185, 260, 294, 353 ЦПК України,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту примусового вивезення до Німеччини - залишити без руху.

Встановити заявнику десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення вказаного в ній недоліку.

Розяснити, що відповідно до частини 3 статті 185 ЦПК України, якщо заявник не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважаться неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.В.Коваленко