Справа № 456/1469/19
Провадження № 2/456/947/2019
РІШЕННЯ

іменем України

14 червня 2019 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бучківської В. Л. ,

при секретарі Березіній Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дідушицької сільської ради Стрийського району Львівської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому проситьвизнати за ним право власності на земельні ділянки площею 1,43 га з цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт на право приватної власності на землю НОМЕР_1 та 0,8571 га з цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт на право приватної власності на землю НОМЕР_2 , в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування позову покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його баба ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, а самеземельні ділянки площею 1,43 га та 0,8571 га. Її чоловік ОСОБА_2 проживав разом з нею та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тобто фактично спадщину прийняв, однак документально не оформив. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно: земельні ділянки площею 1,43 га та 0,8571 га. 22.01.2013 ОСОБА_2 в Дідушицькій сільській раді Стрийського району Львівської області склав заповіт, яким зробив розпорядження на випадок своєї смерті про те, що все майно, де б воно не було і з чого воно б не складалось він заповів внуку ОСОБА_1 . Він звернувся до нотаріуса із заявою про оформлення спадщини, однак йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, а тому він змушений звернутись до суду за захистом своїх прав.

Представник позивача адвокат Мундяк М.М. в судовому засіданні просить позов задоволити. Пояснив суду, що після смерті діда ОСОБА_2 , позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом, однак, звернувшись до Стрийської державної нотаріальної контори з метою видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, йому було відмовлено у видачі такого на спадкове майно, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів.

Представник відповідача Дідушицької сільської ради Стрийського району Львівської області, в судове засідання не з`явився, подав на адресу суду заяву, в якій просить розглянути дану справу за відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1ст.2 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд, за правилом ч.1 ст.13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 15, 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується долученою до матеріалів справи копією свідоцтва про смерть, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у віці 83 роки, про що 16.02.2011 зроблено відповідний актовий запис №10 та Дідушицькою сільською радою Стрийського району Львівської області видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 /а.с. 14/.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого Дідушицькою сільською радою Стрийського району Львівської області, ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_2 у віці 96 років /а.с. 9/.

Згідно з копією державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 , такий видано ОСОБА_2 на підставі розпорядження голови Стрийської райдержадміністрації №534 від 31.08.2001 про те, що йому передано у приватну власність земельну ділянку 0, 8571 га, яка розташована на території Дідушицької сільської ради Стрийського району Львівської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва /а.с. 7/.

Згідно з копією державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 , такий видано ОСОБА_2 на підставі розпорядження голови Стрийської райдержадміністрації №534 від 31.08.2001 про те, що йому передано у приватну власність земельну ділянку 1, 4300 га, яка розташована на території Дідушицької сільської ради Стрийського району Львівської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва /а.с. 8/.

Відповідно до заповіту, посвідченого 22.01.2013 юристом Дідушицької сільської ради Стрийського району Львівської області ОСОБА_4 , ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробив наступне розпорядження: все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право заповідає ОСОБА_1 /а.с. 10/.

Згідно з довідками №3280 та №3281 від 06.12.2017, виданими виконавчим комітетом Дідушицької сільської ради Стрийського району Львівської області, ОСОБА_3 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 були зареєстровані та проживали за адресою: АДРЕСА_1 /а.с. 12-13/.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 , судом підлягають застосуванню наступні норми законодавства.

Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ст.ст.1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Так, згідно з відповіді №287/01-16, приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Палінської О.В., встановлено факт звернення позивача до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 та відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно /а.с. 11/.

Відповідно до листа завідувача Стрийською державною нотаріальною конторою Костур У.Т., який надійшов на адресу суду 13.06.2019 за вх. №10449, суд проінформовано, що за даними алфавітних книг обліку спадкових справ з 2003 р. по 2019 р., не заводилась спадкова справа та із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, після смерті ОСОБА_3 15.02.2011 та ОСОБА_2 27.11.2015 ніхто не звертався.

Стаття 41 Конституції України зазначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно зі ст.ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, враховуючи свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права; те, що позивач оформити право на частину спадкового майно (земельні ділянки), в нотаріальному порядку не має можливості у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину; представник відповідача позовні вимоги визнав та проти задоволення позову не заперечив, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим, підставним та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 259, 263, 264, 265, 268, 272 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Дідушицької сільської ради Стрийського району Львівської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 право власності на земельну ділянку, площею 1,4300 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 та земельну ділянку 0, 8571 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акта серії НОМЕР_2 , які розташовані та території Дідушицької сільської ради Стрийського району Львівської області, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя В. Л. Бучківська

Повний текст судового рішення

виготовлено 19 червня 2019 року.