Провадження №2/200/2257/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2019 р. суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Єлісєєва Т.Ю. розглянувши цивільну справу в порядку спрощеного провадження за позовом Комунального підприємства «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради, ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись в суд з вказаним позовом. В позові посилаються на те, що КП «Жилсервіс-5» ДМР є балансоутримувачем будинку №22 по вул.Вознесенській в м.Дніпро. У кімнатах гуртожитку №4, 5, 6 зареєстрований ОСОБА_2, який більше 6 місяців не проживає у гуртожитку. ОСОБА_2 не є членом родини ОСОБА_1, яка проживає у вказаних кімнатах гуртожитку, сплачуючи при цьому комунальні послуги за усіх зареєстрованих осіб. ОСОБА_1 не може скористатись правом на приватизацію кімнати у гуртожитку, оскільки на спірній житловій площі зареєстрований ОСОБА_2

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.11.2018 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного провадження.

Відповідачеві було запропоновано надати відзив на позов, але від нього відзиву на позов не надано.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Судом встановлено, що КП «Жилсевіс-5» є балансоутримувачем будинку №22 по вул.Вознесенська в м.Дніпрі.

Згідно довідки №167 від 05.11.2018 року, виданої КП «Жилсервіс-5» ДМР, у кімнатах гуртожитку №4,5,6 по вул.Вознесенська, 22 в м.Дніпрі зареєстровані позивач ОСОБА_1, її син ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2, який не перебуває у родинних відносинах з позивачем.

Факт не проживання відповідача у кімнатах гуртожитку підтверджується Актами від 22.02.2018 року, 06.05.2018 року та 10.10.2018 року.

В Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом.

В силу ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України зобов'язаний протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.

Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає доказаним факт не проживання відповідача ОСОБА_2 у спірних кімнатах гуртожитку більш ніж шість місяців без поважних причин, відповідач не цікавиться кімнатами, як житлом, не приймає участі у сплаті комунальних послуг та у їх утриманні, тому його слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням у кімнатах гуртожитку №4,5,6 по вул.Вознесенська, 22 в м.Дніпрі.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням задоволення позову в повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1762 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст. 3,4,11-13,81,209,265,268,274,280,282 ЦПК України, суддя, -

В И Р І Ш И В:

Позов Комунального підприємства «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради, ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням у кімнатах гуртожитку №4,5,6 по вул.Вознесенська, 22 в м.Дніпрі та зняти ОСОБА_2 з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, 49000, м.Дніпро, вул.Возгнсенська, 22, кім.4,5,6) судовий збір у розмірі 1762 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено сторонами шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Суддя Єлісєєва Т.Ю.