Провадження № 2/761/1331/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

03 червня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Смігунові В.В.,

за участі представника позивача: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

04.05.2018 року до суду надійшла зазначена позовна заява, яка була розподілена на суддю Рибака М.А..

В зв`язку із закінченням п`ятирічних повноважень судді Рибака М.А. на підставі розпорядження керівника апарату суду від 31.01.2019 року справа надійшла в провадження судді Притули Н.Г.

В позовних вимогах позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в розмірі 166 875,00 грн. за борговою розпискою від 13.01.2018 року.

Вимоги обгрунтовані тим, що 13.01.2018 року ОСОБА_3 під розписку отримав від ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 3 500,00 доларів США, а також 75 000,00 грн. та зобов`язався їх повернути до 13.03.2018 року.

Як зазначає позивач, відповідач не повернув кошти у строки зазначені в розписці.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на заявлені вимоги до суду не надійшов.

Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалив про заочний розгляд справи.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, вислухавши представника позивача, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 13.01.2018 року ОСОБА_3 позичив у ОСОБА_2 суму 3 500 доларів США та 75 000,00 грн. та зобов`язувався повернути до 13.03.2018 року, про що написав розписку.

Як зазначив представник позивача в судовому засіданні, відповідач не виконав свої зобов`язання та борг не повернув.

Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму) позики. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Відповідно до частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Гривня є законним платіжним засобом на території України.

Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (частини перша, друга статті 192 ЦК України).

Такі випадки передбачені статтею 193, частиною четвертою статті 524 ЦК України, Законом України від 16 квітня 1991 року № 959-XII «Про зовнішньоекономічну діяльність», Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», Законом України від 23 вересня 1994 року № 185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

Згідно зі статтею 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Отже, гривня як національна валюта вважається єдиним законним платіжним засобом на території України.

Разом з тим частина друга статті 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

Відповідач в судове засідання не з`явився, не надав доказів що вказану в розписці суму коштів він повернув.

Отже, так як в судовому засіданні встановлено, що відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання та не повернув в строки, визначені в розписці кошти, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 3 500,00 доларів США, що за курсом НБУ станом на 18.04.2018 року становить 91 290,06 грн. (100 доларів США = 2608,2873 грн.) та 75 000,00 грн., а всього 166 290,06 грн.

Крім того, на підставі положень статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.525,526, 599, 1048, 1054 ЦК України, ст.ст.4, 77-81, 141, 263, 265, 280-283, 352, 354 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) про стягнення коштів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 кошти в розмірі 166 290 (сто шістдесят шість тисяч двісті дев`яносто) гривень 06 копійок та судовий збір в розмірі 1662,90 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 12 червня 2019 року

Суддя: Н.Г.Притула