№ 412/8102/2012
провадження 4-с/201/28/2019
УХВАЛА

22 лютого 2019 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюк О.А., ознайомившись з матеріалами скарги скаржника: Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1», орган (дії), бездіяльність якого оскаржується: відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (державний виконавець Ріга М.М., заінтересована особа: ОСОБА_2, про визнання дій незаконними та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Скаржника: ПАТ ОСОБА_1» звернулося до суду зі скаргою, орган (дії), бездіяльність якого оскаржується: відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (державний виконавець Ріга М.М., заінтересована особа: ОСОБА_2, про визнання дій незаконними та скасування постанови.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 4 статті 127 ЦПК України одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Згідно ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Перевіривши матеріали скарги, а також оцінивши надані і добуті докази, вважаю за необхідне вищевказану скаргу залишити без розгляду, оскільки її було подано після закінчення строку встановленого ЦПК України, так як вказаний строк обчислюється з моменту коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, однак як вбачається з матеріалів справи, заявник повинний був дізнатися про можливі порушення його прав та законних інтересів, крім того слід звернути увагу, що постанову яку оскаржує заявник була постановлена державним виконавцем ще 22 серпня 2018 року, однак з вказаною скаргою ПАТ ОСОБА_1» звернулося до суду лише у лютому 2019 року, тобто з значним пропуском встановленого законом строку, також слід зазначити, що заявником не було заявлено клопотання про поновлення вказаного строку, що в свою чергу позбавляє суд вирішити вказане питання.

При прийнятті такого рішення, мною також враховане те, що заявник, будучи обізнаним про наявність рішення суду, яке набрало законної сили, мав змогу самостійно на сайті Міністерства юстиції України у вільному доступі в розділі Автоматизована система виконавчого провадження та Єдиний реєстр боржників переглядати інформацію про наявність (відсутність) відкритих виконавчих проваджень їх стан та вчасно звернутися до виконавчої служби у разі неотримання копію відповідної постанови, а тому не можуть бути взяті до уваги посилання заявника, що йому не було відомо про дії та рішення державного виконавця, так як останнє спростовуються вищенаведеним і нічим обєктивно не підтверджуються, в звязку з чим у суду відсутні передбачені законом підстави для поновлення зазначеного строку, оскільки останній про це клопотання у встановленому законом порядку не заявляв.

Також слід зазначити, що відповідно до п. 16 постанови № 3 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути розяснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Розяснити заявнику, що залишення скарги без розгляду не перешкоджає повторному зверненню із вказаною скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її залишення без розгляду та повернути заявнику.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

На підставі викладеного, керуючись ч. 5 ст. 185, ст. ст. 126-127, 258-261, 353, 449 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу скаржника: Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1», орган (дії), бездіяльність якого оскаржується: відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (державний виконавець Ріга М.М., заінтересована особа: ОСОБА_2, про визнання дій незаконними та скасування постанови залишити без розгляду та повернути заявнику.

Розяснити Публічному акціонерному товариству ОСОБА_1», що залишення скарги без розгляду не перешкоджає повторному зверненню із вказаною скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її залишення без розгляду.

Ухвала набрала законної сили 22 лютого 2019 року.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня проголошення ухвали

Суддя