Справа № 359/3287/18
Провадження № 2/359/347/2019
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

13 лютого 2019 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Муранова-Лесів І. В., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Уралтрубопровод», третя особа : директор ТОВ «Уралтрубопровод» ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди за порушення строків виплати заробітної плати,-

встановив:

27.04.2018 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла вище зазначена позовна заява, в якій позивач просить : стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі за 2013-2016 роки в сумі 616 750 російських рублів та відшкодування витрат на проїзд до місця виконання трудового договору на суму 12 180 російських рублів, а всього грошові кошти в загальній сумі 628 930 російських рублів та в рахунок відшкодування моральної шкоди грошові кошти на загальну суму 100 000 російських рублів.

Ухвалою від 13.07.2018 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до судового засідання (а. с. 67-68).

Постановою Київського апеляційного суду від 10.12.2018 ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13.07.2018 скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Вивчивши матеріали цивільної справи, викладені в ухвалі Київського апеляційного суду доводи, приходжу до висновку, що позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ст. 8 КЗпП трудові відносини громадян України, які працюють за її межами, а також трудові відносини іноземних громадян, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях України, регулюються відповідно до Закону України "Про міжнародне приватне право".

Частиною 1 ст. 52 Закону України «Про міжнародне приватне право», до трудових відносин застосовується право держави, у якій виконується робота, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Згідно ст. 53 Закону, трудові відносини громадян України, які працюють за кордоном, регулюються правом України в разі, якщо: 1) громадяни України працюють у закордонних дипломатичних установах України; 2) громадяни України уклали з роботодавцями - фізичними або юридичними особами України трудові договори про виконання роботи за кордоном, у тому числі в їх відокремлених підрозділах, якщо це не суперечить законодавству держави, на території якої виконується робота; 3) це передбачено законом або міжнародним договором України.

Крім того відповідно до ч. 1 ст. 76 Закону, суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: 1) якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону; 2) якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача; 3) у справах про відшкодування шкоди, якщо її було завдано на території України; 4) якщо у справі про сплату аліментів або про встановлення батьківства позивач має місце проживання в Україні; 5) якщо у справі про відшкодування шкоди позивач - фізична особа має місце проживання в Україні або юридична особа - відповідач - місцезнаходження в Україні; 6) якщо у справі про спадщину спадкодавець у момент смерті був громадянином України або мав в Україні останнє місце проживання; 7) дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України; 8) якщо у справі про визнання безвісно відсутнім або оголошення померлим особа мала останнє відоме місце проживання на території України; 9) якщо справа окремого провадження стосується особистого статусу або дієздатності громадянина України; 10) якщо справа проти громадянина України, який за кордоном діє як дипломатичний агент або з інших підстав має імунітет від місцевої юрисдикції, відповідно до міжнародного договору не може бути порушена за кордоном; 11) якщо у справі про банкрутство боржник має місце основних інтересів або основної підприємницької діяльності на території України; 12) в інших випадках, визначених законом України та міжнародним договором України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатись до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Крім того згідно ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

З доданих до позовної заяви документів встановлено, що позивачем не викладені обставини, що дана справа підсудна Бориспільському міськрайонному суду Київської області, не зазначені та не надані докази того, що в Україні є рухоме чи нерухоме майно відповідача, на яке можна накласти стягнення, та чи знаходиться філія, чи зареєстровано в Україні представництво іноземного субєкта гос подарської діяльності відповідача.

Таким чином позивачу слід надати зазначені докази.

При таких недоліках вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху та надати строк для усунення вище зазначених недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Уралтрубопровод», третя особа : директор ТОВ «Уралтрубопровод» ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди за порушення строків виплати заробітної плати залишити без руху та надати строк 10 (десять) днів з дня отримання позивачем копії ухвали для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

У разі не усунення зазначених недоліків, позовна заява буде вважатись не поданою та повернута позивачу. Ухвала самостійному апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Муранова-Лесів