Справа № 536/392/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

Головуючого судді - Колотієвського О.О.

при секретарі - Коваль В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Полтавський облавтодор», Служби автомобільних доріг у Полтавській області - про відшкодування майнової та моральної шкоди; позовом ОСОБА_2 до Служби автомобільних доріг у Полтавській області, Дочірнього підприємства «Полтавський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», третя особа: ОСОБА_3 - про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

13 березня 2018 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернулася ОСОБА_1 з позовом до Дочірнього підприємства «Полтавський облавтодор», Служби автомобільних доріг у Полтавській області - про відшкодування майнової та моральної шкоди.

30 березня 2018 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернувся ОСОБА_2 з позовом до Служби автомобільних доріг у Полтавській області, Дочірнього підприємства «Полтавський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», третя особа: ОСОБА_1 - про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

1.Короткий зміст позовних вимог.

1.1. Позовні вимоги ОСОБА_1 :

06 червня 2017 року близько 10 годині 40 хвилин, на 265 км + 500 метрів автошляху Бориспіль - Дніпропетровськ - Запоріжжя в с. Кам`яні Потоки Кременчуцького району Полтавської області, вона керуючи автомобілем марки «Chevrolet Aveo SF69Y» державний номер НОМЕР_1 виїжджала наліво на іншу дорогу. Під`їжджаючи до перехрестя ніяких знаків не було. Дотримуючись правила «перешкода справа» переконалася, що справа немає транспортних засобів, та продовжила рух наліво. Одразу після виїзду на перехрестя її автомобіль зазнав удару зліва в наслідок зіткнення з автомобілем ВАЗ 21901 державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . При виїзді на перехрестя дорожніх знаків не було. Вже під час оформлення ДТП вона побачила, що знак «СТОП» був на стовпі і його не було видно, так як він був повністю закритим гілками дерев.

Відповідно до постанови Семенівського районного суду Полтавської області від 07 серпня 2017 року, начальника філії «Глобинський райавтодор» ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 140 КУпАП, а саме в порушенні правил, норм та стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху під час утримання автомобільних доріг, що призвело до скоєння дорожньо транспортної пригоди, яка мала місце 06 червня 2017 року під час якої було пошкоджено належний їй на праві приватної власності автомобіль «Chevrolet Aveo SF69Y», та передбачених ст. 188-28 КУпАП а саме невиконання вимог припису Національної поліції № 12 від 01.06.2017 року щодо не ліквідування недоліків згідно акту обстеження від 29.05.2017 року.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди її автомобіль «Chevrolet Aveo SF69Y» державний номерний знак НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження (фактично автомобіль не підлягає ремонту) і вартість матеріального збитку, згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 1 від 04.01.2018 року становить 84890 гривень. За проведення автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку вона сплатила 800 грн. Загальна сума матеріальних збитків складає 85690 гривень.

Крім матеріальних збитків, протиправною поведінкою відповідача їй задано також моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку із пошкодженням належного їй автомобіля, який не підлягає відновленню та ремонту. Вона отримала душевну травму, втратила душевний спокій, не може користуватися належним їй автомобілем, порушений її життєвий уклад, фактично вона втратила автомобіль так як він не підлягає відновленню.

На підставі вищевикладеного просила суд ухвалити рішення, яким:

- стягнути з відповідача Дочірнього підприємства «Полтавський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на її користь відшкодування матеріальної шкоди в сумі 85690 гривень, та у відшкодування моральної шкоди 50000 гривень.

- судові витрати в сумі 1561 гривні, стягнути з відповідача Дочірнього підприємства «Полтавський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія» Автомобільні дороги України».

Крім цього, 10 жовтня 2018 року ОСОБА_3 надано суду уточнену позовну заяву, в якій пред`явила позовні вимоги до Служби автомобільних доріг у Полтавській області, та просила ухвалити рішення, яким:

- Стягнути з відповідача Дочірнього підприємства «Полтавський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» солідарно з службою автомобільних доріг у Полтавській області на її користь відшкодування матеріальної шкоди в сумі 85690 гривень, та у відшкодування моральної шкоди 50000 гривень.

Судові витрати в сумі 1561 гривні, стягнути з відповідача Дочірнього підприємства «Полтавський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія» Автомобільні дороги України» та служби автомобільних доріг у Полтавській області.

1.2. Позовні вимоги ОСОБА_2 :

06.06.2017 року близько 10 години 40 хвилин, на ділянці автомобільної дороги державного значення Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя (Н-08), а саме на ділянці 265 км + 500 м. на перехресті вулиць Щорса/Центральна сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля CHEVROLET AVEO, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та ВАЗ-21901, державний номерний знак НОМЕР_2 під його керуванням.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні ушкодження.

В порядку оформлення вказаної дорожньо-транспортної пригоди працівниками поліції було складено протоколи про адміністративне правопорушення:

- відносно ОСОБА_1 (третьої особи по справі) за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП;

- відносно ОСОБА_4 (начальника філії «Глобинский райавтодор» ДП «Полтавський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України») за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 140, ст. 188-28 КУпАП.

05.09.2017 року за результатом судового розгляду справи № 534/1186/17 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, Комсомольським міським судом Полтавської області було прийнято постанову, якою ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

30.11.2017 року постановою Апеляційного суду Полтавської області по справі № 535/1186/17 року за результатом розгляду апеляційної скарги ОСОБА_3 на вищевказану постанову було апеляційну скаргу - задоволено, постанову судді Комсомольського міського суду Полтавської області від 05.09.2017 року щодо ОСОБА_1 скасовано та закрито провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

07.08.2017 року постановою Семенівського районного суду Полтавської області, яка набрала законної сили 18.08.2017 року, по справі № 547/781/17 про адміністративне правопорушення, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 140, ст. 188-28 КУпАП було визнано ОСОБА_4 винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 140, ст. 188-28 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн.

Позивач як власник пошкодженого транспортного засобу в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася у зв`язку з невідповідності стану автомобільної дороги вимогам безпеки дорожнього руху, має право на відшкодування завданої йому матеріальної шкоди в розмірі 76 224,72 грн.

03.07.2017 року позивач звернувся до судового експерта Корягіна Віктора Вікторовича з метою отримання висновку експертного автотоварознавчого дослідження.

У відповідності до Висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 79-17 від 03.07.2017 року судового експерта Корягіна В . В . вартість матеріальної шкоди, завданої володільцю автомобіля ВАЗ-219010, реєстраційний номер НОМЕР_2 з врахування втрати товарної вартості становить величину 65 403,23 грн.

При цьому, величина втрати товарної вартості становить 4 483,72 грн.

Але, до звернення Позивача з цим позовом до суду, останнім здійснено відновлювальний ремонт належного йому транспортного засобу, при цьому реальні витрати (реальні збитки) Позивача виявились більшими ніж визначено висновком експертного автотоварознавчого дослідження та становлять 71 741,00 грн.

Отже, з вищенаведених витрат позивача пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу - 71 741,00 грн. та розміру втрати товарної вартості транспортного засобу - 4 483,72 грн. загальна сума збитків становить 76 224,72 грн.

Просив суд ухвалити рішення, яким:

Стягнути зі Служби автомобільних доріг у Полтавській області (ідентифікаційний код в ЄДРГІОУ: 25898491) солідарно з Дочірнім підприємством «Полтавський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (ідентифікаційний код в ) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) матеріальну шкоду в розмірі 76 224,72 грн.

Стягнути зі Служби автомобільних доріг у Полтавській області (ідентифікаційний код в ) та Дочірнього підприємства «Полтавський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (ідентифікаційний код в ) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) понесені судові витрати з кожного окремо, пропорційно сумі задоволених вимог.

2. Позиції сторін по суті заявлених позовних вимог:

04 січня 2019 року від представника Дочірнього підприємства «Полтавський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на адресу суду надійшов відзив на позов ОСОБА_1 , який обґрунтовував зокрема тим, що ДП «Полтавський облавтодор» не є власником автомобільної дороги, на якій сталась ДТП, а лише здійснює експлуатаційне утримання автомобільних доріг на замовлення Служби автомобільних доріг в Полтавській області.

На підставі вищевикладеного, просив суд відмовити в повному обсязі в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась. На адресу суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. На адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник Дочірнього підприємства «Полтавський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» в судове засідання не з`явився. На адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник служби автомобільних доріг в Полтавській області в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи міститься повідомлення, про вручення поштового відправлення. Відзиву на позови не подавав.

3.Позиція суду:

Відповідно до основних положень про докази, закріплених у ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

3.1. Неоспорювані сторонами обставини справи:

06 червня 2017 року близько 10 годині 40 хвилин, на 265 км + 500 метрів автошляху Бориспіль - Дніпропетровськ - Запоріжжя в с. Кам`яні Потоки Кременчуцького району Полтавської області, ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Chevrolet Aveo SF69Y» державний номер НОМЕР_1 виїжджала наліво на іншу дорогу. Під`їжджаючи до перехрестя ніяких знаків не було. Дотримуючись правила «перешкода справа» переконалася, що справа немає транспортних засобів, та продовжила рух наліво. Одразу після виїзду на перехрестя автомобіль ОСОБА_3 зазнав удару зліва в наслідок зіткнення з автомобілем ВАЗ 21901 державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2

06.06.2017 року близько 10 години 40 хвилин, на ділянці автомобільної дороги державного значення Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя (Н-08), а саме на ділянці 265 км + 500 м. на перехресті вулиць Щорса/Центральна сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля CHEVROLET AVEO, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та ВАЗ-21901, державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні ушкодження.

3.2. Позиція суду щодо фактичних обставин справи:

В порядку оформлення вказаної дорожньо-транспортної пригоди працівниками поліції було складено протоколи про адміністративне правопорушення:

- відносно ОСОБА_1 (третьої особи по справі) за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП;

- відносно ОСОБА_4 (начальника філії «Глобинский райавтодор» ДП «Полтавський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України») за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 140, ст. 188-28 КУпАП.

07.08.2017 року постановою Семенівського районного суду Полтавської області, яка набрала законної сили 18.08.2017 року, по справі № 547/781/17 про адміністративне правопорушення, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 140, ст. 18828 КУпАП було визнано ОСОБА_4 винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 140, ст. 188-28 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн.

05.09.2017 року за результатом судового розгляду справи № 534/1186/17 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, Комсомольським міським судом Полтавської області було прийнято постанову, якою ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

30.11.2017 року постановою Апеляційного суду Полтавської області по справі № 535/1186/17 року за результатом розгляду апеляційної скарги ОСОБА_3 на вищевказану постанову було апеляційну скаргу - задоволено, постанову судді Комсомольського міського суду Полтавської області від 05.09.2017 року щодо ОСОБА_1 скасовано та закрито провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

З встановлених обставин, викладених в постанові Апеляційного суду Полтавської області по справі № 535/1186/17 року, вбачається зокрема наступне: «згідно акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 06.06.2017 - експлуатаційний стан технічних засобів організації дорожнього руху не відповідає вимогам ДСТУ 4100 та ДСТУ 3308 за такими показниками наявність та стан дорожніх знаків дорожній знак 2.2 закритий сторонніми предметами, а саме гілками дерева, які потребують спилювання.

У зв`язку з цим 10.07.2017 щодо начальника філії «Глобинський райавтодор» ОСОБА_4 було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 cm. 140 КУпАП.

07.08.2017 року Семенівським районним судом Полтавської області було встановлено те, що ОСОБА_4 обіймаючи посаду начальника філії «Глобинський райавтодор» та будучи відповідальною особою щодо утримання ділянки автомобільної дороги державного значення Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя (Н-08), а саме ділянки 265 км. + 500 м., перехрестя вулиць Щорса/Центральна, не вжив заходів щодо її утримання: дорожній знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» при виїзді на автодорогу був закритий гілками зелених насаджень, внаслідок чого 06.06.2017 приблизно 10 год. 40 хв. відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля CHEVROLET AVEO, держзнак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , та ВАЗ-21901, держзнак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , внаслідок чого пошкоджено транспортні засоби. ОСОБА_4 також не забезпечено виконання п.1.5 ПДР. У зв`язку з чим ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченій ч. 4 ст. 140, ст.. 188-28 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн. Крім того, 05.05.2017 о 12 год. 00 хв. під час обстеження автодоріг Семенівського району Полтавської області виявлено, що ОСОБА_4 , обіймаючи посаду начальника філії «Глобинський райавтодор», не виконав вимогу (припис) Національної поліції від 01.06.2017 № 12 щодо не ліквідування недоліків згідно акту обстеження від 29.05.2017 року на а/д Бугаївка Глобине Фрунзівка Манжелія Козельщина в термін до 30.06.2017 року.

Саушкін О. В. - експерт Полтавського відділення при Харківському науково- дослідному інституті судових експертиз ім. Бокаріуса який пояснив, що згідно з акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 06.06.2017 року, де сталося ДТП дорожній знак 2.2 закритий сторонніми предметами, а саме гілками дерев. При проведенні експертизи вказані вихідні дані означають, що цей знак відсутній. Отже, в даному випадку водій, який під`їжджав до перехрестя, міг визначити його як перехрестя рівнозначних доріг та не мав технічної можливості об`єктивно сприймати і оцінювати дорожню обстановку, п. 1.10 ПДР визначає тлумачення цього поняття. Покриття по головній дорозі і другорядній є асфальтне, визначити, де головна дорога, а де другорядна по покриттю не можливо, у дані ситуації не може бути застосований п. 16.15 ПДР. В даному випадку є асфальтне покриття , якість якого не впливає на першочерговість дороги, знак був закритий для водія гілками дерев і наближаючись до перехрестя водій повинен був діяти відповідно до п. 10.11 та 16.12 ПДР. тобто правило правої руки при наближенні до перехрестя. ОСОБА_3 була позбавлена можливості сприймати, яка дорога головна, а яка другорядна, об`єктивні дані були відсутні, а водій автомобіля ВАЗ ОСОБА_2 повинен був зменшити швидкість аж до зупинки транспортного засобу. Водії ОСОБА_3 та ОСОБА_7 вважали, що їхали обидва на головній дорозі і їх дії повинні відповідати п 12.2 ПДР, а не п. 16.11 та п. 2.2 ПДР.»

Як встановлено вказаним рішенням, ОСОБА_4 вчинено адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 140 КУпАП - порушення правил, норм та стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг, інших дорожніх споруд, неприйняття своєчасних заходів для відновлення безпечних умов для руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Таким чином, суд вважає доведеним, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок бездіяльності уповноваженої особи ДП «Полтавського облавтодор».

3.3. Позиція суду щодо належного відповідача по справі:

Відповідно до статі 10 Закону України «Про автомобільні дороги», державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює Державна служба автомобільних доріг України, (правонаступником якого є відповідно до Указу Президента України № 456/2011 «Про Положення про Державне агентство автомобільних доріг України» Державне агентство автомобільних доріг України), що є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через керівника центрального органу виконавчої влади у галузі транспорту і який має свої органи управління на місцях.

Згідно статті 1 Закону України «Про автомобільні дороги», органом управління є орган, призначений для управління автомобільними дорогами (вулицями), забезпечення їх функціонування, розвитку та фінансування.

Згідно Переліку, затвердженого постановою КМУ від 16 вересня 2015 р. №712 «Про затвердження переліку автомобільних доріг загального користування державного значення, автомобільна дорога Н 08 «Бориспіль- Дніпропетровськ Запоріжжя» відноситься до автомобільних доріг загального користування державного значення і належить до сфери управління Державного агентства автомобільних доріг України (Укравтодор).

Ділянка даної дороги, що проходить територією Полтавської області знаходиться на балансі Служби автомобільних доріг у Полтавській області.

Таким чином, згідно Закону України «Про автомобільні дороги», власником усіх автодоріг загального користування України є держава Україна, а уповноваженими державою органами управління автомобільними дорогами є Держслужба автодоріг України та її органи управління на місцях, зокрема у межах територіальної юрисдикції Полтавської області - Служба автомобільних доріг у Полтавській області.

Відповідно до Положення про службу автомобільних доріг в Полтавській області, служба автомобільних доріг в Полтавській області є державною неприбутковою організацією, що належить до сфери управління Державного агентства автомобільних доріг України, яке відповідно до Указу Президента України від 13.04.2011 року №456/2011 «Про Положення про Державне агентство автомобільних доріг України» є правонаступником Державної служби автомобільних доріг України, здійснює функції з управління автомобільними дорогами загального користування.

Предметом діяльності служби автомобільних доріг в Полтавській області є організація будівництва, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування, а також відповідних інженерних комунікацій і споруд, таким чином, вбачається, що на Службу автомобільних доріг в Полтавській області покладено обов`язок утримання автомобільних доріг у належному стані.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішеннями судових органів; забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах; своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення.

ДП «Полтавський облавтодор» не є власником автомобільної дороги, на якій сталась ДТП, а лише здійснює експлуатаційне утримання автомобільних доріг на замовлення Служби автомобільних доріг в Полтавській області.

Таким чином, саме Служба автомобільних доріг у Полтавській області несе відповідальність перед учасниками ДТП за шкоду, заподіяну користувачам автодоріг внаслідок неналежного утримання автомобільних доріг.

3.4. Позиція суду щодо заявленої ОСОБА_3 матеріальної шкоди:

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Як встановлено судом, в результаті дорожньо-транспортної пригоди її автомобіль «Chevrolet Aveo SF69Y» державний номерний знак НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження.

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 1 від 04.01.2018 року, вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля Chevrolet Aveo SF69Y» державний номерний знак НОМЕР_1 дорівнює вартості автомобіля на момент ДТП 06.06.2017 року, та становить 84890 гривень.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.9 ЗУ «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить зокрема - компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішеннями судових органів.

Відповідно до вимог ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Таким чином, суд вважає доведеним, що позивачу ОСОБА_3 завдано збитків в розмірі 84890 гривень.

3.5. Позиція суду щодо заявленої ОСОБА_3 моральної шкоди:

ОСОБА_3 в своїх позовних вимогах зазначала, що крім матеріальних збитків, протиправною поведінкою відповідача їй задано також моральну шкоду, яку вона оцінила в розмірі 50000 гривень.

Моральну шкоду вона обґрунтовувала тим, що вона зазнала душевних страждань у зв`язку із пошкодженням належного їй автомобіля, який не підлягає відновленню та ремонту. Вона отримала душевну травму, втратила душевний спокій, не може користуватися належним їй автомобілем, порушений її життєвий уклад.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода може полягати зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Розмір моральної шкоди не можливо визначити певною сумою, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

У будь-якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватним нанесеній моральній шкоді.

Зважаючи на це, хоча моральна шкода не підлягає визначенню певної суми, але це не звільняє позивача довести визначений ним розмір моральної шкоди.

Отже, враховуючи обставини справи та обґрунтування моральних страждань позивача, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд вважає необхідним зменшити розмір моральної шкоди до 10000 гривень.

3.6. Позиція суду щодо заявленої ОСОБА_2 матеріальної шкоди:

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Як встановлено судом, в результаті дорожньо-транспортної пригоди його автомобіль ВАЗ-21901, державний номерний знак НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження.

ОСОБА_2 розмір збитків оцінив в сумі 76224 гривні 72 копійки, та обґрунтовував їх тим, що до звернення до суду з цим позовом, останнім здійснено відновлювальний ремонт належного йому транспортного засобу, при цьому реальні витрати позивача виявились більшими, ніж визначено висновком експертного автотоварознавчого дослідження та становлять 71 741 гривня, та також до цієї суми додав втрати товарної вартості транспортного засобу в сумі 4483 гривні 72 копійки.

Суд, не може погодитись з такою заявленою сумою збитків з огляду на наступне.

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 79-17 від 03.07.2017 року, вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля ВАЗ-21901, державний номерний знак НОМЕР_2 з врахуванням втрати товарної вартості становить 65403 гривні 23 копійки.

Вказана сума збитку визначена з врахуванням: вартості ремонтно-відновлювальних робіт (ремонт та пофарбування); вартості використовуваних для ремонту матеріалів; вартості замінюваних при ремонті деталей та вузлів; коефіцієнту фізичного зносу для деталей автомобіля; умовної величини зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого після ушкоджень у відповідності з нормативними вимогами, в порівнянні з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ (втрати товарної вартості транспортного засобу) - яку позивач виділив в окрему суму, та знову врахував її до збитків, хоча вона вже врахована під час вирахування загальної суми збитків.

Згідно з пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092 вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до пункту 8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Отже, за змістом вказаних положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків).

Пунктом 1.6 Методики визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ.

Отже, якщо для відновлення пошкодженого в ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, то відповідач відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу. Тому, саме сума збитків встановлена висновком експерта з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників пошкодженого транспортного засобу - є обґрунтованою сумою понесених збитків, а тому заявлені позовні вимоги ОСОБА_2 в частині суми збитків підлягають зменшенню до суми визначеної у висновку експерта, тобто 65403 гривні 23 копійки.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.9 ЗУ «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить зокрема - компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішеннями судових органів.

Відповідно до вимог ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Таким чином, суд вважає доведеним, що позивачу ОСОБА_2 завдано збитків в розмірі 65403 гривні 23 копійки.

3.7. Позиція суду щодо судових витрат понесених ОСОБА_3 :

ОСОБА_1 з метою встановлення розміру заподіяної шкоди звернулася до експерта. За проведення автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку вона сплатила 800 грн. Дану суму ОСОБА_3 віднесла до загального розміру шкоди, з чим не може погодитись суд з огляду на таке.

Ст.133 ЦПК України визначено види судових витрат. Відповідно до ч.1 цієї статті - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Ч.3. ст.133 ЦПК України передбачає, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Таким чином, витрати позивача понесені у зв`язку з залученням експерта відноситься до судових витрат, а тому не можуть бути віднесені до загального розміру шкоди.

Крім цього, ОСОБА_3 за подачу даного позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 1561 гривні, позов задоволено частково, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з Служби автомобільних доріг у Полтавській області на її користь слід стягнути витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1561 гривні, та витрати пов`язані з залученням експерта в розмірі 800 гривень.

3.8. Позиція суду щодо судових витрат понесених ОСОБА_2 :

Ст.133 ЦПК України визначено види судових витрат. Відповідно до ч.1 цієї статті - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Ч.3. ст.133 ЦПК України передбачає, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу, витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

ОСОБА_2 заявив вимогу про стягнення з відповідача витрат пов`язаних з надання професійної правничої допомоги в розмірі 8000 гривень.

Суд, досліджуючи матеріали справи, встановив, що ОСОБА_2 слід відмовити в задоволенні такої вимоги з огляду на наступне.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Отже, з аналізу вищевикладеного вбачається, що такі витрати повинні бути узгоджені в умовах відповідного договору та документально підтверджені.

В той час, ОСОБА_2 надав суду витяг з договору № 03/08/2017 про надання правової допомоги від 03.08.2017 року, з якого не вбачається розмір відповідних витрат, ніяких інших доказів на підтвердження витрат для надання правничої допомоги суду не надано, таким чином ОСОБА_2 не підтверджено будь-якими доказами витрати в розмірі 8000 гривень.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач при подачі позову сплатив 762 гривні 25 копійок, позов задоволено частково, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з Служби автомобільних доріг у Полтавській області на користь ОСОБА_2 слід стягнути судовий збір в розмірі 654 гривні 01 копійку та 429 гривень витрат на залучення експерта.

4. Висновки за результатом розгляду справи.

Судом встановлено, що ДП «Полтавський облавтодор» не є власником автомобільної дороги, на якій сталась ДТП, а лише здійснює експлуатаційне утримання автомобільних доріг на замовлення Служби автомобільних доріг в Полтавській області.

Таким чином, саме Служба автомобільних доріг у Полтавській області несе відповідальність перед учасниками ДТП за шкоду, заподіяну користувачам автодоріг внаслідок неналежного утримання автомобільних доріг.

Внаслідок бездіяльності Служби автомобільних доріг у Полтавській області, відбулося ДТП за участі позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , внаслідок якого автомобілі позивачів отримали механічні пошкодження, та у зв`язку з чим понесли матеріальні збитки, а саме:

- ОСОБА_1 понесла матеріальні збитки в розмірі 84890 гривень.

- ОСОБА_2 поніс матеріальні збитки в розмірі 65403 гривні 23 копійки.

Крім цього, судом встановлено, що внаслідок ДТП ОСОБА_1 спричинено моральну шкоду в розмірі 10000 гривень.

Заявлені ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в розмірі 8000 гривень не знайшли свого підтвердження за наслідками розгляду справи, а тому суд відмовляє в їх задоволенні в повному обсязі.

Також, судом встановлено, що ОСОБА_3 за подачу даного позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 1561 гривні, позов задоволено частково, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з Служби автомобільних доріг у Полтавській області на її користь слід стягнути витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1561 гривні, та витрати пов`язані з залученням експерта в розмірі 800 гривень.

Також судом встановлено, що ОСОБА_2 при подачі позову сплатив 762 гривні 25 копійок, позов задоволено частково, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з Служби автомобільних доріг у Полтавській області на користь ОСОБА_2 слід стягнути судовий збір в розмірі 654 гривні 01 копійку та 429 гривень витрат на залучення експерта.

Керуючись ст. ст. 22, 1166, 1192 ЦК України, ст. ст. 76, 82, 133, 137, 141, 258-259, 263-265, 273, 287, 352 ЦПК України, ЗУ «Про автомобільні дороги», ЗУ «Про дорожній рух»,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Полтавський облавтодор», Служби автомобільних доріг у Полтавській області - про відшкодування майнової та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути зі Служби автомобільних доріг у Полтавській області на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 84890 гривень.

Стягнути зі Служби автомобільних доріг у Полтавській області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 10000 гривень

Стягнути зі Служби автомобільних доріг у Полтавській області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в загальному розмірі 2361 гривня.

Позов ОСОБА_2 до Служби автомобільних доріг у Полтавській області, Дочірнього підприємства «Полтавський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», третя особа: ОСОБА_1 - про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути зі Служби автомобільних доріг у Полтавській області на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 65403 гривні 23 копійки.

Стягнути зі Служби автомобільних доріг у Полтавській області на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати в загальному розмірі 1083 гривні 01 копійку.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяО. О. Колотієвський