Провадження № 22-ц/802/222/19 Категорія: 29 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Киці С.І.,

суддів - Грушицького А.І., Шевчук Л.Я.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Укрпошта" про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок порушення прав за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 січня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) "Укрпошта" про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок порушення прав. Просив стягнути з відповідача на свою користь заподіяну йому моральну шкоду в розмірі 29000 грн. за порушення його прав як споживача послуг.

Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 листопада 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 у даній цивільній справі залишено без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ч. 5 ст. 177 ЦПК України, а саме до позовної заяви не додано доказів, що підтверджують завдання моральної шкоди, з яких міркувань позивач виходив, визначаючи її розмір. Надано строк ОСОБА_1 для усунення вказаних недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення йому копії даної ухвали.

Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 січня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ "Укрпошта" про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок порушення прав постановлено вважати неподаною та повернуто позивачу, оскільки не усунуто недоліків позовної заяви.

Позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на вказану ухвалу суду першої інстанції. Вважає її незаконною і такою, що не відповідає нормам процесуального права, ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Зазначає, що ст. 175 ЦПК України не передбачає обов'язку позивача додавати до позовної заяви докази, які підтверджують кожну обставину, наведену в позовній заяві. Просить скасувати ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 січня 2019 року, а справу передати до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Відповідачем ПАТ "Укрпошта" подано відзив на апеляційну скаргу позивача. Зазначено, що АТ "Укрпошта" вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обгрунтованою. Просить апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати з таких підстав.

Вимоги щодо форми і змісту позовної заяви встановлені статтею 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно з ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 3 статті 185 ЦПК України передбачено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив із того, що позивач ОСОБА_1 вимоги ухвали про залишення його позовної заяви без руху не виконав, недоліки не усунув, а саме не надав суду доказів, що підтверджують завдання відповідачем йому моральної шкоди, підтверджують її розмір.

За змістом статей 13 та 175 ЦПК України позивач на власний розсуд обґрунтовує свої вимоги з викладом відповідних обставин та зазначенням доказів, що підтверджують такі обставини. Невідповідність зазначених у позовній заяві обставин чи доказів на підтвердження позовних вимог, неточність формулювань позовних вимог, їх неузгодження із способами захисту порушеного права, недоведеність підстав позову за кожною вимогою не перешкоджає розгляду справи, оскільки може бути підставою для відмови в задоволенні позову по суті, а не для визнання позовної заяви неподаною та її повернення, чи залишення позовної заяви без розгляду.

У підготовчому засіданні суд з'ясовує у відповідності до п. 7 ч. 2 ст. 197 ЦПК України чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше. Отже, суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Крім того, суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (Перес де Рада Каванил'ес проти Іспанії).

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на звернення до суду, оскільки це буде порушенням права на справедливий суд, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції постановив ухвалу про повернення позовної заяви з порушенням норм процесуального права, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 січня 2019 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий

Судді: