Гребінківський районний суд Полтавської області
___________________________________________________________________________________
Справа №: 528/726/18
25 січня 2019 року м. Гребінка
25 січня 2019 року Гребінківський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді Татіщевої Я.В., секретаря судового засідання Сапи А.М., з участю позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гребінка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору дійсним, -
в с т а н о в и в:
10.08.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору дійсним, посилаючись на те, що 15 червня 2016 року він прийняв від ОСОБА_3 недобудований будинок «В-1», розташований по вул. Маяковського,12 в м. Гребінка, Полтавської області, який будувався за рішенням Гребінківської міської ради народних депутатів № 460 від 23.08.1988 року та дозволу на початок робіт від 14.09.1988 року. Однак, ОСОБА_4 (бабуся ОСОБА_3Л.) померла 15.02.1999 року, а її син ОСОБА_5 (батько ОСОБА_3Л.) помер 05.04.2013 року, не ввівши будинок в експлуатацію. Вищевказаний будинок був переданий позивачу за усною домовленістю під розбирання та реконструкцію, оскільки у нього були відсутні правовстановлюючі документи на будинок. На день виконання домовленості на земельній ділянці знаходився глиняний аварійний будинок 1941 року будівництва «А-1», який належав ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.12.2013 року. З 2016 року ОСОБА_1 із сімєю побудував на цій ділянці тимчасову будівлю, добудував господарські будівлі, проводив розбирання та відновлювальний ремонт будинку «В-1» по вул. Маяковського,12 в м.Гребінка. ОСОБА_3 виїхав з м. Гребінка, але обіцяв вислати позивачу довіреність, документи на земельну ділянку, погасити борги минулих років, подати заяву в ЦНАП та вивести з Державного реєстру аварійну глиняну хату «А-1» та інші неіснуючі споруди. Однак, із ОСОБА_3 перервався звязок вже майже 2 роки, він не дотримався обіцянки і не вивів з реєстру зруйнованих часом споруд «А-1» «Б і Д». Однією з домовленостей сторін щодо усіх істотних умов по оплаті за будинок за договором купівлі продажу було те, що позивач сплачує борги за відповідача та за його спадкодавця, які були накопичені до 15.06.2016 року, що було виконано позивачем повністю, по рахункам за всіма показниками приладів обліку за воду, світло, газ, встановлених по домоволодінню на вул. Маяковського, 12 у м. Гребінка, борги відсутні. Крім того, позивач ще й сплатила на суму незалежної оцінки 4815 грн. 00 коп. по звіту від 10.06.2016 року за відповідача суму коштів по договору купівлі продажу від 15.06.2016 року в рахунок сплати за будинок «А-1» з господарськими будівлями по вул. Маяковського, 12. Таким чином, сторони виконали всі умови договору купівлі продажу будинку «А-1», у результаті яких наступили юридичні наслідки, договір купівлі продажу відбувся.
Позивач вважає, що ненаданням довіреності на імя позивача, відповідач ухилився від нотаріального посвідчення договору купівлі продажу будинку «А-1», чим порушує права позивача, бо позивач як власник не може вивести з реєстру зруйнований часом будинок «А-1», зареєстрований наразі на відповідача, та ввести в експлуатацію нові, побудовані у 2016 році на ділянці споруди: житловий будинок «В-1», погріб «під К», сарай «К», вбиральня «З», літній душ «Е», літня кухня «Ж», огорожа «№ 1», колодязь «№ 4».
З огляду на вищезазначене, позивач просить визнати договір купівлі продажу будинку «А-1» з господарськими побудовами, що розташований по вул. Маяковського, 12, в м. Гребінка, Полтавської області, укладений в усній формі 15.06.2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 таким, що відбувся.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, надав пояснення, що договір купівлі продажу будинку укладався в усній формі, гроші за будинок позивачем відповідачу не передавалися, оскільки згідно незалежної оцінки будинку, його ринкова вартість станом на 2016 рік 4815 грн., що фактично була сплачена позивачем, а саме нею була погашена заборгованість за комунальні послуги та сплачено вартість послуги з оцінки нерухомості.
Відповідач в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений через оголошення на офіційному сайті Гребінківського районного суду, тому суд ухвалив розглядати справу заочно.
Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих письмових доказів, приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що згідно копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно власником обєкта нерухомого майна по вул. Маяковського,12 в м. Гребінка, Полтавської області є ОСОБА_3 згідно Свідоцтва про право на спадщину від 17.12.2013 року /а.с. 21/.
Як вбачається з копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 12 по вул. Маяковського, м. Гребінка Полтавської області, замовником технічної інвентаризації є ОСОБА_2, паспорт виготовлено станом на 18.05.2017 року /а.с. 13-14/.
Проте, згідно копії інформаційної довідки, виданої ОСОБА_2 КП «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» № 33-Т від 18.05.2018 року, домоволодіння за адресою: м. Гребінка, вул. Маяковського, № 12, належить на праві власності ОСОБА_3 в частці 1/1 згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.12.2013 року за реєстровим № 788, та в цілому складається з: «В-1» - житловий будинок, «під К» - погріб, «К» - сарай, «З» - вбиральня, «Е» - літній душ, «Ж» - літня кухня, № 1 огорожа, № 4 колодязь; самовільного будівництва, переобладнання та перепланування не виявлено; житловий будинок «А-1», сарай «Б», вбиральня «Г», сарай «Д», огорожа № 2, колодязь № 3 демонтовано; побудовано новий житловий будинок «В-1» з господарськими будівлями згідно рішення № 460 від 23.08.1988 року, виданого Гребінківською міською радою не здано в експлуатацію /а.с. 15/.
Згідно акту прийому - передачі від 15.06.2016 року ОСОБА_1 отримав, а ОСОБА_6 на підставі довіреності від 19.12.2013 року передала йому майно згідно списку /а.с.17/, однак, вищевказана довіреність не передбачала розпорядження майном ОСОБА_3, а була надана з метою захисту його законних прав та інтересів при вирішенні всіх питань, які його стосуються /а.с. 16/.
Відповідно до копії рішення виконавчого комітету Гребінківської міської ради народних депутатів Гребінківського району Полтавської області № 460 від 23.08.1988 року, ОСОБА_4 дозволено будувати замість будинку «А-1» новий будинок «В-1» з господарськими будівлями по вул. Маяковського, 12 у м. Гребінка, оскільки будинок 2А-1» прийшов в непридатність /а.с. 19/.
Згідно копій довідок, виданих ОСОБА_1, проживаючому ІНФОРМАЦІЯ_3, він по сплаті послуг за воду та водовідведення, за житлово комунальні послуги, за газопостачання та за спожиту електроенергію заборгованості немає /а.с. 22/, сплата за вказані послуги підтверджується копіями квитанцій /а.с. 32-47/.
Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є знищення майна.
Згідно ч. 2 ст. 349 ЦК України у разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру.
Відповідно до ст. 218 ЦК України, недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків. Якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним.
Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.
Відповідно до ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
За змістом ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
При оцінці аргументів та доводів сторін суд керується рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України» від 28.10.2010 no. 4241/03, в якому вказується, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобовязує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітися як вимога детально відповідати на кожен довод.
Враховуючи, те що, житловий будинок «А-1» з господарськими будовами за адресою вул.Маяковського, 12, в м. Гребінка Полтавської області, було знищено, однак право власності відповідача на нього не припинено, оскільки відповідні зміни до державного реєстру не внесені, факт вчинення договору купівлі продажу та домовленість щодо усіх істотних умов договору не підтверджується письмовими доказами, крім того однією з умов договору купівлі продажу є сплата за майно певної грошової суми, яка, як встановлено судом, позивачем не була сплачена, за таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача задоволенню не підлягають, як необґрунтовані та безпідставні.
Керуючись ст. ст. 15, 16, 218, 220, 328, 346, ч. 2 ст. 349, 638, 655, 657 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 141, 258, 263-265, 273, 280-282, 284, 354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:
У задоволенні позову ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору дійсним - відмовити.
Заочне рішення суду може бути переглянуто Гребінківським районним судом Полтавської області за заявою відповідача, яку може бути подано протягом 30 днів з дня отримання ним копії рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.Повне рішення виготовлено 30 січня 2019 року.
Суддя ОСОБА_7