Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 червня 2019 року

м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого - судді Гуревського В.К.

за секретаря - Ардаковська А.О.,

Справа № 523/3121/18

Провадження № 2/521/768/19

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1

Представник - ОСОБА_2

Відповідач - ОСОБА_3

Відповідач - ОСОБА_4 ,

Представник - ОСОБА_5 .

Третя особа - приватний нотаріус Одеського нотаріального округу Медведенко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Одеського нотаріального округу Медведенко Г.В. про визнання іпотечного договору недійсним,-

в с т а н о в и в:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Одеського нотаріального округу Медведенко Г.В., за яким просив визнати недійсним правочин - іпотечний договір від 08 грудня 2017 року, укладений між ОСОБА_3 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 та ОСОБА_4 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 на квартиру АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Медведенко Галиною Валеріївною, зареєстрований в реєстрі під № 3663 від 08.12.2017 р.; скасувати Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 38616596 від 08.12.2017, приватного нотаріуса Медведенко Галини Валеріївни, Одеського міського нотаріального округу, Одеської області; скасувати Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 38615335 від 08.12.2017, приватного нотаріуса Медведенко Галини Валеріївни, Одеського міського нотаріального округу, Одеської області; стягнути судові витрати з відповідачів, посилаючись на обґрунтування своїх вимог на такі обставини.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси у цивільній справі № 523/14489/15-ц від 02 грудня 2016 р. частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 , а саме: визнано факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, як чоловіка та жінки, які не перебувають в іншому зареєстрованому шлюбі, ОСОБА_1 та ОСОБА_6 з вересня 2008 року по 01 квітня 2014 року; визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Медведенко Г.В., 27 грудня 2013 р., реєстровий номер 4455, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 ; визнано, що квартира АДРЕСА_1 , є спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_6 ; поділено зазначене спільне сумісне майно, визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , в рівних частках, по Ѕ частині за кожним, право власності на квартиру АДРЕСА_1 , квартиру АДРЕСА_3 ; припинено право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 , квартиру АДРЕСА_3 .

Додатковим рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2016 по справі № 523/14489/15-ц скасовано рішення про державну реєстрацію прав власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 проведену за номером 4101575 від 27.12.2013 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Медведенко Г .В.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області по справі №523/14489/15-ц від 06 грудня 2017 року Рішення Суворовського районного суду від 02.12.2016 р. та додаткове рішення від 20 грудня 2016 року залишено без змін.

08 грудня 2017 р., тобто через два дні після набрання рішенням суду законної сили, відповідач по зазначеній цивільній справі - ОСОБА_4 , вже позбавлена права власності на зазначену квартиру, та свідок по цій же справі - ОСОБА_3 , яка була допитана в судовому засіданні 26.05.2016 р. по справі №523/14489/15-ц за клопотанням відповідача ОСОБА_6 , уклали іпотечний договір серія та номер: 3664, виданий 08.12.2017 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Медведенко Г.В., на квартиру АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 скористались тим, що відповідна ухвала Апеляційного суду Одеської області була видана позивачу судом лише 18.12.2017 р. (інформація міститься в реєстрі), а Державна Реєстраційна Служба реєструє право власності за рішенням суду тільки після того, як відповідне рішення з`являється в Державному реєстрі судових рішень, тобто після 20.12.201 7р (згідно даних реєстру ухвалу суду оприлюднено 20.12.2017 р.).

Тобто, станом на 08 грудня 2017 року ОСОБА_4 не мала необхідного права власності для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , а ОСОБА_3 була добре обізнана про відсутність такого права у ОСОБА_4

Зазначені вище дії ОСОБА_4 та ОСОБА_3 щодо укладання договору іпотеки підтверджуються доданою до позовної заяви Інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек за номером: 116133221.

Позивач зазначає, що ОСОБА_6 - його колишня дружина, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , як вони самі зазначали в судовому процесі, в житті є кумами і мають родинні стосунки. А той факт, що ОСОБА_3 була свідком по справі № 523/14489/15- ц свідчить про її обізнаність відсутності права власності у ОСОБА_4 для укладання зазначеного договору іпотеки.

Позивач вважає, що дії ОСОБА_4 та ОСОБА_3 шахрайські, заздалегідь сплановані та утворені з метою позбавлення позивача законного права власності та унеможливлення виконання зазначеного судового рішення по цивільній справі №523/14489/15-ц.

Суворовський районний суд м. Одеси своїм рішенням по цивільній справі №523/14489/15-ц встановив, що ОСОБА_6 та ОСОБА_4 під час укладання між ними договору купівлі-продажу: реєстровий номер 4455 від 27.12.2013 квартири АДРЕСА_1 , діяли недобросовісно з метою позбавлення позивача права власності на зазначену квартиру, а свідчення ОСОБА_3 суд не прийняв до уваги, оскільки визнав їх не об`єктивними та такими, що суперечать матеріалам справи.

Оскільки у відповідача ОСОБА_4 на момент укладення договору іпотеки вже не було права власності на спірне майно відповідно до рішення Суворовського районного суду від 02.12.2016 р., цей правочин має бути визнаний недійсним.

Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю, на позовних вимогах наполягав у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судове засідання з`явився, надав заяву про зупинення провадження у справі, в задоволенні якої було відмовлено. В подальшому в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подавав.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про судові засідання у встановленому законом порядку.

Третя особа приватний нотаріус Одеського нотаріального округу Медведенко Г.В. надала до суду заяву, за якою просила розглядати справу за її відсутністю.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову.

Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених представником позивача письмових доказів.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси у цивільній справі № 523/14489/15-ц від 02 грудня 2016 р. частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 , а саме: визнано факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, як чоловіка та жінки, які не перебувають в іншому зареєстрованому шлюбі, ОСОБА_1 та ОСОБА_6 з вересня 2008 року по 01 квітня 2014 року; визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Медведенко Г.В., 27 грудня 2013 р., реєстровий номер 4455, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 ; визнано, що квартира АДРЕСА_1 , є спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_6 ; поділено зазначене спільне сумісне майно, визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , в рівних частках, по Ѕ частині за кожним, право власності на квартиру АДРЕСА_1 , квартиру АДРЕСА_3 ; припинено право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 , квартиру АДРЕСА_3 .

Додатковим рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2016 по справі № 523/14489/15-ц скасовано рішення про державну реєстрацію прав власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 проведену за номером 4101575 від 27.12.2013 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Медведенко Г .В.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області по справі №523/14489/15-ц від 06 грудня 2017 року Рішення Суворовського районного суду від 02.12.2016 р. та додаткове рішення від 20 грудня 2016 року залишено без змін.

08 грудня 2017 р., тобто через два дні після набрання рішенням суду законної сили, відповідач по зазначеній цивільній справі - ОСОБА_4 , як4а рішенням суду була позбавлена права власності на зазначену квартиру, та ОСОБА_3 , яка була допитана в судовому засіданні 26.05.2016 р. по справі № 523/14489/15-ц за клопотанням відповідача ОСОБА_6 , уклали іпотечний договір серія та номер: 3664, виданий 08.12.2017 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Медведенко Г.В., на квартиру АДРЕСА_1 .

За матеріалами справи ухвала Апеляційного суду Одеської області була видана позивачу судом 18.12.2017 р., а Державна Реєстраційна Служба реєструє право власності за рішенням суду тільки після того, як відповідне рішення з`являється в Державному реєстрі судових рішень, тобто після 20.12.201 7р (згідно даних реєстру ухвалу суду оприлюднено 20.12.2017 р.).

Таким чином, станом на 08 грудня 2017 року ОСОБА_4 не мала необхідного права власності для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , а ОСОБА_3 була обізнана про відсутність такого права у ОСОБА_4

Дії ОСОБА_4 та ОСОБА_3 щодо укладання договору іпотеки підтверджуються доданою до позовної заяви Інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек за номером: 116133221.

Позивач зазначає, що ОСОБА_6 - його колишня дружина, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , як вони самі зазначали в судовому процесі, в житті є кумами і мають родинні стосунки. А той факт, що ОСОБА_3 була свідком по справі № 523/14489/15- ц свідчить про її обізнаність відсутності права власності у ОСОБА_4 для укладання зазначеного договору іпотеки.

Дії ОСОБА_4 та ОСОБА_3 були направлені на позбавлення позивача законного права власності та унеможливлення виконання судового рішення по цивільній справі №523/14489/15-ц.

Суворовський районний суд м. Одеси своїм рішенням по цивільній справі №523/14489/15-ц встановив, що ОСОБА_6 та ОСОБА_4 під час укладання між ними договору купівлі-продажу: реєстровий номер 4455 від 27.12.2013 квартири АДРЕСА_1 , діяли недобросовісно з метою позбавлення позивача права власності на зазначену квартиру, а свідчення ОСОБА_3 суд не прийняв до уваги, оскільки визнав їх не об`єктивними та такими, що суперечать матеріалам справи.

Оскільки у відповідача ОСОБА_4 на момент укладення договору іпотеки вже не було права власності на спірне майно відповідно до рішення Суворовського районного суду від 02.12.2016 р., цей правочин має бути визнаний недійсним.

Крім того, згідно відповіді на виконання ухвали суду від 12.12.2018 року Головного управління ДФС в Одеській області № 23587/9/15-32-08-02-13 від 27.12.2018 року надана інформація з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДФС України про суму виплачених доходів громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за період з 1998 року по теперішній час вбачається, що сума отриманих доходів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не підтверджує наявність коштів в розмірі 1100000,0 (один мільйон сто тисяч грн.) за умовами договору позики від 08.12.2017 року і на виконання якого був укладений іпотечний договір від 08.12.2017 року, за яким в іпотеку була передана квартира АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 41 Конституції України, держава гарантує належне забезпечення захисту права власності на нерухоме майно, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою ст. 203 цього кодексу.

Частина 1 ст. 216 ЦК України встановлює, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. 316 ЦК України). Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Таким чином, відповідач ОСОБА_4 вже не мала права вчиняти будь-які дії до майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , яка є предметом іпотеки.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про Іпотеку» іпотека припиняється в, в тому числі, у разі визнання іпотечного договору недійсним.

За викладених обставин позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. До судових витрат згідно зі ст. 79 ЦПК України відносяться судовий збір та витрати, пов`язані з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути рівних частках з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 1409,60 грн. (704,80 грн. + 352,40 грн. + 352,40 грн.), витрати на правову допомогу в сумі 26200,0 грн., витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій в сумі 362,0 грн. (262,0 грн. + 31,0 грн. + 39,0 грн. + 31,0 грн.), що разом складає 27971,60 грн. (двадцять сім тисяч дев`ятсот сімдесят одна грн. 60 коп.).

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 16, 203, 215, 216, 316-319, 321, 328 ЦК України, ст. 17 Закону України «Про Іпотеку», ст. ст. 13, 141, 263, 265, 267, 268, 272, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України ЦПК України, СУД -

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) - задовольнити.

Визнати недійсним правочин - іпотечний договір від 08 грудня 2017 року, укладений між ОСОБА_3 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП податків НОМЕР_1 ) та ОСОБА_4 ( АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на квартиру АДРЕСА_1 , засвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Медведенко Галиною Валеріївною, зареєстрований в реєстрі під № 3663 від 08.12.2017 р.

Скасувати Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 38616596 від 08.12.2017 р., приватного нотаріуса Медведенко Галини Валеріївни, Одеського міського нотаріального округу, Одеської області.

Скасувати Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 38615335 від 08.12.2017 р., приватного нотаріуса Медведенко Галини Валеріївни, Одеського міського нотаріального округу, Одеської області.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 1409,60 грн., витрати на правову допомогу в сумі 26200,0 грн., витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій в сумі 362,0 грн., що разом складає 27971,60 грн. (двадцять сім тисяч дев`ятсот сімдесят одна грн. 60 коп.).

Рішення може бути оскаржене шляхом подання до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду у повному обсязі складено 03 липня 2019 року.

СУДДЯ Гуревський В.К.