Справа № 645/5804/18
Провадження № 2/645/402/19
24 червня 2019 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді Бондарєвої І.В.,при секретарі Проневич Д.О.,за участі представника позивача: ОСОБА_1 , відповідач не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб,
01.10.2018 р. ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної М.А. звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме житловий будинок з надвірними будівлями в літ. «А-3», цегляний, загальною площею 632,80 кв.м., житловою площею 185,5 кв.м., зі всіма об`єктами, функціонально пов`язаними з цим нерухомим майном, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку загальною площею 0,1500 га, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування жилого будинку і споруд, кадастровий номер НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_2 , на погашення заборгованості перед Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» за Кредитним договором № 567/08 від 03.04.2008 р. у розмірі 10 871 572 грн. 37 коп., шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», правонаступником якого є ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», та відповідачем - ОСОБА_2 03.04.2008 року укладено Кредитний договір № 567/08, із змінами та доповненнями, за умовами якого Банк надав ОСОБА_2 кредит у сумі 400 000 доларів США, зі сплатою 11 % річних, з кінцевим строком повернення 03.04.2018 року.
Банк виконав умови Кредитного договору, надав Відповідачу кредит, а останній зобов`язався повернути кредит, сплатити відсотки та комісію у строки та у розмірі, передбачені Кредитним договором. На забезпечення виконання зобов`язання за Кредитним договором між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_2 03.04.2008 року укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Павловою О., зареєстрованим в реєстрі за № 949. Відповідно до пункту 2.1. Іпотечного договору Предметом іпотеки є належні відповідачу:
- житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами літ «А-3» цегляний загальною площею 632,80 кв.м, житловою площею 185,50 кв.м, зі всіма об`єктами функціонально пов`язаними з цим нерухомим майном, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
-земельна ділянка загальною площею 0,1500 га, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування жилого будинку і споруд, кадастровий номер НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
Зобов`язання по Кредитному договору ОСОБА_2 не виконуються.
Станом на 16.02.2017 року заборгованість ОСОБА_2 за Кредитним договором становить 14 831 443 гривні 07 копійок, з них:
2. Заборгованість за комісіями 622 386,20 грн., а саме пеня за несвоєчасне погашення кредиту.
На виконання даного рішення суду було видано виконавчі листи, які пред`явлено на виконання до органів державної виконавчої служби. Однак, на дату подання позову заборгованість за Кредитним договором залишається не погашеною, а вимога Банку не виконаною. Таким чином, ПАТ «ВіЕйБі Банк» набуло законного права звернути стягнення на іпотечне майно Позичальника в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором.
У зв`язку з чим позивач просить суд задовільнити позовні вимоги та звернути стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на положення ст.ст.15, 20, 525, 526, 589 ЦК Укроаїни, ст.ст.1, 3, 7, 12, 33, 35, 36, 39, 41 Закону України «Про іпотеку», ст. ст.38, 48, 51 Закону України «Про виконавче провадження».
Представник позивача - Остафійчук М.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову (відзиву) та заяви про розгляд справи без його участі не надав.
Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України, відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача, на думку суду, свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.
В судовому засіданні встановлено, що 03.04.2008 р. між ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», правонаступником якого є ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», та ОСОБА_2 був укладений договір кредитної лінії № 567/08. Згідно з Кредитним договором, Банк надав Позичальнику кредит в сумі 400000,00 Доларів США, зі сплатою 11 процентів річних, з кінцевим строком повернення 03.04.2018 р. (а.с.18-26)
В якості забезпечення виконання Позичальником основного зобов`язання за кредитним договором того ж дня, 03.04.2008 року, між ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», правонаступником якого є ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», та ОСОБА_2 був укладений Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Павловою О., зареєстрованим в реєстрі за № 949. (а.с.12-17).
Відповідно до пункту 2.1. Іпотечного договору Предметом іпотеки є належне відповідачу нерухоме майно, а саме:
- житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами літ «А-3» цегляний загальною площею 632,80 кв.м, житловою площею 185,50 кв.м, зі всіма об`єктами функціонально пов`язаними з цим нерухомим майном, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
-земельна ділянка загальною площею 0,1500 га, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування жилого будинку і споруд, кадастровий номер НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
Належність ОСОБА_2 . іпотечного майна підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.124-126)
Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 02.12.2016 р. по справі № 643/14850/15-ц (2/645/3240/16) з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» стягнуто солідарно заборгованість за кредитним договором № 567/08 від 03.04.2008 року у сумі 10 871 572 грн. 37 коп. та судовий збір у розмірі 6890,00 грн. (а.с.57-58)

Постановою Державного виконавця від 24.02.2017 р. відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №643/14850/15-ц виданим Московським районним судом м.Харкова від 23.012017 р. Про солідарне стягнення з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованість за кредитним договором № 567,08 від 03.04.2008 року у сумі 10 871 572 грн. 37 коп. (а.с.127).

Як вбачається із змісту мотивувальної частини судового рішення, вказана заборгованість складається із заборгованості за кредитом у розмірі 365 529,19 дол.США, 98 098,99 дол.США заборгованості за відсотками, що за курсом НБУ станом на 12.08.2015 р. становить 9 927 302,54 грн., а також неустойки в сумі 944 269,83 грн.

Даних про закінчення вказаного вище виконавчого провадження суду не надано.

Згідно розрахунку позивача, станом 16.02.2017 р. заборгованість за кредитним договором становить 526 386,09 дол.США, що за курсом НБУ становить 14 209 056 грн. 87 коп., та складається із заборгованості за кредитом у розмірі 365 529,19 дол.США, заборгованості за відсотками у розмірі 160656,89 дол.США, та пені у розмірі 622 386,20 грн.

Згідно п. 7.1 Іпотечного договору у випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником зобов`язання по Кредитному договору (в тому числі у випадку прострочення чергових платежів), Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на Предмет іпотеки.

Пунктом 7.2 Іпотечного договору передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі: рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; переходу до Іпотекодержателя права «власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов`язання в порядку, встановленою ст.37 Закону України «Про іпотеку» та умовами цього Договору; продажу Іпотекодержателем від свого імені Предмета Іпотеки будь-якій особі підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 Закону Українй ««Про іпотеку» та умовами цього договору.

Відповідно до п. 7.3 Іпотечного договору Іпотекодержатель має право на свій розсуд обрати порядок звернення стягнення на предмет іпотеки в межах, передбачених пунктом 7.2 договору.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 30.03.2012 р., наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошовою зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов`язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України, а також не позбавляє кредитора права на отримання процентів за користування кредитом і пені (які за відповідні періоди не були стягнутими), передбачені договором за несвоєчасну сплату кредиту.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, угода (договір) є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків, зобов`язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до вказівок закону, умов договору та припиняються виконанням, проведеним

належним чином, а одностороння відмова від їх виконання не допускається.

Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу, а також витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги за основним зобов`язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки, витрат на утримання і збереження Предмета іпотеки, витрат на страхування предмету іпотеки, збитків, завданих внаслідок порушення умов цього Договору та умов Кредитного договору, витрати на здійснення оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності, які поніс Іпотекодержатель.

Статтею 36 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 12. Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Проте, як роз`яснив Пленум Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних Справ в п.п. 9 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03. 2012 року, право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві.

Суд вважає, що наявність договору про позасудове врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки не позбавляє іпотекодержателя права звернення стягнення на предмет іпотеки в судовому порядку.

Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульовано статтею 39 Закону України «Про іпотеку», якою передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

За змістом статті 41 Закону України «Про іпотеку», реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду, проводиться шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Виконавче провадження є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обов`язки суб`єктів матеріальних правовідносин цивільної справи.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Розділом VII цього Закону визначається загальний порядок звернення стягнення на майно боржника. Серед іншого, відповідно до частини першої статті 48 цього Закону, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Положеннями статті 51 Закону України «Про виконавче провадження» визначено особливості звернення стягнення на заставлене майно. Зокрема, згідно із частиною сьомою цієї статті примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Отже, за цієї норми підставою для застосування положень Закону України «Про іпотеку» до спірних правовідносин є звернення стягнення на предмет іпотеки, тобто його арешт, вилучення та примусова реалізація в розумінні частини першої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи наведене, розглянувши справу в межах заявлених вимог та підстав, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково, звернувши стягнення на предмет іпотеки на погашення заборгованості перед позивачем за Кредитним договором № 567/08 від 03.04.2008 р. у розмірі 10 871 572 грн. 37 коп., встановленої рішенням Московського районного суду м.Харкова від 02.12.2016 р., а не самостійно нарахованої позивачем станом на 16.02.2017 р. у розмірі 14 831 443,07 грн., розмір якої не підтверджений судовим рішенням.

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.22, 525, 526, 536, 549, 553, 554, 610-612, 625, 1050 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 272, 280-284 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовільнити частково.

На підставі Іпотечного договору від 03.04.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Павловою О.О. за р. № 951, звернути стягнення на житловий будинок з надвірними будівлями в літ. «А-3», цегляний, загальною площею 632,80 кв.м., житловою площею 185,5 кв.м., зі всіма об`єктами, функціонально пов`язаними з цим нерухомим майном, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку загальною площею 0,1500 га, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування жилого будинку і споруд, кадастровий номер НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_2 , на погашення заборгованості перед Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» за Кредитним договором № 567/08 від 03.04.2008 р. у розмірі 10 871 572 грн. 37 коп., шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте Фрунзенським районним судом м. Харкова за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського Апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчисляється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» , , місцезнаходження: м.Київ, вул.. Дегтярівська, 27 Т.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_2 , місцепроживання: АДРЕСА_1 ,

Повне судове рішення складено 02.07.2019 року.

Головуючий суддя :