АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/134/19Головуючий по 1 інстанції - Троян Т.Є.
Категорія: 311000000 Доповідач в апеляційній інстанції - Бородійчук В.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Бородійчука В.Г.

суддів Василенко Л.І., Нерушак Л.В.

секретаря Винник І.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ЄВРО КОНСАЛТИНГ» на заочне рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 вересня 2018 року (ухвалене під головуванням судді Троян Т.Є. 17 вересня 2018 року, повний текст якого виготовлено 19 вересня 2018 року) у справі за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ЄВРО КОНСАЛТИНГ» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні, -

в с т а н о в и в :

05 червня 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ТОВ «АГРО-ЄВРО КОНСАЛТИНГ» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що у період з 07 лютого 2017 року по 30 березня 2018 року вона перебувала у трудових відносинах з ТОВ «АГРО-ЄВРО КОНСАЛТИНГ».

30 березня 2018 року була звільнена із займаної посади на підставі п. 3 ст. 38 КЗпП України згідно наказу № 61-к від 30 березня 2018 року у зв'язку з невиплатою роботодавцем заробітної плати.

Вказала, що в день звільнення разом з наказом про звільнення відповідач надав їй розрахунковий листок за березень 2018 року, згідно якого їй нараховано, але не виплачено 52 825,09 грн., що включає в себе заборгованість по заробітній платі за лютий 2018 року, заробітну плату за березень 2018 року, компенсацію за невикористану відпустку, індексацію заробітної плати за березень 2018 року, вихідну допомогу згідно статті 44 КЗпП України.

Зазначила, 30 березня 2018 року відповідач надав їй довідку про доходи за період з жовтня 2017 року по березень 2018 року, але в ній не зазначив, що за ним існує заборгованість перед позивачем по заробітній платі за лютий 2018 року в сумі 7 231,13 грн. та березень 2018 року в сумі 9 610,58 грн.

Згідно довідки форми ОК-5, виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області відповідач нарахував їй заробітну плату за лютий 2018 року в сумі 11 938,61 грн., за березень 2018 року 20 052,06 грн., в тому числі податки (ЄСВ 18 % та військовий збір 1,5 %).

Пояснила, що згідно роздруківки з її особового рахунку (зарплатна картка) останній платіж в рахунок сплати заробітної плати відповідач здійснив 01 березня 2018 року в сумі 2 379,45 грн. сплата лікарняних за лютий 2018 року.

Просила суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку, індексації заробітної плати та вихідній допомозі в сумі 52 825,09 грн., середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні в сумі 22 688,60 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 704,80 грн.

В ході розгляду справи позивач збільшила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі, компенсацію за невикористану відпустку, індексацію заробітної плати та вихідну допомогу в сумі 53 185,09 грн., середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні в сумі 58 526,95 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 вересня 2018 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Стягнуто з ТОВ «АГРО-ЄВРО КОНСАЛТИНГ» на користь ОСОБА_3 заборгованість по заробітній платі в розмірі 53 185,09 грн.

Стягнуто з ТОВ «АГРО-ЄВРО КОНСАЛТИНГ» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 30 березня 2018 року по 17 вересня 2018 року в розмірі 58 526,95 грн.

Рішення суду в частині стягнення заробітної плати за один місяць в розмірі 10 687,53 грн. допущено до негайного виконання.

Стягнуто з ТОВ «АГРО-ЄВРО КОНСАЛТИНГ» судовий збір в дохід держави в розмірі 704,80 грн.

Стягнуто з ТОВ «АГРО-ЄВРО КОНСАЛТИНГ» на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 704,80 грн.

В апеляційній скарзі ТОВ «АГРО-ЄВРО КОНСАЛТИНГ» просить скасувати заочне рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 вересня 2018 року в частині вирішення питання щодо стягнення заробітної плати, оскільки вважає, що в даній частині суд невірно вирішив спір та надмірно стягнув 21 885,88 грн. заборгованості.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що підприємство виплатило позивачу заборгованість по заробітній платі в розмірі 21 855,88 грн. В обґрунтування цього в матеріалах справи мається відомість розподілу витрат, яка долучалася ТОВ «АГРО-ЄВРО КОНСАЛТИНГ» до заяви про перегляд заочного рішення та мається в матеріалах справи. Судом дана обставина врахована не була, що й стало наслідком ухвалення в цій частині неправомірного рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 зазначила, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, в ній не наведено жодних обґрунтувань в чому полягає незаконність і необґрунтованість рішення суду. Рішення ж суду навпаки, є вмотивованим та ухваленим із застосуванням всієї нормативно-законодавчої бази, яка підлягала до застосування під час вирішення спору.

Наявна в матеріалах справи довідка відповідача у вигляді відомості про часткове погашення боргу в сумі 21 885,88 грн. не містить даних про те, на який саме рахунок сплачені кошти і крім того відсутні будь-які докази зарахування таких коштів на рахунок позивача.

Тому, вважає, що рішення суду є законним і підлягає залишенню без змін, а доводи апеляційної скарги є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У відповідності до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно даних з трудової книжки позивача серії НОМЕР_1, наказом № 161 від 06 лютого 2017 року, ОСОБА_3 була прийнята на посаду юриста ТОВ «АГРО-ЄВРО КОНСАЛТИНГ» (а.с. 7).

Наказом № 61-к від 30 березня 2018 року ОСОБА_3 звільнено із займаної посади згідно п. 3 ст. 38 КЗпП України (а.с. 8).

Сторонами не заперечувалося тієї обставини, що відповідач на момент звільнення не провів остаточний розрахунок з позивачем.

Відповідно до п. 3 ст. 38 КЗпП України працівник має право у визначений строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.

Статтею 44 КЗпП України визначено, що при припиненні трудового договору внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (ст.. 38 КЗпП України) працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку.

Згідно ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

ОСОБА_3 працювала в ТОВ «АГРО-ЄВРО КОНСАЛТИНГ» на посаді юриста з 07 лютого 2017 року по 30 березня 2018 року. ЇЇ дохід за період з 01 жовтня 2017 року по 30 березня 2018 року склав 82 338,80 грн., що підтверджується довідкою ТОВ «АГРО-ЄВРО КОНСАЛТИНГ» від 30 березня 2018 року № 6 (а.с. 10).

Як вбачається з матеріалів справи, а саме розрахункового листка за березень 2018 року (а.с. 9) борг ТОВ «АГРО-ЄВРО КОНСАЛТИНГ» перед ОСОБА_3 склав 52 825,09 грн.

Крім того, згідно довідки форми ОК-5, виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області вбачається, що ТОВ «АГРО-ЄВРОКОНСАЛТИНГ» нараховано ОСОБА_3 заробітну плату за лютий 2018 року в сумі 11 938,61 грн., за березень 2018 року 20 052,06 грн., в тому числі податки (ЄСВ 18% та військовий збір 1,5%) (а.с.11-13).

Як вбачається з матеріалів справи, останній платіж в рахунок сплати заробітної плати ТОВ «АГРО-ЄВРО КОНСАЛТИНГ» здійснило 01 березня 2018 року в сумі 2 379,45 грн. сплата лікарняних за лютий 2018 року, що вбачається з роздруківки з її особового рахунку (зарплатна картка).

У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов'язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу про звільнення видається на вимогу працівника.

Згідно ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Частиною 1 статті 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідач не спростував тієї обставини, що в порушення вимог чинного законодавства в день звільнення 30 березня 2018 року не провів з ОСОБА_3 розрахунку.

Відповідно по п. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Крім того, суд першої інстанції правильно встановив, що факт порушення відповідачем законодавства про працю в частині невиплати заробітної плати підтверджується листом Управління Держпраці у Черкаській області від 20 квітня 2018 року № Б-227/14-01/2479, в якому зазначено, що факти щодо порушення строків виплати заробітної плати та остаточного розрахунку підтвердилися. Дана обставина ТОВ «АГРО-ЄВРО КОНСАЛТИНГ» не спростована.

Відповідно до вимог ст. 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Суд першої інстанції при вирішенні спору правильно взяв до уваги роз'яснення, що приведені у рішенні конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року за наслідками розгляду справи № 4-рп/2012 щодо офіційного тлумачення положень ст.. 233 КЗпП України у взаємозв'язку з положеннями статей 117, 237-1 цього кодексу. Згідно цих роз'яснень визначено, що у відповідності до ст. 47 КЗпП України роботодавець зобов'язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про проведення розрахунку.

Не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої ст. 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до абзацу 3 пункту 2 розділу II Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08 лютого 1995 року № 100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Абзацом першим пункту 8 розділу IV вказаного Порядку передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Пунктом 32 постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06 листопада 1992 року визначено, що у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв'язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Для працівників, які пропрацювали на даному підприємстві (в установі, організації) менш двох місяців, обчислення проводиться з розрахунку середнього заробітку за фактично пропрацьований час. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року N 100.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_3 надала суду розрахунки заборгованості із виплати заробітної плати; вихідної допомоги згідно ст. 44 КЗпП України; середнього заробітку. за час затримки з розрахунку по заробітній платі.

Вказані розрахунки були предметом дослідження районного суду, визнані ним правильні, перевірені апеляційним судом і на думку колегії суддів такий висновок районного суду є правомірний, оскільки розрахунки здійснені на підставі чинного законодавства України та з урахуванням положень Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08 лютого 1995 року № 100. Крім того, в своєму рішенні суд першої інстанції зазначив свій розрахунок середнього заробітку (за вирахуванням обов'язкових податків та зборів), детально зазначивши на підставі яких розрахунків він зроблений, як це передбачено законом при вирішенні трудових спорів.

Колегія суддів вважає також правильним висновок районного суду про те, що відсутність у роботодавця коштів жодним чином не може слугувати поважною причиною невиплати працівникові всіх належних йому сум.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Посилання особи, що подає апеляційну скаргу на ту обставину, що при визначенні суми заборгованості по виплаті заробітної плати, районним судом допущено помилку не враховано довідку відповідача у вигляді відомості про часткове погашення боргу перед ОСОБА_3 щодо виплати їй 21 885,88 грн. заробітної плати не може бути взяте до уваги, оскільки з наявної в матеріалах справи відомості (а.с. 99) не можливо визначити за який період проведена виплата та чи дійсно вона проведена саме на рахунок позивача.

З матеріалів справи вбачається, що районний суд під час розгляду заяви про перегляд заочного рішення суду і дослідження наданого ТОВ «АГРО-ЄВРО КОНСАЛТИНГ» доказу про сплату частини коштів по заробітній платі при вирішення питанні щодо достовірності та належності даного доказу, звертав увагу учасників справи на неможливість визначення обставин, а саме на який рахунок сплачені кошти і крім того суд зазначав, що з даного доказу не можливо ідентифікувати в який період сплачені ці кошти та чи дійсно поведена проплата. Сторонам надавалася можливість надати додаткові пояснення по справі в підтвердження своїх вимог. Розгляд заяви про перегляд заочного рішення відкладався, однак, представником відповідача таких доказів надано не було, крім того суду надана заява (а.с. 119) про проведення розгляду заяви без участі представника товариства. Під час апеляційного розгляду справи, ТОВ «АГРО-ЄВРО КОНСАЛТИНГ» будь-яких інших доказів, крім тих, які маються в матеріалах справи надано не було, а тому на думку колегії суддів доводи позовної заяви ОСОБА_3 не спростовано, її право на отримання передбачених виплат підлягає захисту, позов задоволенню, тому висновок щодо стягнення всіх належних позивачеві сум є правильним і підстав для його зміни чи скасування апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, Апеляційний суд Черкаської області, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ЄВРО КОНСАЛТИНГ» залишити без задоволення.

Заочне рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ЄВРО КОНСАЛТИНГ» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Головуючий -

Судді -

Повний текст постанови виготовлено 29 січня 2019 року.