Провадження №22-ц/812/329/19
У Х В А Л А

Іменем України

05 лютого 2019 року м. Миколаїв

колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючого: Базовкіної Т.М.,

суддів: Кушнірової Т.Б. та Яворської Ж.М.,

із секретарем судового засідання: Цуркан І.І.,

без участі учасників справи, які належним чином повідомлені про час та місце судового засідання,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу №484/5021/18 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» на рішення, яке постановив Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області під головуванням судді Маржиної Тетяни Валеріївни у приміщенні цього суду 07 грудня 2018 року, за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2018 р. Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК», Банк) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивовано тим, що згідно кредитного договору № б/н від 21 вересня 2009 р. (далі - Договір), укладеним між Банком та ОСОБА_1 останній отримав кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну карту у розмірі 6000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитомз кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Посилаючись на неналежне виконання позичальником умов кредитного договору, внаслідок чого станом на 16 жовтня 2018 р. утворилась заборгованість по сплаті кредиту у загальному розмірі 19369 грн. 48 коп., з яких 5749 грн. 01 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 12221 грн. 92 коп. - заборгованість за пенею;штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) - 898 грн. 55 коп., позивач просив стягнути зазначену заборгованість, а також судові витрати в розмірі 1762 грн.

Відповідачем відзив на позовну заяву не надавався.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 грудня 2018 р. в позові АТ КБ «ПРИВАТБАНК» відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що з наданого позивачем розрахунку вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем по тілу кредиту відсутня, тож не можливо встановити, з якої суми Банком нараховані та обчислені відсотки і штрафні санкції, адже відсотки обчислюються у відсотковому відношенні до тіла кредиту, а тіло дорівнює нулю. Рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по тілу кредиту і докази невиконання такого рішення суду не надані. У зв'язку із відсутністю заборгованості за тілом кредиту та ненаданням позивачем належних доказів на підтвердження суми, з якої розраховані відсотки та штрафні санкції, суд вважав що відсутні законні підстави для задоволення позову.

В апеляційній скарзі Банк вказує, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом недостатньо повно досліджені письмові докази та дійсні обставини справи, що мають значення для справи, й просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що сторони 21 вересня 2009 р. уклали договір про надання банківських послуг, в межах якого позивач надав відповідачу кредитні кошти у вигляді кредитного ліміту, відповідач належним чином не виконує умови договору щодо повернення кредитних коштів, через що відповідно до наданого розрахунку у період з 01 червня 2016 р. по 16 грудня 2018 р. виникла заборгованість за тілом кредиту, на яку нараховувались відсотки та неустойка. Внесених у цей період відповідачем коштів було недостатньо для погашення усієї заборгованості, а тому вони направлялись позивачем, перш за все, на погашення боргу за кредитом, тому станом на дату звернення з позовом до суду заборгованість за кредитом відсутня, тоді як є непогашена заборгованість за процентами за користування кредитом, пенею і штрафами. Отже висновок суду про недоведеність заборгованості є помилковим.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як встановив суд першої інстанції і таке вбачається з матеріалів справи, 21 вересня 2009 р. ОСОБА_1 звернувся до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписав заяву № б/н.

Своїм підписом в заяві ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які надавались йому у письмовому вигляді, складають договір про надання банківських послуг.

На підставі такого договору відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 6 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Внаслідок неналежного виконання зобов'язань з повернення кредитних коштів відповідачем, як стверджує позивач, утворилась заборгованість, яка згідно наданого позивачем розрахунку станом 16 жовтня 2018 р. складає 19 369 грн. 48 коп., з яких: 5 749 грн. 01 коп. - проценти за користування кредитом; 12 221 грн. 92 коп. - пеня та штрафи: 500 грн. - фіксована частина та 898 грн. 55 коп. - процентна складова.

Дослідивши наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд вірно встановив, що заборгованість відповідача перед позивачем за кредитом не визначена, що перешкоджає встановленню, з якої суми Банком нараховані та обчислені проценти за користування кредитом і неустойка.

Вказане утруднює перевірку правильності наданого позивачем розрахунку.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

В силу вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій (ч. 5 ст. 12 ЦПК України).

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Згідно із ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд в порушення вказаних процесуальних норм не вжив заходів щодо повного та всебічного встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, зокрема щодо правильності наданого позивачем розрахунку заборгованості, чи підтверджується такий розрахунок випискою по рахунку відповідача, яка містить операції по рахунку клієнта, не роз'яснив позивачеві наслідки невчинення процесуальних дій, зокрема, надання обґрунтованого розрахунку заборгованості, до того ж не звернув уваги на те, що розрахунок, наданий позивачем, здійснений із збільшенням процентної ставки за користування кредитом (з 01 вересня 2014 р. - до 34,80%, з 01 квітня 2015 р. - до 43,2 %), а тому дійшов висновку про неможливість визначення заборгованості за договором передчасно.

Відповідно до частин 1-3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Враховуючи викладені вимоги закону, обставини справи, з метою виконання вимог цивільного законодавства, усунення суду першої інстанції від повного та всебічного встановлення обставин справи, колегія суддів приходить до висновку про можливість витребування у позивача наступних доказів: виписки з особового рахунку позичальника ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1), довідки про видачу ОСОБА_1 кредитних карток, а також детальний розрахунок заборгованості за договором про надання банківських послуг від 21 вересня 2009 р., виходячи із 30% ставки за користування кредитом станом на 16 жовтня 2018 р.

Керуючись ст.ст. 83, 367 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Витребувати в Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» виписки з особового рахунку позичальника ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1), довідки про видачу ОСОБА_1 кредитних карток, а також детальний розрахунок заборгованості за договором про надання банківських послуг від 21 вересня 2009 року, виходячи із первинної ставки за користування кредитом (30%) станом на 16 жовтня 2018 року.

Зазначений розрахунок надати до апеляційного суду терміново.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді:

______________________________________________

Повний текст ухвали складений 05 лютого 2019 року