Справа № 308/1270/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2019 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Іванова А.П.,

за участі секретаря судового засідання Боти О.І.,

заявників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород справу за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

встановив:

Заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою в якій просять: розірвати шлюб між ними, зареєстрований 15 вересня 2012 року виконкомом Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, актовий запис №225 від 15.09.2012 року; неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити проживати з матір`ю ОСОБА_2 ; після розірвання шлюбу залишити заявниці ОСОБА_2 прізвище чоловіка « ОСОБА_5 ».

Заява мотивована тим, що між заявниками 15.09.2012 року був зареєстрований шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 , видане виконкомом Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області 15.09.2012 року. Від даного шлюбу народилося двоє дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявники зазначають, що останнім часом подружнє життя не складається, у зв`язку з різними поглядами на життя та побут. Намагання зберегти сім`ю залишились безрезультатними. Збереження шлюбу стало неможливим.

Також вказують, що разом прийнятим рішенням про розірвання шлюбу досягли згоди, що діти будуть проживати з матір`ю, однак батько теж буде брати участь в їх вихованні, крім того до зміни місця проживання матері з дітьми, будуть проживати по місцю їхнього теперішнього проживання. Після зміни їх місця проживання, батько буде регулярно навідувати дітей, або ж забирати їх з собою.

Заявники в судовому засіданні підтримали подану заяву.

Вислухавши пояснення заявників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15.09.2012 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 уклали шлюб, який зареєстрований виконкомом Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області , про складено відповідний актовий запис за №225. Прізвища після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - ОСОБА_5 , дружини ОСОБА_5 . Зазначене підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 15.09.2012 року. (а.с.3;6)

У шлюбі у подружжя народилося двоє дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 , виданим 03.07.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стан по м. Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції в Закарпатській області (а.с.7) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 , виданим 12.12.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стан по м. Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції в Закарпатській області (а.с.8)

Матеріалами справи встановлено, що між заявниками також укладено договір про участь у вихованні та забезпеченні дітей від 23.01.2019 року (а.с.9-10)

Судом також встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинені в серпні 2018 року, примирення неможливе.

Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Релігійний обряд шлюбу не є підставою для виникнення у жінки та чоловіка прав та обов`язків подружжя, крім випадків, коли релігійний обряд шлюбу відбувся до створення або відновлення органів державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з положеннями ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Як роз`яснено у п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК України), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Для захисту інтересів неповнолітніх дітей суд має перевірити зміст письмових договорів, які подружжя подає під час розгляду справи про розірвання шлюбу.

В силу ч. 3ст.109СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч. 3ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Враховуючи вищенаведене та з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі заявників, а відтак укладений між заявниками шлюб підлягає розірванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 56, 109СК України, ст. ст.76,89,293,294,352,354-355 ЦПК України, суд,

вирішив:

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 15.09.2012 року виконкомом Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис №225 розірвати.

Неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити проживати з матір`ю ОСОБА_2 .

Після розірвання шлюбу залишити заявниці ОСОБА_2 прізвище чоловіка « ОСОБА_5 ».

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов