Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді Яровенко Н. О.,

при секретарях Грінкевич А.І., Івашко О.Л.,

за участі сторін:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Савчака Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Паракуда Ірина Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

В липні 2018 року позивач ОСОБА_3, через свого представника ОСОБА_1, звернулася до суду з позовом до ПАТ «Дельта Банк», третя особа: приватний нотаріус КМНО Паракуда І.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги мотивує тим, що 12 лютого 2018 року нею було отримано постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Артемчука Т.В. від 06 лютого 2018 року №55710758 при примусовому виконанні виконавчого напису нотаріуса № 2350 від 11 вересня 2013 року, вчинений приватним нотаріусом КИНО Паракудою І. В. про звернення стягнення на нерухоме майно, а саме трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві власності позивачу, передане в іпотеку у якості забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_6 за кредитним договором № 1086/ФКВ-07 від 20 вересня 2007 року в рахунок погашення вимог стягувача ПАТ«Дельта Банк» в сумі 227 483, 33 грн. та 2 500, 00 грн. плати за вчинення виконавчого напису. При ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження, 13 лютого 2018 року, позивачем з'ясовано, що оскаржуваний виконавчий напис було вчинено на виконання іпотечного договору № 1086/2гфквіл-07 від 20 вересня 2007 року, укладеного між позивачем та ТОВ «Український промисловий банк» правонаступником якого, за даними зазначеними в виконавчому написі є ПАТ «Дельта Банк». Також їй була надана змога ознайомитись з постановою про відкриття виконавчого провадження від 05 лютого 2018 року №55710758. Вчиняючи оскаржуваний виконавчий напис, нотаріусом не було перевірено безспірності заборгованості, а відповідачем, в свою чергу, не було вчинено передбачених законом дій по надсиланню письмової вимоги боржнику та поручителю.

У серпні 2018 року представником відповідача подано відзив на позов з якого вбачається, що відповідачем позовні вимоги не визнаються в повному обсязі виходячи з наступного. Так, позивачем не надано до суду жодних доказів на підтвердження своїх доводів недотримання приватним нотаріусом КМНО Паракудою І.В. вимог законодавства, щодо вчинення виконавчого напису № 2354 від 11 вересня 2013 року. При зверненні до приватного нотаріуса КМНО Паракуди І.В. з заявою про вчиненні виконавчого напису АТ «Дельта Банк» було надано всі необхідні документи для вчинення відповідної дії.

У серпні 2018 року представник позивача подав відповідь на відзив, в якому зазначив, що відповідачем не було дотримано вимог переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, оскільки за твердженням самого ж відповідача не надавались нотаріусу зовсім або надавались з порушенням їх оформлення документи для вчинення відповідного напису. Так, з доданих до відзиву копій документів вбачається, що вимоги , які надавались нотаріусу для вчинення оскаржуваного виконавчого напису не містять відмітки стягувача про непогашення заборгованості. Також із заяви про вчинення оскаржуваного виконавчого напису вбачається що при зверненні за його вчиненням нотаріусу не були надані оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв'язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов'язання а також не було надано довідку фінансової установи про ненадходження платежу.

Ухвалою суду від 13 липня 2018 року заяву представника позивача про забезпечення позову задоволено, зупинено примусове виконання виконавчого напису нотаріуса № 2350 від 11 вересня 2013 року, вчиненого приватним нотаріусом КМНО Паракудою І.В. про звернення стягнення на нерухоме майно.

Ухвалою суду від 29 серпня 2018 року заяву представника позивача про забезпечення доказів задоволено, витребувано у приватного нотаріуса КМНО Паракуди І.В. копії документів.

Ухвалою суду від 19 грудня 2018 року клопотання представника позивача про забезпечення доказів задоволено, витребувано у приватного нотаріуса КМНО Паракуди І.В. копії документів.

В судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, визнати виконавчий напис № 2350 від 11вересня 2013 року, вчинений приватним нотаріусом КМНО Паракудою І.В. про звернення стягнення на нерухоме майно, а саме трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_3, передане в іпотеку у якості забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_6 за кредитним договором № 1086/ФКВ-07 від 20 вересня 2007 року в рахунок погашення вимог стягувача ПАТ «Дельта Банк» в сумі 227 483,33 грн. та 2 500,00 грн. плати за вчинення виконавчого напису визнати таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача судові витрати.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнає посилаючись на відзив на позовну заяву, просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Третя особа в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність.

Суд, вислухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 20 вересня 2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_6 укладено кредитний договір № 1086/ФКВ-07 за умовами якого банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 115 000,00 доларів США, строком на 180 місяців, з кінцевою датою повернення 19 вересня 2022 року та процентною ставкою 14,5% річних (а.с. 126-128).

20 вересня 2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_3 укладено іпотечний договір № 1086/Zфквіп-07 за умовами якого іпотека за цим договором забезпечує вимоги іпотекодержателя за кредитним договором № 1086/ФКВ-07 від 20 вересня 2007 року (а також будь-якими змінами та доповненнями до нього, в тому числі стосовно зміни процентної ставки за користування кредитом, строку кредитування, суми кредиту тощо), укладеним між іпотекодержателем та ОСОБА_6, за умовами якого останній зобов'язаний іпотекодержателю до 19 вересня 2022 року повернути кредит у розмірі 115 000,00 доларів США, сплатити проценти за користування ним у розмірі 14,5% річних та штрафні санкції у розмірі і у випадках, передбаченим кредитним договором. За змістом п. 1.2 договору, предметом іпотеки є трикімнатна квартира АДРЕСА_1, загальною площею 71,5 кв.м., згідно з довідкою Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав на об'єкти нерухомого майна № 1274458 від 06 вересня 2007 року, вартість вказаної квартири становить 22 620,00 грн.. Згідно п. 1.3 договору, сторони оцінюють предмет іпотеки у 782 750,00 грн. (а.с. 5-7).

14 жовтня 2010 року ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Український промисловий банк» склали акт приймання-передачі № 987 за умовами якого ТОВ «Укрпормбанк» передає, а ПАТ «Дельта-Банк» приймає кредитні договори, договори поруки, договори застави, кредитні справи тощо відносно клієнта ОСОБА_6 (а.с. 129).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно п. 4.3 іпотечного договору, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з порядком задоволення вимог іпотекодержателя, передбаченим п. 4.4 цього договору.

Заступник начальника Департаменту по роботі з проблемними активами фізичних осіб АТ «Дельта Банк» 09 квітня 2013 року за № 31.4-08/4495/13 направив на адресу ОСОБА_6 досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором, яка станом на 29 березня 2013 року складає 153 569,79 доларів США та 00 грн. (а.с. 130).

Крім того, заступник начальника Департаменту по роботі з проблемними активами фізичних осіб АТ «Дельта Банк» 09 квітня 2013 року за № 31.4-08/458313 направив на адресу ОСОБА_3 досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором, яка станом на 29 березня 2013 року складає 153 569,79 доларів США та 00 грн. (а.с. 133).

Довідкою про причини повернення поштової кореспонденції зазначено, що вказані вимоги були повернуті за закінченням терміну зберігання (а.с. 131, 135).

21 серпня 2013 року начальник Департаменту по роботі з проблемними активами фізичних осіб АТ «Дельта Банк» звернувся до приватного нотаріуса КМНО Паракуди І.В. із заявою на вчинення виконавчого напису (а.с. 123-124).

11 вересня 2013 року приватним нотаріусом КМНО Паракудою І.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 2350, яким за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1, запропоновано задовольнити вимоги стягувача ПАТ «Дельта Банк» в сумі розміром 1 227 473,33 грн., з яких сума заборгованості за кредитом - 103 499,98 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 827 275,34 грн., сума заборгованості за відсотками - 50 069,81 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 400 207,99 грн. Також стягнуто суму в розмірі плати за вчинення виконавчого напису, що становить 2 500,00 грн., сплачену стягувачем. Крім того, визначено строк, за який провадиться стягнення - з 01 липня 2010 року по 17 червня 2013 року (а.с. 8).

Постановою старшого державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві від 01 жовтня 2013 року відкрито виконавче провадження № 40020147 на виконання виконавчого напису № 2350, виданий 11 вересня 2013 року про звернення стягнення на нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_3 та стягнути заборгованість в сумі 402 707,99 грн. (а.с. 37).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Артемчука Т.В. від 05 лютого 2018 року відкрито виконавче провадження про примусове виконання виконавчого напису № 2350, виданого 11 вересня 2013 року про звернення стягнення на нерухоме майно, а саме трикімнатну кватиру АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Нижній Тагіл, Свердловської області, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 9-12).

Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (Закон № 3425-XII).

Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Згідно із ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

За п. 1.1., 1.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерством юстиції України 22 лютого 2012 року N 296/5 (далі за текстом - Порядок) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із п. 3.1., 3.2. глави 16 Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років; безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172 (далі за текстом - Перелік) (п. 3.5. Порядку).

Відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов'язаннями, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Згідно із п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31 січня 1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов'язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

Таким чином, в обов'язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов'язання.

Як убачається із документів, на підставі яких приватним нотаріусом було вчинено оспорюваний виконавчий напис, разом із заявою про вчинення виконавчого напису представником відповідача було подано нотаріусу: розрахунок суми заборгованості; іпотечний договір № 1086/Zфквіп-07 від 20 вересня 2007 року, що посвідчений приватним нотаріусом КМНО Чорноногом В.П. та зареєстрований в реєстрі за № 4041; копію кредитного договору № 1086/ФКВ-07 від 20 вересня 2007 року; копію договору про передачу активів та кредитних зобов'язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку від 30 червня 2010 року; копію акту приймання-передачі кредитних справ ОСОБА_6; копію повідомлення позичальнику про порушення основного зобов'язання; копію повідомлення про вручення поштового відправлення; копію паспорту та податкового номера ОСОБА_6; копію повідомлення іпотекодавця про порушення основного зобов'язання; копію повідомлення про вручення поштового відправлення; копію паспорту та податкового номеру ОСОБА_3; копію довіреності представника ПАТ «Дельта Банк» (а.с. 123-124).

Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не розглядає спір про право. Виконавчий напис вчиняється виключно за документально оформленими вимогами, які викладені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів тільки за наявності всіх умов, передбачених Законом України «Про нотаріат». Безспірність вимог визначається не нотаріусом або стягувачем, а відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Нотаріус лише перевіряє безспірність заборгованості по наданим документам.

Нотаріус при вчиненні виконавчого напису не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а перевіряє безспірність заборгованості в контексті наявності документів з урахуванням положень Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку.

Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 20 травня 2015 року № 6-158цс15, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що ПАТ «Дельта Банк» нотаріусу були подані всі необхідні документи, визначені Порядком та Переліком, наявність яких підтверджувала безспірність боргу. При цьому відповідач в своїй заяві просив стягнути грошові кошти, виходячи із розміру частини заборгованості за кредитним договором, що виникла в період з 01 липня 2010 року по 17 червня 2013 року в сумі 1 227 483,33 грн. та суми, що сплачена за вчинення виконавчого напису.

Що стосується неналежного повідомлення позивача щодо усунення порушення зобов'язання за кредитним договором шляхом дострокового повернення кредиту на підставі направленої вимоги від 09 квітня 2013 року, то такі твердження представника позивача спростовуються дослідженими судом належними та допустимим доказами, зокрема, рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, оскільки відповідно до п.п. 2.3 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій встановлено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначний законом або договором.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_3 до ПАТ «Дельта Банк», третя особа: приватний нотаріус КМНО Паракуда І.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в заодвенні позові питання пор судові витрати не вирішуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 626, 638 ЦК України, ст.ст. 34, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст. ст. 10, 12, 13, 76, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

В позові ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Паракуда Ірина Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 21 лютого 2019 року.

Суддя Н.О.Яровенко