ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

13 лютого 2019 року

м. Харків

справа № 623/1049/18

провадження № 22-ц/818/1119/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Пилипчук Н.П. ,

суддів: Маміної О.В., Кіся П.В.,

за участю секретаря судового засідання : Плахотнікової І.О. ,

Учасники справи:

позивачі - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

відповідачі - Приватного підприємства "Золота Нива-1",

за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Приватного підприємства "Золота Нива-1" про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Ізюмського районного суду Харківської області від 14 листопада 2018 року, повний текст якого був виготовлений 23 листопада 2018 року, ухвалене суддею Винниченко П.П.,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом до Приватного підприємства "Золота Нива-1" про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки.

В обґрунтування даного позову зазначили, що відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом від 14.02.2018, кожен з них успадкував після смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 по 1/5 частки земельної ділянки загальною площею 5,7800 га за цільовим призначенням: 01.01 - для ведення товарного сільськогосподарського призначення, вид використання земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Чистоводівської сільської ради Ізюмського району Харківської області, кадастровий номер НОМЕР_1, що належала ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, спадкоємцем якої згідно заповіту, посвідченого Чистоводівською сільською радою Ізюмського району Харківської області 05.05.2001, зареєстрованого у реєстрі за № 16, була ОСОБА_6, яка фактично прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав нотаріально. Право власності на земельну ділянку, відповідно до часток кожного було зареєстровано 14.02.2018 приватним нотаріусом ОСОБА_8 При отриманні витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 22.01.2018, позивачі звернули увагу про наявність договору оренди земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_7 та ПП «Золота Нива-1» на успадковану земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1, який було зареєстровано 30.04.2010, тобто через рік та два місяці після смерті орендодавця, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. 27 березня 2018 року позивачі з метою досудового врегулювання спору повідомили відповідача цінним листом про успадкування земельної ділянки та запросили надати копію діючого договору оренди земельної ділянки, укладеного з ОСОБА_7 10.01.2008 та зареєстрованого 30.04.2010. Станом на час звернення позивачів до суду, відповіді від відповідача так і не надійшло, у зв'язку з чим у позивачів відсутній екземпляр договору оренди. Оскільки спірний договір оренди пройшов державну реєстрацію 30.04.2010, він де-юре є укладеним, тобто з дня його державної реєстрації у відповідача виникло право на оренду землі, проте враховуючи, що орендодавець помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, то на момент державної реєстрації права оренди земельної ділянки за спірним договором цивільна правоздатність орендодавця, тобто здатність мати цивільні права та обов'язки відповідно до статті 25 ЦК України була припинена, що унеможливило виникнення у орендодавця прав та обов'язків за даним договором. Це в свою чергу унеможливлює перехід прав та обов'язків за цим договором від спадкодавця до спадкоємця, в зв'язку з тим, що їх не набув за життя спадкодавець. Також в зв'язку зі смертю орендодавця до моменту державної реєстрації договору оренди унеможливлюється виконання зобов'язання щодо передачі земельної ділянки орендарю відповідно до п. 20 типового договору у визначений за домовленістю сторін строк після державної реєстрації права оренди за актом її приймання - передачі, і у зв'язку з тим, що передача вказаної земельної ділянки згідно вимог законодавства про передачу об'єкта оренди орендарю після державної реєстрації договору, фактично не могла відбутися у зв'язку зі смертю орендодавця до моменту набрання чинності договору оренди, позивачі вважають, що орендар не набув право оренди за спірним договором.

У зв'язку із чим просили визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, площею - 5,7800 га, розташованої на території Чистоводівської сільської ради Ізюмського району Харківської області, укладений 10.01.2008 між ОСОБА_7 та ПП «Золота Нива-1», зареєстрований державним реєстратором Ізюмського міськрайонного відділу Харківської регіональної філії державного земельного кадастру ОСОБА_9 30.04.2010.

Рішенням Ізюмського районного суду Харківської області від 14 листопада 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції, та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що встановлені судом факти в судовому рішенні у мотивувальній частині рішення суперечать висновкам суду в резолютивній частині. Посилалася на ті самі обставини, якими обґрунтовувала свої позовні вимоги. Зазначає, що оскільки на момент реєстрації договору ІНФОРМАЦІЯ_3 року орендодавець ОСОБА_7 померла, то договір не набув чинності. Також вважає, що згідно акту прийому-передачі спірної земельної ділянки в оренду від 10 січня 2008 року, який був підписаний орендарем та орендодавцем до держаної реєстрації права оренди в супереч п. 20 вказаного договору, орендодавець фактично передав земельну ділянку орендарю в користування, а не в оренду.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серія та номер: 859 від 14.02.2018, 853 від 14 лютого 2018, 857 від 14 лютого 2018, 855 від 14 лютого 2018, 861 від 14 лютого 2018, успадкували після померлої 02 березня 2014 року ОСОБА_6 земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1, площею - 5,7800 га, розташовану на території Чистоводівської сільської ради Ізюмського району Харківської області (а.с.21-25), що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. (а.с.18,26-30).

Між ОСОБА_7 та Приватним підприємством «Золота Нива-1» на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 було укладено договір оренди землі від 10 січня 2008 року, за умовами п.п.1, 2 якого ОСОБА_7 передала, а ПП «Золота Нива-1» прийняло в строкове платне користування земельну ділянку площею 5,7800 га, яка розташована на території Чистоводівської сільської ради Ізюмського району Харківської області, контур № 32, ділянка НОМЕР_2, строком на 10 років, з орендною платою у розмірі 1,5% від грошової оцінки земельної ділянки (а.с.62-65).

10 січня 2008 року ОСОБА_7 та ПП «Золота Нива-1» було підписано акт визначення меж земельної ділянки в натурі та акт приймання-передачі земельної ділянки до даного договору (а.с.66).

ІНФОРМАЦІЯ_3 року державним реєстратором Ізюмського міськрайонного відділу Харківської регіональної філії державного земельного кадастру за ПП «Золота Нива-1» було зареєстровано право оренди даної земельної ділянки строком дії 10 років, підставою виникнення якого є договір оренди землі від 10 січня 2008 року, про що вчинено запис за № 50 (а.с.63).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивачі успадкувавши земельну ділянку після ОСОБА_6, набули також права та обов'язки за договором оренди земельної ділянки від 10 січня 2008 року.

Судова колегія погоджується із висновками суду першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

За змістом ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Отже, учасники правочину, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують відповідний письмовий документ, надаючи згоді встановленої форми.

Разом із тим цивільні права та обов'язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення учасників при укладенні спірного договору, набуваються після відповідної державної реєстрації.

Ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Волевиявлення є важливими чинником, без якого неможливо вчинення правочину, що узгоджується зі свободою договору, установленою ст. 627 ЦК України.

Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа, в якому фіксуються правові наслідки.

Реєстрація договору є адміністративним актом, тобто елементом зовнішнім щодо договору.

Таким чином, сторони Договору оренди землі від 10 січня 2008 року, а саме ОСОБА_7 та Приватним підприємством «Золота Нива-1», підписуючи цього дня Договір оренди землі надали згоді щодо істотних умов цього правочину відповідної форми.

Відповідно до п. 40 Договору перехід права власності на орендовані земельні ділянки до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов договору або розірвання договору.

Згідно з п. 43 Договору він набирає чинності після підписання сторонами та його державній реєстрації.

Колегія суддів вважає, що смерть учасника правочину, у цьому конкретному випадку орендодавця ОСОБА_7 на момент державної реєстрації цього правочину не є підставою, згідно ч. 3 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України для визнання Договору оренди землі недійсним, оскільки волевиявлення на укладення цього правочину вона виявила саме у момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа, тобто 10 січня 2008 року.

Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у Постанові від 18 грудня 2013 року № 6-127цс13.

Апеляційна скарга не містить доводів на спростування висновків суду першої інстанції, які є обґрунтованими та узгоджуються з матеріалами справи, при встановленні обставин справи судом не було порушено норм цивільного процесуального законодавства й правильно застосовано норми матеріального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Ізюмського районного суду Харківської області від 14 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття , але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий - Н.П.Пилипчук

Судді - О.В. Маміна

П.В. Кісь