Справа № 367/4552/18
Провадження №2/367/67/2019
04 лютого 2019 року Ірпінський міський суд Київської області у складі
Головуючої судді Саранюк Л.П.
при секретарі Бабаковій М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ірпінського міського суду при судовому розгляді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УкрОпт «Мастер-енерго»» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,-
15.05.2015 між ним та ТОВ «УкрОпт «Мастер-енерго» було укладено Контракт, згідно якого останній працював на посаді інженера з організації та експлуатації котельного обладнання і теплових мереж.
01.10.2015 Додатковою угодою №1 до Контракту з працівником від 15.05.2015 Відповідач та Позивач дійшли згоди щодо режиму робочого часу, а саме: неповний робочий день - 6 годин на день або 0,75 ставки з посадовим окладом згідно штатного розпису.
Відповідно до розрахункових листів станом на кінець вересня 2017 року Позивачу нараховано та не виплачено заробітної плати у розмірі 31 870,10 грн.
12.02.2018 позивачем було подано заяву про звільнення з займаної посади за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП. В свою чергу, ТОВ «УкрОпт «Мастер-енерго» було звільнено позивача за власним бажанням 01.03.2018.
04.06.2018 позивачем було надіслано до відповідача лист з проханням надати розрахунок розміру середньоденної (годинної) та середньомісячної заробітної плати (місяців, що передували звільненню); довідку про розміри середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку; довідку про розмір заборгованості по заробітній платі; табель обліку робочого часу (за період з жовтня 2017 року по лютий 2018 року); наказ про призначення на посаду інженера з організації та експлуатації котельного обладнання і теплових мереж; наказ про звільнення з посади інженера з організації та експлуатації котельного обладнання і теплових мереж відповідно до поданої заяви від 12.02.2018, а також у найкоротші терміни виплатити заборгованість по заробітній платі, а також середній заробіток за час затримки по день фактичного розрахунку.
На момент подання позовної заяви відповідач не надав відповіді на вищевказаний лист.
11.06.2018 за заявою позивача ОСОБА_3 фондом України було надано Індивідуальні відомості про застраховану особу (Форма ОК-5) (так як розрахункові листи відповідачем з жовтня 2017 року по березень 2018 надано не було) згідно яких вбачається, що заборгованість по заробітній платі в період з жовтня 2017 року по березень 2018 року складає 25 787,02 грн.
Отже, позивач вважає, що заборгованість ТОВ «УкрОпт «Мастер-енерго» по заробітній платі перед ним на момент подання позову становить 57 657,12 грн.
Крім того позивач зазначає, що він звільнився за власним бажанням 01.03.2018, тому в цей день згідно вимог ст. 116 КЗпП України, йому мали бути виплачені всі суми, що належать від підприємства, з урахуванням при цьому податків. Відповідачем на розрахунки щодо заборгованості по заробітній платі не здійснені.
Оскільки Позивач звільнився за власним бажанням 01.03.2018, тому середня заробітна плата працівника має обраховуватися виходячи із нарахованої заробітної плати за попередні два місяці, тобто за січень та лютий 2018.
Відповідно до Індивідуальної відомості про застраховану особу (Форма ОК-5) ОСОБА_3 фонду України, видно, що сума заробітку позивача нарахованого ТОВ «УкрОпт «Мастер-енерго» (код 33482826) в січні 2018 року - лютому 2018 року становила: в січні 2018 року - 4 953,75 грн., в лютому 2018 року - 2 642,00 грн. Тобто, сукупно за вказаний період було нараховано 7 595,75 (4 953,75 + 2 642,00).
Позивач зазначає, що оскільки перед звільненням за власним бажанням, він працював на підприємстві за графіком з денною тарифною ставкою (0,75 ставки), тому при обрахунку середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні слід виходити саме з середньоденного заробітку, що передбачено вказаними положеннями Порядку.
Згідно Індивідуальних відомостей про застраховану особу (Форма ОК-5) видно, що позивач з січня 2018 року по лютий 2018 року відпрацював 41 день (січень 2018 року - 21 день та лютий 2018 року 20 днів).
Відтак, середньоденна заробітна плата позивача за вказаний період становить 185,26 грн. (7 595,75/41).
Таким чином, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за вказаний період становить 14 450,28 грн. з 02.03.2018 по 22.06.2018 (185,26 х 78 = 14 450,28).
У звязку з вищевикладеним просив суд стягнути з відповідача на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плати у розмірі 57 657,12 грн.
Стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 02.03.2018 по 04.02.2019 з утриманням при виплаті вказаної суми передбачених податків та обовязкових платежів у розмірі 400 161,60 грн.
Стягнути з відповідача на його користь судовий збір в сумі 704,80 грн.
Позивач в судове засідання не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи належним чином повідомлений. Згідно поданої заяви просить суд розглядати справу без його участі, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання свого представника не направив, про час, місце та дату та час судового розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, а тому відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.
15.05.2015 між ОСОБА_1 та ТОВ «УкрОпт «Мастер-енерго» було укладено Контракт, згідно якого останній працював на посаді інженера з організації та експлуатації котельного обладнання і теплових мереж.
01.10.2015 Додатковою угодою №1 до Контракту з працівником від 15.05.2015 Відповідач та Позивач дійшли згоди щодо режиму робочого часу, а саме: неповний робочий день - 6 годин на день або 0,75 ставки з посадовим окладом згідно штатного розпису.
Відповідно до розрахункових листів станом на кінець вересня 2017 року Позивачу нараховано та не виплачено заробітної плати у розмірі 31 870,10 грн.
12.02.2018 позивачем було подано заяву про звільнення з займаної посади за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП. В свою чергу, ТОВ «УкрОпт «Мастер-енерго» було звільнено позивача за власним бажанням 01.03.2018.
04.06.2018 позивачем було надіслано до відповідача лист з проханням надати розрахунок розміру середньоденної (годинної) та середньомісячної заробітної плати (місяців, що передували звільненню); довідку про розміри середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку; довідку про розмір заборгованості по заробітній платі; табель обліку робочого часу (за період з жовтня 2017 року по лютий 2018 року); наказ про призначення на посаду інженера з організації та експлуатації котельного обладнання і теплових мереж; наказ про звільнення з посади інженера з організації та експлуатації котельного обладнання і теплових мереж відповідно до поданої заяви від 12.02.2018, а також у найкоротші терміни виплатити заборгованість по заробітній платі, а також середній заробіток за час затримки по день фактичного розрахунку.
Однак, відповідь на вищевказаний лист позивач не отримав.
11.06.2018 за заявою позивача ОСОБА_3 фондом України було надано Індивідуальні відомості про застраховану особу (Форма ОК-5) (так як розрахункові листи відповідачем з жовтня 2017 року по березень 2018 надано не було) згідно яких вбачається, що заборгованість по заробітній платі в період з жовтня 2017 року по березень 2018 року складає 25 787,02 грн.
Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Згідно ст.115 КЗпП України, заробітна плата повинна виплачуватися робітнику регулярно у робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцять календарних днів.
Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
Суд приймає до уваги розрахунок заборгованості поданий позивачем по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі та стягує з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 57 657,12 грн.
Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Таким чином, обовязок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.
Як роз'яснено в п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року за № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у звязку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.
У разі непроведення розрахунку у зв'язку із виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню у повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу. При частковому задоволенні позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку той мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи.
Згідно з висновками Верховного Суду України, викладених в постановах за результатами розгляду заяв про перегляд судових рішень з підстави, передбаченої ст.355 ЦПК України, установивши під час розгляду справи про стягнення середнього заробітку у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення (коли ж він у цей день не був на роботі - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок), суд на підставі ст.117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а в разі непроведення його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.
Згідно п.п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМ України від 08.02.1995 року № 100 (зі змінами та доповненнями), нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна платавизначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.
Позивач звільнився за власним бажанням 01.03.2018, тому в цей день згідно вимог ст. 116 КЗпП України, йому мали бути виплачені всі суми, що належать від підприємства, з урахуванням при цьому податків. Відповідачем на розрахунки щодо заборгованості по заробітній платі не здійснені.
Оскільки Позивач звільнився за власним бажанням 01.03.2018, тому середня заробітна плата працівника має обраховуватися виходячи із нарахованої заробітної плати за попередні два місяці, тобто за січень та лютий 2018.
Відповідно до Індивідуальної відомості про застраховану особу (Форма ОК-5) ОСОБА_3 фонду України, видно, що сума заробітку позивача нарахованого ТОВ «УкрОпт «Мастер-енерго» (код 33482826) в січні 2018 року - лютому 2018 року становила: в січні 2018 року - 4 953,75 грн., в лютому 2018 року - 2 642,00 грн. Тобто, сукупно за вказаний період було нараховано 7 595,75 (4 953,75 + 2 642,00).
Оскільки перед звільненням за власним бажанням позивач працював на підприємстві за графіком з денною тарифною ставкою (0,75 ставки), тому при обрахунку середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні слід виходити саме з середньоденного заробітку, що передбачено вказаними положеннями Порядку.
Згідно Індивідуальних відомостей про застраховану особу (Форма ОК-5) видно, що позивач з січня 2018 року по лютий 2018 року відпрацював 41 день (січень 2018 року - 21 день та лютий 2018 року 20 днів).
Відтак, середньоденна заробітна плата позивача за вказаний період становить 185,26 грн. (7 595,75/41).
Позивач просить суд стягнути з відповідача на його середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 02.03.2018 по 04.02.2019 з утриманням при виплаті вказаної суми передбачених податків та обовязкових платежів.
Суд звертає увагу позивача на те, що у вищевказаний період кількість робочих днів складала: з 02 березня 2018 року 20 днів; у квітні 2018 року 20 днів; у травні 2018 року 20 днів; у червні 2018 року 20 днів; у липні 2018 року 22 дні; у серпні 2018 року 22 днів; у вересні 2018 року 20 днів; у жовтні 2018 року 22 днів; у листопаді 2018 року 22 днів; у грудні 2018 року 20 днів; у січні 2019 року 21 день; у лютому 2019 року 2 днів.
Таким чином, загальна кількість робочих днів у період з 02.03.2018 по 04.02.2019 складає 231.
На підставі вищевикладеного середній заробіток позивача за час затримки розрахунку при звільненні з 02.03.2018 по 04.02.2019 з утриманням при виплаті вказаної суми передбачених податків та обовязкових платежів вираховується за формулою (кількість робочих днів у поточному періоді помножено на середньоденну заробітну плату у гривнях) та становить: з 02.03.2018 (20х185,26)=3 705,20 грн.; у квітні 2018 року (20х185,26)= 3 705,20 грн.; у травні 2018 року (20х185,26)= 3 705,20 грн.; у червні 2018 року (20х185,26)= 3 705,20 грн.; у липні 2018 року (22х185,26)= 4 075,72 грн; у серпні 2018 року (22х185,26)= 4 075,72 грн; у вересні 2018 року (20х185,26)= 3 705,20 грн.; у жовтні 2018 року (22х185,26)= 4 075,72 грн; у листопаді 2018 року (22х185,26)= 4 075,72 грн; у грудні 2018 року (20х185,26)= 3 705,20 грн.; у січні 2019 року (21х185,26)= 3 890,46 грн. у лютому 2019 року (2х185,26)= 370,52 грн.
Таким чином, загальна сума грошових коштів котрі підлягають стягненню як середній заробіток позивача за час затримки розрахунку при звільненні з 02.03.2018 по 04.02.2019 складає 42 795,04 грн.
На підставі вищевикладеного суд частково задовольняє вимогу позивача про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 02.03.2018 по 04.02.2019 та стягує з нього грошові кошти в розмірі 42 795,04 грн. Суд звертає увагу позивача на те, що заявлена ним до стягнення сума грошових коштів середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 02.03.2018 по 04.02.2019 в розмірі 400 161,60 грн. є необґрунтованою та не знайшла свого підтвердження при проведенні розрахунків відповідно вимог чинного законодавства, а отже не підлягає до задоволення.
Враховуючи вищевикладене позов підлягає до часткового задоволення.
Згідно ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає також судовий збір в сумі 704,80 грн.
Керуючись ст.ст. 115-117, 233, 237-1 КЗпП України, п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року за № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», п.п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМ України від 08.02.1995 року № 100 (зі змінами та доповненнями), статями 3, 4, 76, 80, 81, 89, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,-
Позов задовольнити частково.
В іншій частині задоволення позовних вимог відмовити.
Копію заочного рішення суду направити сторонам для відома.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 30 днів. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Л.П. Саранюк