Справа № 240/858/18
Провадження № 2/240/52/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 року Олександрівський районний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Щербак Ю.В.,

за участі :

секретаря судового засідання - Осадчої Л.В.,

розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою, зазначаючи, що з жовтня 2012 року перебуває з ОСОБА_2 у фактичних шлюбних відносинах, від яких мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сторони проживають разом, але тих коштів, що надає відповідач на утримання неповнолітньої доньки, зовсім не вистачає. Інших утриманців він не має.

Позивач, на даний час, перебуває на обліку в УСЗН Олександрівської райдержадміністрації та отримує допомогу, як одинока мити.

На підставі викладеного, просить стягнути на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач в підготовче судове засідання не зявилась, належним чином повідомлена про день розгляду справи. Звернулась до суду із заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач, також, в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Зазначив, що на теперішній час працює в ПП «Симоненко», та отримує заробітну плату, в середньому, 4500 гривень. Не заперечує, щодо ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні.

В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно роз'яснень, викладених у п. 24 постанови Пленуму Верхового Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при

розгляді справ у суді першої інстанції", п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову та прийняття його судом без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до свідоцтва про народження серії I-НО № 525837, виданим виконкомом Веселогірської сільської ради Олександрівського району Донецької області 2 липня 2013 року, актовий запис № 03, сторони мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6)

Позивач вказала, що вона разом зі своїми дітьми: ОСОБА_4, 23 березня 2003 року наодження, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, 1 березня 2015 року, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, та надала на доказ довідку Веселогірської сільської ради від 28 листопада 2018 року № 423. ( а.с.9).

Як вбачається з акту обстеження умов проживання від 26 листопада 2018 року, складеного комісією у складі: голови Степанівської сільської ради Олександрівського району Донецької області, секретаря та депутата сільської ради, позивач - ОСОБА_1 разом зі своїми дітьми та співмешканцем ОСОБА_2, проживають без реєстрації по вул.Садовій, буд. 46, с. Степанівка Олександрівського району Донецької області.

( а.с. 11).

Позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Олександрівської районної державної адміністрації та отримувала з травня 2018 року по жовтень 2018 року, щомісячно, допомогу при народженні дитини в розмірі 1485,00 грн., допомогу на 2 дітей, як одинока мати, в розмірі 905,08 грн. щомісячно, а також, державну соціальну допомогу, як малозабезпечена сім'я, в розмірі 5922,87 грн., що підтверджується довідкою № 01/05-622.

( а.с. 7).

Таким чином, позивач має підстави для отримання матеріальної допомоги на утримання дитини, а відповідач і за станом здоров`я і за матеріальним станом може сплачувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 до її повноліття.

За станом здоров`я дитина не потребує додаткових стягнень.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов'язок батьків не залежить від місця проживання дитини.

Тому, відповідач ОСОБА_2 зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину.

Згідно ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Оскільки відповідач - ОСОБА_2 визнав позовні вимоги про стягнення аліментів на дитину, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, аліменти підлягають стягненню з відповідача в примусовому порядку у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

З позовною заявою до суду ОСОБА_1 звернулася 4 грудня 2018 року, а тому, саме з цієї дати присуджуються аліменти.

Вирішуючи питання щодо розміру стягуваних аліментів, суд приймає до уваги, що відповідач погодився сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини, тобто, в тому розмірі, який заявлений позивачем.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивач звільнена від сплати судового збору, відповідно до п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", відповідач визнав позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, а тому, згідно зі ст.133, 141, 142 ЦПК України, 50 відсотків судового збору, який би був сплачений при поданні позову, тобто у розмірі 352 грн. 40 коп., підлягають стягненню з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 95, 141, 142, 200, 263-264, 430 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, що народився у м. Климовичі Могильовської області, проживає без реєстрації по вул. Садовій, буд. 46, с. Степанівка, Олександрівського району Донецької області, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_2, аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04 грудня 2018 року та провадити до повноліття дитини.

Допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 у дохід державного бюджету судовий збір в сумі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 коп.

Рішення суду набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Олександрівський районний суд Донецької області тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1, місце реєстрації АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2;

Відповідач - ОСОБА_2, місце реєстрації невідоме, фактичне місце проживання - вул. Садова, буд. 46, с. Степанівка, Олександрівського району Донецької області, РНОКПП НОМЕР_1.

Суддя Ю.В. Щербак