Справа № 482/1177/19
Номер провадження 2/482/480/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді - Демінської О.І., за участю секретаря судового засідання - Шведової Я.О., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння, втрату взаємної поваги та любові, що призвело до припинення шлюбних відносин.

У підготовче засідання 11.09.2019 року через канцелярію суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить про їх задоволення, заперечивши щодо можливості примирення сторін. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище « ОСОБА_1 ».

У підготовче засідання 11.09.2019 року через канцелярію суду надійшла заява відповідача ОСОБА_2 , в якій він позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнає, просить справу слухати за його відсутності, посилаючись на те, що він є інвалідом другої групи та за станом здоров`я не має можливості прибути до суду, заперечивши щодо можливості примирення сторін, не заперечуючи обставин, викладених у позові.

На підставі ч.4 ст. 200 ЦПК України судом ухвалено про розгляд справи у підготовчому засіданні у зв`язку із визнанням відповідачем позову в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України.

Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 12.06.1971 року (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , видане Гур`ївським сільським РАГС Новоодеського району Миколаївської області ).

Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають.

Подружнє життя між сторонами не склалося, що призвело до припинення шлюбних відносин та окремого проживання сторін, що визнано відповідачем.

Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Подружжя не бажають проживати разом, шлюбні відносини між ними припинено. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України.

Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України).

На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим і суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у зв`язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню.

Відповідно до ч. 1 п.9 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняютьсяособи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 є інвалідом ІІ групи, згідно довідки до акту огляду МСЕК серії МСЕ-05 №017925, у звязку із чим з нього не підлягає стягненню судовий збір.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи те, що відповідачем до початку розгляду справи по суті подано заяву про визнання позову, суд вважає за можливе повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, тобто у розмірі 384 грн. 20 коп.

Керуючись ст. ст. 12, 76, 141, 259, 264, 265, 273, 285 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 12 червня 1971 року Гур`ївським сільським РАГС Новоодеського району Миколаївської області, актовий запис № 14, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_1 залишити прізвище набуте під час шлюбу - « ОСОБА_1 ».

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, відповідно до квитанції № 0.0..1 від 02.07. 2019 року - 384 грн. 20 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Новоодеський районний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених участині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення складено 11 вересня 2019 року.

Суддя Новоодеського районного суду

Миколаївської області О.І. ДЕМІНСЬКА