Справа №480/843/18
Провадження №22-ц/812/286/19 Головуючий суду першої інстанції - Войнарівський М.М.
Категорія 50 Доповідач суду апеляційної інстанції - Локтіонова О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Локтіонової О.В.,

суддів: Колосовського С.Ю., Ямкової О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення сторін цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 27 листопада 2018 року, ухвалене о 8 год.45 хв. під головуванням судді Войнарівського М.М. в приміщенні суду в м.Миколаєві, за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року ОСОБА_4 подала до суду вищезазначений позов до відповідача, який обґрунтовувала наступним.

Сторони є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з позивачем.

Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 27 травня 2013 року з відповідача на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання сина в сумі 500 грн. щомісячно, починаючи з 30 квітня 2013 року до досягнення сином повноліття.

Позивач вказувала, що розвиток та утримання дитини потребують значних коштів. Зростання цін, інфляція і інші чинники сьогодення призвели до того, що визначений судом у 2013 році розмір аліментів на утримання дитини, є не достатнім для забезпечення її гармонійного розвитку.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просила збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання сина, до 2/3 частки від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Під час розгляду справи ОСОБА_3 подав заяву, у якій просив позов ОСОБА_4 задовольнити частково, збільшивши розмір аліментів на утримання дитини до 1100 грн. щомісячно.

Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 27 листопада 2018 року позов ОСОБА_4 задоволено. Змінено спосіб та розмір стягнення аліментів, визначений рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 27 травня 2013 року. З ОСОБА_3 на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 2/3 часток заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, і до досягнення сином повноліття. Стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 704,80 грн. Виконавчий лист за №480/1026/13, виданий Миколаївським районним судом Миколаївської області, про стягнення з ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5 аліментів у сумі 500 грн., відкликано з виконання.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем не надано відомостей, які б свідчили про неможливість сплати ним аліментів у заявленому позивачем розмірі.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати в частині стягнення з нього аліментів у розмірі 2/3 часток заробітку та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_4, а саме стягнення з нього щомісячно аліментів на утримання сина в розмірі ј частини від його заробітку (доходу).

Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу, ОСОБА_3 зазначав, що суд першої інстанції не врахував, що сума, яка б залишалась після стягнення визначеного судом розміру аліментів, є недостатньою для забезпечення його побутових потреб.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_5, батьком якого зазначений відповідач (а.с.5).

Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 27 травня 2013 року з ОСОБА_3, починаючи з 30 квітня 2013 року на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття (а.с.4).

Згідно з довідкою виконавчого комітету Веснянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 13.06.2018 р. №719 син сторін ОСОБА_5 проживає з позивачем (а.с.27).

Відповідно до довідок товариства з обмеженою відповідальністю «Юг Картон України» від 04.01.2019 р. ОСОБА_3 займає у даному товаристві посаду старшого машиніста висікально-пакувального агрегата. Його середньомісячний дохід після утримання обов'язкових платежів у 2018 році становив 4076,17 грн. (а.с.87, 88).

Відповідно до чч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п'ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України).

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Стаття 192 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, за змістом ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Згідно з вимогами ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Пункт 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснює, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», який діяв на час ухвалення рішення, встановлено прожитковий мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Згідно з статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», який діє на момент розгляду справи в апеляційному суді, встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України).

Проаналізувавши викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для зміни розміру аліментів, які стягуються з відповідача на утримання сина ОСОБА_5.

Однак, стягнутий ним розмір не відповідає тим змінам, які відбулися в матеріальному стані відповідача.

Представлені ним докази свідчать про покращення його матеріального стану у порівнянні з 2013 роком, коли ухвалювалося первісне рішення суду про стягнення аліментів.

Однак, не доводять можливість сплати ним на утримання сина аліментів у розмірі 2/3 частки від заробітку (доходу) без наявності дисбалансу інтересів.

Враховуючи заробіток відповідача, відсутність даних про поганий стан здоров'я його та дитини, колегія суддів вважає можливим збільшення розміру аліментів, стягуваних з відповідача на утримання сина, до ј частки його заробітку (доходу) щомісячно.

За такого, відповідно до п.3 ч.1 ст.376 ЦПК України рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру збільшення аліментів, стягнутих з ОСОБА_3, підлягає зміні.

Керуючись ст.ст.374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 27 листопада 2018 року в частині визначення розміру аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання їх сина ОСОБА_5, змінити з 2/3 часток заробітку (доходу) щомісячно до ј частки заробітку (доходу) щомісячно.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий О.В. Локтіонова

Судді С.Ю. Колосовський

О.О. Ямкова

Повний текст постанови складено 29 січня 2019 року.