ПОСТАНОВА

Іменем України

15 лютого 2019 року м. Кропивницький

справа № 390/1669/17

провадження № 22-ц/4809/292/19

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О.Л., Кіселика С.А.

за участі секретаря - Тимошенко Т.О.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4

відповідач - Фермерське господарство Ковалевського В.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Флоренка Олексія Юрійовича, який представляє інтереси Фермерського господарства Ковалевського Віталія Івановича, на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 03 вересня 2018 року у складі суддіПасічника Д.І.

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Фермерського господарства Ковалевського Віталія Івановича та просив:

- визнати недійсним договір оренди землі від 11.07.2012, який укладений між ОСОБА_4 та Фермерським господарством Ковалевського В.І. зареєстрований в управлінні Держкомзему у Кіровоградському районі про, що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 02.10.2012 реєстраційний номер: 04668;

- визнати недійсним договір оренди землі від 11.07.2012, який укладений між ОСОБА_4 та Фермерським господарством Ковалевського В.І. зареєстрований в управлінні Держкомзему у Кіровоградському районі про, що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 02.10.2012 реєстраційний номер: 04670.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_4 є власником земельних ділянок, загальною площею 8,40 га та 15,79 га, що розташовані на території Миколаївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

11.07.2012 року між ОСОБА_4 та ФГ Ковалевського В.І. було укладено договори оренди землі, згідно яких позивач передав відповідачу вказані земельні ділянки в орендне користування.

10.05.2017 року ОСОБА_4 направив на адресу ФГ Ковалевського В.І. лист, яким повідомив про небажання поновлювати оскаржувані договори та з проханням припинити використовувати належні йому земельні ділянки, проте конверт з повідомленням повернувся з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Оскільки ОСОБА_4 не було надано власних екземплярів договорів він звернувся до управління Держкомзему у Кіровоградському районі Кіровоградської області з заявою про видачу копій договорів.

28.07.2017 отримавши завірені копії договорів оренди землі, позивач виявив, що згідно пункту 3.1 спірні договори оренди землі від 11.07.2012 року укладено строком на 10 років, однак вказані договори позивач не підписував, оскільки під час укладення договорів, сторони домовилися, що терміни договорів складатимуть по 5 років.

Позивач вважає, що договори оренди землі від 11.07.2012 року укладені з порушенням вимог чинного законодавства.

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 03 вересня 2018 позов задоволено.

Визнано недійсним договір оренди землі від 11.07.2012, який укладений між ОСОБА_4 та Фермерським господарством Ковалевського В.І. щодо земельної ділянки загальною площею 8,40 га, що розташована на території Миколаївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та зареєстрований в управлінні Держкомзему у Кіровоградському районі про, що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 02.10.2012 реєстраційний номер: 04670.

Визнано недійсним договір оренди землі від 11.07.2012, який укладений між ОСОБА_4 та Фермерським господарством Ковалевського В.І. щодо земельної ділянки загальною площею 15,79 га, що розташована на території Миколаївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та зареєстрований в управлінні Держкомзему у Кіровоградському районі про, що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 02.10.2012 реєстраційний номер: 04668.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду мотивовано тим, що позивач не підписував оспорюваним договорів оренди землі, а тому у зв'язку з відсутністю волевиявлення позивача на їх укладення, договори підлягають визнанню недійсними.

Відповідач не надав належних та допустимих доказів, що позивач отримав примірники оспорюваних договорів оренди землі після їх державної реєстрації і у позивача виникло право для звернення до суду з позовом до відповідача з моменту отримання копій договорів, тобто 28.07.2017, тому відсутні підстави для застосування позовної давності.

В апеляційній скарзі адвокат Флоренко О.Ю., який представляє інтереси Фермерського господарства Ковалевського В.І. просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, не довів ті обставини, які були встановлені під час розгляду справи, та зробив висновки, які не відповідають обставинам справи, що у свою чергу стало причиною порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Суд безпідставно не застосував норми ч.1 ст.78 ЦПК України щодо використання судом у якості доказу експертного висновку, який не містив усіх необхідних реквізитів для ідентифікації виконавця підпису в спірних договорах, що є передчасним висновком суду про визнання недійсними спірних договорів.

Суд виходив з того, що після підписання договорів сторонами, відповідач зареєстрував договори, однак не вручив позивачу його примірники, про що не мав змоги довідатися про підробку підпису в договорах та про збільшення терміну оренди земельних ділянок.

Позивач повинен був довести, що він не міг дізнатися про порушення свого права, що виходить із загального правила встановленого ст.81 ЦПК України. Відповідач навпаки мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше.

Суд в порушення ст.89,263 ЦПК України не навів мотивів чому Акти приймання-передачі, які є додатками до спірних договорів, суд не взяв до уваги вирішуючи питання пропуску позивачем строку позовної давності.

Суд не повідомив ФГ «Ковалевського» про розгляд справи, яка була призначена на 03.09.2018, чим позбавив відповідача реалізувати своє право на подання доказів та обґрунтування своїх заперечень по справі.

Станом на 10.09.2018 матеріали справи не містили короткого або повного рішення суду від 03.09.2018, що свідчить про те, що в день закінчення розгляду справи такий розгляд взагалі не відбувався, суд не видалявся до нарадчої кімнати та не ухвалював відповідного судового рішення.

В судовому засіданні апеляційного суду представник Фермерського господарства Ковалевського В.І. адвокат Ярошенко В.І. підтримав доводи апеляційної скарги, ОСОБА_4 та його представник адвокат Захарченко І.В. заперечували проти доводів апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 є власником земельної ділянки, загальною площею 8,40 га, кадастровий номер НОМЕР_3, що розташована на території Миколаївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право власності на землю серія НОМЕР_2 від 27.01.2003.

11.07.2012 між ОСОБА_4 та ФГ Ковалевського В.І. укладено договір оренди землі, згідно якого ОСОБА_4 передав ФГ Ковалевського В.І. в строкове платне користування земельну ділянку, загальною площею 8,40 га, що розташована на території Миколаївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, терміном на 10 років, починаючи з дати його державної реєстрації.

Договір зареєстрований 02.10.2012 в управлінні Держкомзему у Кіровоградському районі про, що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис: реєстраційні номери 04670. Договір містить додаток у вигляді акту прийому-передачі об'єкта оренди.

ОСОБА_4 є власником земельної ділянки, загальною площею 15,79 га, що розташована на території Миколаївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_4 від 29.12.2005.

11.07.2012 між ОСОБА_4 та ФГ Ковалевського В.І. укладено договір оренди землі, згідно якого ОСОБА_4 передав ФГ Ковалевського В.І. в строкове платне користування земельну ділянку, загальною площею 15,79 га, що розташована на території Миколаївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, терміном на 10 років, починаючи з дати його державної реєстрації.

Договір зареєстрований 02.10.2012 в управлінні Держкомзему у Кіровоградському районі про, що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис: реєстраційні номери 04668. Договір містить додаток у вигляді акту прийому-передачі об'єкта оренди.

08.06.2017 ОСОБА_4 звернувся до управління Держкомзему у Кіровоградському районі Кіровоградської області з заявою про видачу копій договорів укладених між ОСОБА_4 та ФГ Ковалевського В.І. стосовно земельних ділянок, загальною площею 8,40 га і 15,79 га, що розташовані на території Миколаївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, які призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, заява отримана 20.06.2017.

Згідно клопотання сторони позивача, проти якого не заперечувала сторона відповідача, судом було призначено судово-почеркознавчу експертизу та відповідно до висновку експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи №4/5/18-27; 2071/18-37 від 24.05.2018 підпис та рукописні записи прізвища від імені ОСОБА_4 в розділі №17 «Реквізити сторін» в графі «Орендодавець», договору оренди землі від 11.07.2012, зареєстрованого в управлінні Держкомзему у Кіровоградському районі, реєстраційний номер 04668, та договорі оренди землі від 11.07.2012, зареєстрованого в управлінні Держкомзему у Кіровоградському районі, реєстраційний номер 04670, виконанні рукописним способом, пастою кулькової ручки, без попередньої технічної підготовки чи застосування технічних засобів.

Підпис, від імені ОСОБА_4 в розділі №17 «Реквізити сторін» в графі «Орендодавець», договору оренди землі від 11.07.2012, зареєстрованого в управлінні Держкомзему у Кіровоградському районі, реєстраційний номер 04668, та договорі оренди землі від 11.07.2012, зареєстрованого в управлінні Держкомзему у Кіровоградському районі, реєстраційний номер 04670, виконанні не самим ОСОБА_4, а іншою особою.

Написання прізвища від імені ОСОБА_4 в розділі №17 «Реквізити сторін» в графі «Орендодавець», договору оренди землі від 11.07.2012, зареєстрованого в управлінні Держкомзему у Кіровоградському районі, реєстраційний номер 04668, та договорі оренди землі від 11.07.2012, зареєстрованого в управлінні Держкомзему у Кіровоградському районі, реєстраційний номер 04670, виконанні не самим ОСОБА_4, а іншою особою.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_7 пояснив, що перебуває на посаді старшого судового експерта Кропивницького відділення КНДІСЕ МЮУ.

З приводу відсутності у висновку експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи №4/5/18-27; 2071/18-37 від 24.05.2018 підпису під абзацом про попередження про кримінальну відповідальність пояснив, що в ухвалі суду на підставі, якої проведено експертизу, було зазначено про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України, а тому він ознайомлений та попереджений про кримінальну відповідальність експерта. Відсутність підпису є механічною помилкою, яка жодним чином не впливає на результати дослідження та висновки експертів.

Однією з засад цивільного законодавства України є свобода договору (п. 3 ч. 1 ст. 3, ст. 627 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

За приписами ст. ст. 13, 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Письмова форма договору є виявом волі сторін на укладення договору та підтвердженням досягнутої домовленості щодо його умов.

Частиною 2 ст. 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

На укладений договір поширюється презумпція правомірності правочину, встановлена ст. 204 ЦК України, яка може бути оспорена в судовому порядку.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, закріплені у ст. 203 ЦК України.

Зокрема, згідно приписами ч. 3 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ч. 1 ст. 215 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін заперечує його дійсність на підставах, визначених законом, то такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Матеріалами справи підтверджується, що згідно висновку експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи №4/5/18-27; 2071/18-37 від 24.05.2018, підпис та рукописні записи прізвища від імені ОСОБА_4 в розділі №17 «Реквізити сторін» в графі «Орендодавець», договору оренди землі від 11.07.2012, зареєстрованого в управлінні Держкомзему у Кіровоградському районі, реєстраційний номер 04668, та договорі оренди землі від 11.07.2012, зареєстрованого в управлінні Держкомзему у Кіровоградському районі, реєстраційний номер 04670, виконанні рукописним способом, пастою кулькової ручки, без попередньої технічної підготовки чи застосування технічних засобів.

Підпис, від імені ОСОБА_4 в розділі №17 «Реквізити сторін» в графі «Орендодавець», договору оренди землі від 11.07.2012, зареєстрованого в управлінні Держкомзему у Кіровоградському районі, реєстраційний номер 04668, та договорі оренди землі від 11.07.2012, зареєстрованого в управлінні Держкомзему у Кіровоградському районі, реєстраційний номер 04670, виконанні не самим ОСОБА_4, а іншою особою.

Написання прізвища від імені ОСОБА_4 в розділі №17 «Реквізити сторін» в графі «Орендодавець», договору оренди землі від 11.07.2012, зареєстрованого в управлінні Держкомзему у Кіровоградському районі, реєстраційний номер 04668, та договорі оренди землі від 11.07.2012, зареєстрованого в управлінні Держкомзему у Кіровоградському районі, реєстраційний номер 04670, виконанні не самим ОСОБА_4, а іншою особою (а.с.102-110).

Враховуючи те, що додаткові договори власник земельної ділянки особисто не підписував, повноваження на це іншій особі не надавав, що свідчить про відсутність волі орендодавця на їх укладення, суд дійшов правильного та обґрунтованого висновку про визнання їх недійсними.

Суд погоджується з доводами апеляційної скарги про відсутність підпису експерта ОСОБА_7 на третьому аркуші експертизи, де експерти зазначали, що вони попереджені про кримінальну відповідальність передбачену ст.ст.384,385 КК України за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов'язків.

Але суд погоджується з доводами суду першої інстанції, що експерти були попереджені про кримінальну відповідальність за ст.ст.384,385 КК України в ухвалі суду про призначення експертизи, а допитаний в суду першої інстанції експерт ОСОБА_7 підтвердив, що він попереджений про кримінальну відповідальність, а відсутність його підпису це лише механічна помилка.

З огляду на викладене суд вважає, що висновок експертів №4/5/18-27;2071/18-27 від 24.05.2018 є належним та допустимим доказом, який підтверджує, що позивач не підписував договорів оренди землі.

Доводи апеляційної скарги висновку експертів не спростовують.

В свою чергу вказуючи, що вказаний висновок експерта є неналежним доказом, відповідач не надає належних та допустимих доказів на спростування доводів позивача, що він не підписував оспорювані договори оренди землі.

Спірні договори оренди за формою і змістом відповідають вимогам закону, є зареєстрованими у встановленому законом порядку, але експертизою підтверджено, що власник земельної ділянки їх не підписував.

Підписання договору особою, яка не має на це повноважень та відсутність волевиявлення власника, є підставою для визнання договору недійсним (ст.ст. 203,215 ЦПК України).

Оскільки позивач оспорювані договори оренди землі не підписував, відповідно до приписів ст.ст.203,215 ЦК України вони підлягають визнанню недійсними.

Доводи апеляційної скарги про сплив позовної давності є безпідставними з огляду на таке.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Отже позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення.

За положеннями ст. 261 ЦК України перебіг строку позовної давності починається від дня коли особа довідалася або могла дізнатися про порушення свого права або особу, яка його порушила.

Представник відповідача заявив в суді першої інстанції про застосування наслідків спливу позовної давності (а.с.120-122), посилаючись на те, що позивач ще з 2012 року знав про укладенні ним з відповідачем договорів оренди землі і він навіть вірно рахував строк їх дії, вказавши в позовній заяві, що станом на 2017рік договори діяли по 5 років кожен.

Позивач не довів неможливості отримання ним примірників договорів або їх копій до 28.07.2017.

До відповідача позивач не звертався з приводу надання йому копій оспорюваним договорів.

Аналогічні відомості про оспорювані договори, строк їх дії позивач міг дізнатися з Державного земельного кадастру, який ведеться в електронному вигляді і доступ до якого відкритий для громадян за електронними ключами.

В апеляційній скарзі представник відповідача зазначає, що позивач пропустив строк звернення з позовом до відповідача, що підтверджується актами прийому-передачі земельних ділянок.

Вказаними актами підтверджується, що позивач був ознайомлений під час складення та підписання актів прийому-передачі з оспорюваним договорами оренди земельних ділянок у 2012 році.

На підтвердження того, що акти прийому-передачі земельних ділянок підписані позивачем до апеляційної скарги додано копію висновку спеціаліста №50 від 23.11.2018.

Проте з наведеними доводами погодитися неможна з таких підстав.

Початок перебігу строку позовної давності не можна обраховувати з часу укладання оспорюваних договорів оренди земельних ділянок, оскільки сам власник земельних ділянок їх не підписував, тому не знав і не міг дізнатися про них, примірники договорів не отримував.

Відповідач не надав належних та допустимих доказів того, що примірники оспорюваним договорів після державної реєстрації були вручені позивачу.

Позивач правомірно розраховував на добросовісність та розумність у відносинах з відповідачем та не мав підстав сумніватися у правовому стані своїх земельних ділянок, а отже він не знав і не міг дізнатися про порушення свого права.

Позивач в свою чергу не заперечував укладення з відповідачем договорів оренди земельних ділянок, але на строк 5 років, а не на 10 років.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги, що актами прийому-передачі земельних ділянок підтверджується, що позивач був ознайомлений під час складення та підписання актів із спірними договорами оренди земельних ділянок у 2012 році.

Так, в актах приймання передачі об'єкта оренди (а.с.6,9) зазначено, що вони складені 11 липня 2012 року, тоді як рукописні записи до цих актів, а саме: дата реєстрації договорів та реєстраційні номера, вносилися вже після того, як відбулася реєстрація договорів оренди земельних ділянок, тобто після 02.10.2012.

За таких обставин, вказані акти не є беззаперечними доказами, що позивач ознайомився зі змістом договорів оренди земельних ділянок 11 липня 2012 року, в яких був вказаний строк дії договорів 10 років.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що у позивача виникло право на позов про визнання недійсними договорів оренди з моменту отримання завірених копій спірних договорів, тобто 28.07.2017, оскільки до вказаного моменту позивачу не було відомо про порушення його прав.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Аналогічний припис закріплений у частині першій статті 10 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 317, 319 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, власник не може використовувати право власності на шкоду правам та свободам громадян, власність зобов'язує. На зміст права власності не випливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, свобода договору, справедливість, добросовісність та розумність (ст.3 ЦК України).

Враховуючи викладені обставини справи щодо достовірності встановлення факту не підписання позивачем оспорюваним договорів оренди земельних ділянок зі строком дії 10, що є істотними умовами договорів оренди, не надання позивачу відповідачем примірників оспорюваних договорів, що позбавило його можливості дізнатися про порушення свого права на земельні ділянки, суд приходить до висновку, що саме відповідач діяв недобросовісно в договірних відносинах, тому порушені права позивача підлягають захисту шляхом визнання вказаних договорів оренди недійсними.

Припущеннями є доводи апеляційної скарги, що суд 03.09.2018 не видалявся до нарадчої кімнати і не ухвалював рішення, оскільки вступна і резолютивна частини рішення суду, що переглядається, могло бути не підшитим до матеріалів справи на дату ознайомлення представників відповідача з матеріалами справи.

За приписами п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Подана представником відповідача апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд не повідомив ФГ «Ковалевського» про розгляд справи, яка була призначена на 03.09.2018, чим позбавив відповідача реалізувати своє право на подання доказів та обґрунтування своїх заперечень по справі.

Перевіривши матеріали справи суд встановив, що дійсно доказів того, що про призначене судове засідання на 03.09.2018 відповідач був повідомлений належним чином, матеріали справи не містять.

За таких обставин відповідно до п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись ст.ст. 374,375,376,381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Флоренка Олексія Юрійовича, який представляє інтереси Фермерського господарства Ковалевського Віталія Івановича, задовольнити частково.

Рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 03 вересня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди землі від 11.07.2012 року, який укладений між ОСОБА_4 та Фермерським господарством Ковалевського В.І. щодо земельної ділянки загальною площею 8,40 га, що розташована на території Миколаївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та зареєстрований в управлінні Держкомзему у Кіровоградському районі про, що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 02.10.2012 року реєстраційний номер: 04670.

Визнати недійсним договір оренди землі від 11.07.2012 року, який укладений між ОСОБА_4 та Фермерським господарством «Ковалевського В.І.» щодо земельної ділянки загальною площею 15,79 га, що розташована на території Миколаївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та зареєстрований в управлінні Держкомзему у Кіровоградському районі про, що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 02.10.2012 року реєстраційний номер: 04668.

Стягнути з Фермерського господарства Ковалевського В.І. (, юридична адреса: Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Миколаївка, вул. Шевченка, 68), на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, судовий збір у сумі 1280 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 25.02.2019.

Головуючий суддя С.І.Мурашко

Судді О.Л.Карпенко

С.А.Кіселик