Ухвала

21 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 176/2310/17

провадження № 61-3045ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Кузнєцова В. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Виробничо-комерційна агрофірма «Солнцево» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні, компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

06 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 грудня 2018 року, тобто з пропуском строку, встановленого частиною першою статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), відповідно до вимог якої касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити йому строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що копію оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції він отримав 10 січня 2019 року, на підтвердження чого надає копію поштового конверта та роздруківку відстеження поштового відправлення з офіційного сайту «Укрпошта».

Оскільки повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, заявник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення, відповідно до вимог частини другої статті 390 ЦПК України.

Враховуючи викладене, пропущений строк на касаційне оскарження підлягає поновленню.

Разом з тим, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявником не додано до неї документа, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документів, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ«Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні статті 2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

Таким чином, пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Крім того, у справах про відшкодування моральної шкоди у трудових спорах позивачі також не звільняються від сплати судового збору.

Оскільки ОСОБА_1 не навів достатніх та обґрунтованих підстав для звільнення його від вчинення такої процесуальної дії, він має сплатити судовий збір за подання касаційної скарги на рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині вимог про стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у розмірі, що становить 200 відсотків ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Позовна вимога про відшкодування моральної шкоди грошима або майном є майновою вимогою.

Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана, зокрема, фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2017 року складав 1 600,00 грн.

На підставі зазначеного, виходячи з наявності у позові вимог майнового характеру про стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні у розмірі 235 040,00 грн та моральної шкоди у розмірі 5 000,00 грн, судовий збір за подання касаційної скарги у цій справі підлягає сплаті у розмірі 4 800,80 грн (240 040,00 х 1% х 200%).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

На підтвердження сплати судового збору заявникові необхідно надати до суду відповідний документ,або ж документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявникові строку для усунення зазначеного недоліку.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2018 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 12 грудня 2018 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 грудня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначеного вище недоліку строк до 22 березня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. О. Кузнєцов