Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.07.2019 Справа №607/25989/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Облещук О.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі у порядку спрощеного провадження справу за позовом ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Тернопільська міська рада до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання їх такими, що втратили право на користування квартирою за АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вимог позивач вказує, що на підставі ордеру за №461, виданого на підставі рішення виконкому Тернопільської міської ради народних депутатів вона проживає у квартирі за АДРЕСА_1 . На даний час крім неї, у вказаній квартирі також зареєстровані колишній чоловік ОСОБА_3 , син ОСОБА_5 , син ОСОБА_4 , онука ОСОБА_6 Відповідачі з 2007 року не проживають за вищевказаною адресою без поважних причини, не приймають участі в утриманні житла та не цікавляться ним. Посилаючись на наведене, просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування спірною квартирою.

01 лютого 2019 року ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання, до участі в справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Тернопільську міську раду.

22 квітня 2019 року позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 заявили клопотання про відмову від позову в частині позовних вимог до ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 22 квітня 2019 року прийнято відмову ОСОБА_1 від частини позовних вимог. Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, в частині вимог позивача до ОСОБА_4 закрито, у зв`язку із відмовою позивача від позовних вимог.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечили проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо не повідомив суд про причини своєї неявки. Відзив та заперечення на позов не подавав.

На підставі вимог ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що на підставі ордеру серії МК за №461 від 14 листопада 1983 року, виданого виконавчим комітетом Тернопільської міської ради народних депутатів, в квартиру по АДРЕСА_2 кімнату за АДРЕСА_3 вселено ОСОБА_7 .

Відповідно до довідки за №1010 від 10 жовтня 2017 року, виданої ПМП «СОВР» вбачається, що у квартирі за АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_1 власник особового рахунку, ОСОБА_3 колишній чоловік, ОСОБА_5 син, ОСОБА_4 син, ОСОБА_6 онука.

Як вбачається із свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 19 жовтня 2005 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, 19 жовтня 2005 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано.

З актів від 19 вересня 2007 року, від 06 лютого 2008 року, від 03 липня 2008 року, від 17 квітня 2015 року, від 10 травня 2016 року, від 10 жовтня 2017 року, 04 травня 2018 року, складених ПМП «СОВР» встановлено, що ОСОБА_3 зареєстрований, але не проживає по АДРЕСА_4 .

Факт відсутності відповідача ОСОБА_3 у квартирі за АДРЕСА_1 більше року підтвердила допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , яка є сусідкою позивача та даний факт їй достовірно відомий.

Відповідач в судове засідання не з`явився та будь-яких доказів на спростування доводів позивача суду не надавав.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав.

В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст. 72 Житлового кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Положеннями ст. 9 ЖК визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуванні житловим приміщенням інакше як з підстав і в порядку передбачених Законом.

Судом встановлено, що позивач є наймачем спірного житлового приміщення. Відповідач є відповідно колишнім чоловіком позивача, тобто не є членом її сім`ї.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач більше десяти років не проживає у спірній квартирі, не цікавиться квартирою, не приймає участі в її утримані та не сплачує комунальних платежів. Із скаргами до відповідних органів щодо усунення перешкод у користуванні житлом не звертався. Вказане житло залишив добровільно та його місце перебування позивачу не відомо.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити та визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за АДРЕСА_1 на підставі вимог ст. 72 ЖК УРСР.

Згідно з вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач у судове засідання не з`явився та не представив суду будь-яких доказів про поважність причин відсутності у вказаному житлі та спростовування доводів позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 259, 263, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст.ст. 383, 391, 405 ЦК України, суд ,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Тернопільська міська рада до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

Рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 06 липня 2019 року.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан