ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1019/19 Справа № 175/2997/15-ц Суддя у 1-й інстанції - Шабанов А.М. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

при секретарі - Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 серпня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, третя особа - державний нотаріус Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори Демуш Євгенія Вячеславівна, про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її чоловік ОСОБА_4 та після його смерті відкрилася спадщина в складі земельної ділянки, розташованої у Дніпропетровській області Дніпропетровський район м.Підгородне, пров.2-ий Ульянівський та житлового будинку, розташованого у АДРЕСА_1.

Зазначала, що з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом вона звернулась до Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори, однак у видачі свідоцтва їй було відмовлено у зв'язку з тим, що спадкодавець за життя не зареєстрував право власності на вказане майно.

Посилаючись на те, що є всі підстави для визнання за нею права власності в порядку спадкування після смерті чоловіка на земельну ділянку та житловий будинок, а тому просила суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на земельну ділянку у Дніпропетровській області Дніпропетровський район м.Підгородне пров.2-ий Ульянівський та житловий будинок, розташований у АДРЕСА_1.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 серпня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково. Визнано за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, актовий запис №705, на нерухоме майно, розташоване у АДРЕСА_1, а саме: житловий будинок літ.А-1, загальною площею 48,9 кв.м, з яких житлова площа - 24,2 кв.м, допоміжна площа - 24,7 кв.м, що складається з: 1 - коридор, площею 4,8 кв.м; 2 - кладова, площею 1,3 кв.м; 3 - кухня-вітальня, площею 12,3 кв.м; 4 - житлова, площею 18,8 кв.м; 5 - житлова, площею 5,4 кв.м; 6 - санвузол, площею 6,3 кв.м, прибудова літ.а-1, площею 8,0 кв.м; житловий будинок літ.Б-1, площею 39,0 кв.м; прибудова літ.Б1-1, площею 32,9 кв.м; ганок літ.б, площею 2,5 кв.м; навіс літ.Г, площею 15,0 кв.м; сарай літ.В, площею 10,1 кв.м; літня кухня літ.Д, площею 17,2 кв.м; споруди, огорожа, мостіння №1-5, І.

В апеляційній скарзі від 15 червня 2018 року ОСОБА_1, особа, яка не брала участі у справі, зазначаючи, що суд вирішив питання про його права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що даний будинок належав його матері ОСОБА_5, після смерті якої 03 січня 2010 року, він звернувся до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська із позовом про визнання права власності.

Колегія суддів наголошує на тому, що до апеляційної скарги не було надано копії рішення, на підставі якого за скаржником визнавалося право власності на спірний будинок, як і не додано документів, стосовно належності права власності на даний будинок за його матір'ю ОСОБА_5

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 необхідно закрити, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 8 частини 3 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Апеляційне та касаційне оскарження судових рішень є формою перевірки законності та обґрунтованості рішень суду вищестоящим судом з метою скасування чи зміни неправильних судових рішень.

Конституційний Суд України у Рішенні від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Конституційні гарантії захисту прав і свобод людини і громадянина в апеляційній та касаційній інстанціях конкретизовано в главах 1, 2 розділу V ЦПК України, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного та касаційного оскарження рішень і ухвал суду в цивільному судочинстві.

Згідно з частиною 1 статті 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Як передбачено частиною 1 статті 352 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов'язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або містити судження про права та обов'язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Судове рішення слід вважати таким, що прийнято про права та обов'язки осіб, яких не було залучено до участі у справі, якщо в описовій чи мотивувальній частині рішення містяться висновки або судження суду про права та обов'язки цих осіб, або в резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов'язки останніх.

Будь-який інший правовий зв'язок між скаржником і сторонами спору не є підставою для висновку про вирішення судом питань про права та обов'язки цієї особи.

20 лютого 2019 року на адресу Дніпровського апеляційного суду було надано копію свідоцтва про смерть, з якого вбачається, що скаржник ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, про що складено 28 січня 2019 року відповідний запис №192 (а.с.167 ), у зв'язку з чим клопотання адвоката ОСОБА_6 про відкладення розгляду справи (а.с.165-166) не може бути прийнята до уваги, оскільки із смертю ОСОБА_1 вона втратила право на представництво його інтересів.

Пунктом 7 частини 1 статті 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Відповідно до ч.1 ст.55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі право-наступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (право-попередника) іншою особою (правонаступником) у зв'язку з вибуттям із процесу суб'єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов'язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Згідно з п.1 ч.1 ст.251 ЦПК України, суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Відповідно до ст.1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: 1)особисті немайнові права; 2)право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3)право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 4)права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5)права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що право на оскарження судового рішення у даному випадку - за доказами, які були надані до апеляційної скарги, нерозривно пов'язано з особою ОСОБА_1, спірні права і обов'язки носять особистий характер, а отже, в даному випадку правонаступництво не допускається.

У зв'язку з наведеним колегія суддів вважає за необхідне провадження по апеляційній скарзі ОСОБА_1 закрити.

Письмові пояснення щодо прав апелянта на об'єкт нерухомого майна, що є предметом спору, які були надані 21 лютого 2019 року о 10 год.25 хвилин (а.с.170-177), та серед яких відсутнє рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська по справі за позовом ОСОБА_1 про визнання права власності на будинок, розташований у м.Дніпропетровську по провулок Токарний,90, на яке посилався ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі , долучаються до матеріалів справи.

Керуючись ст.ст.255,352,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 серпня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, третя особа - державний нотаріус Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори Демуш Євгенія Вячеславівна, про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

ОСОБА_7