Справа № 373/1928/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2019 року м. Переяслав-Хмельницький

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області

під головуванням судді Свояка Д.В.,

за участі

секретаря судових засідань Литвишко В.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про визнання правочину недійсним та стягнення грошової компенсації вартості частки в спільному майні подружжя.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить з врахуванням збільшених позовних вимог визнати недійсним договір купівлі-продажу від 17.10.2015 між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , предметом якого є продаж легкового автомобіля Toyota RAV-4, універсал В, 2008 року випуску, чорного кольору, номер двигуна НОМЕР_1 , та який відповідно до довідки-рахунку серії ААЕ №969126 від 17.10.2015 зареєстровано за ОСОБА_5 ; стягнути на його користь з відповідача ОСОБА_3 грошову компенсацію вартості Ѕ частини в транспортному засобі Toyota RAV-4, універсал В, 2008 року випуску, чорного кольору, номер двигуна НОМЕР_1 в розмірі 150000 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ними, як подружжям, було набуто транспортний засіб - легковий автомобіль Toyota RAV-4, універсал В, 2008 року випуску. В 2013 році сторони припинили подружні відносини, та рішенням суду від 17.12.2015 їх шлюб було розірвано.

17.10.2015 відповідач ОСОБА_3 без відома позивача, як співвласника, перереєструвала вказаний транспортний засіб на свою сестру ОСОБА_6

27.11.2018 на адресу суду від відповідача по справі ОСОБА_3 надійшов відзив, в якому вона посилається на те, що 22.01.2018 позивач ОСОБА_1 вже звертався до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, в якому вказав весь обсяг спільного майна подружжя та просив про визнання за ним певного майна, в перелік якого спірний автомобіль не входив. Решту майна просив залишити в користуванні ОСОБА_3 . В даній справі було затверджено мирову угоду між сторонами, та, відповідно, встановлено обсяг спільного майна подружжя. Факт наявності у подружжя будь-якого іншого майна, у тому числі автомобіля, нічим не підтверджений.

Позивачем ОСОБА_1 04.12.2018 до суду подано відповідь на відзив, в якому він посилається на копію поданої ним заяви №74661495 від 20.10.2015, як доказ підтвердження факту перереєстрації спірного автомобіля на ОСОБА_5 .

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі:

В судовому засіданні позивач та представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали та просили задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, причин неявки суду не повідомила, про місце і час слухання справи повідомлена належним чином.

Судом встановлено наступні обставини:

Відповідно копії рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 17.12.2015 шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано.

З наданої копії ухвали Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 20.07.2018 в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя затверджено мирову угоду, за умовами якої за позивачем ОСОБА_1 визнається право власності на холодильник «Самсунг»; пральну машинку «Самсунг», диван із шкірозамінника чорного кольору; підставку під телевізор чорного кольору; пилосос «Зелмер»; електрочайник; мікрохвильову піч; кухонний комбайн; зовнішній вінчестер; риболовне знаряддя; одномісну палатку; дублянку «Пілот», куртку осінню та шапку вушанку.

Відповідно до листа Територіального сервісного центру №3248 від 24.01.2019 №52 за інформацією ЄДР МВС 20.10.2015 було перереєстровано транспортний засіб Toyota, модель RAV-4, 2008 року випуску, з ОСОБА_3 на ОСОБА_5 на підставі довідки-рахунку серії ААЕ №969126 від 17.10.2015. Копія заяви про перереєстрацію знищена (акт №4 від 03.01.2019).

Норми права, застосовані судом:

Відповідно до ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

Частиною 2 статті 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч.1 ст.71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 78 ЦПК України визначено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Стаття 80 ЦПК України визначає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст.83 ЦПК України передбачено подання доказів сторонами та іншими учасниками справи безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатись до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Як передбачено ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінка суду аргументів сторін, доказів.

Представник відповідача, на підставі ст. 95 ЦПК України, заявила клопотання про надання для огляду оригіналу копії заяви №74661495 від 20.10.2015, доданої до позову, ОСОБА_5 , де вона, як власник, просить провести операцію «Перереєстрація ТЗ на нового власника за довідкою-рахунком» легкового автомобіля Toyota RAV-4, універсал В, 2008 року випуску, чорного кольору, номер двигуна НОМЕР_1 , відповідно до довідки-рахунку серії ААЕ №969126 від 17.10.2015.

Копія цього доказу не завірена належним чином. Відсутні будь-які відомості про джерела її отримання.

Позивачем та його представником оригінал заяви №74661495 від 20.10.2015 суду не надано, незважаючи на те, що копія подана до позову, який надійшов до суду 16.10.2018, а відповідно до листа ТСЦ МВС №3248 заява про перереєстрацію знищена 03.01.2019.

Зважаючи на викладене, суд не бере до уваги зазначений доказ на підставі ст. 78 ЦПК України, оскільки він одержаний з порушенням порядку, встановленого законом.

Ухвалою суду від 14.03.2019 за клопотанням сторони позивача по даній справі було призначено судову автотоварознавчу експертизу для вирішення питання вартості спірного транспортного засобу. Проте, згідно з повідомленням КНДІСЕ від 30.07.2019 за №10592/19-54 про неможливість надання висновку в зв`язку з невиконанням умов клопотання експерта від 25.04.2019 про надання для огляду експерту автомобіля Toyota RAV-4, універсал В, 2008 року випуску, чорного кольору, номер двигуна НОМЕР_1 у визначений експертом час та відсутністю попередньої оплати експертизи.

Відповідно до ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Додані до позову копії роздруківок з інтернет ресурсів із оголошеннями про продаж аналогічних спірному автомобілів мають непряме доказове значення для визначення вартості спірного автомобіля та характер припущення щодо цієї обставини.

Зважаючи на це, керуючись ч. 6 ст. 81, ст. 79 ЦПК України, суд їх не бере до уваги для підтвердження обставин вартості спірного транспортного засобу.

Стороною позивача не надано жодного доказу на підтвердження обставин набуття у спільну власність подружжя спірного транспортного засобу.

За вищенаведених обставин, суд доходить висновку, що позивачем не доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1.Відмовити повністю у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про визнання правочину недійсним та стягнення грошової компенсації вартості частки в спільному майні подружжя.

2.Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

3.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

4.У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повні найменування сторін та інших учасників справи:

ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , і.н. НОМЕР_3 .

ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_3 , і.н. НОМЕР_4 .

Повне рішення виготовлено 09.09.2019.

Суддя: Д. В. Свояк