Провадження № 2/369/961/19
11.06.2019 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі
головуючої судді Ковальчук Л.М.,
при секретарі Бондар О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_3 , спадкоємцями якої є позивачка та відповідач.
За життя ОСОБА_3 залишила заповіт, за яким заповіла позивачці земельну ділянку в розмірі 3,268 га.
Позивачка з 12.04.2015 року постійно проживає в Сполучених Штатах Америки, що підтверджується посвідкою на проживання, закордонним паспортом, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.
Лише в березні 2018 року позивачка вперше за останні 3 роки приїхала в Україну та звернулась до нотаріуса з питанням оформлення спадщини, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину у зв`язку із пропуском 6-місячного строку для прийняття спадщини, а відповідач згоди на прийняття спадщини не надавав.
У зв`язку із цими обставинами та посилаючись на ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України п. 1, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7, позивачка звернулась до суду та просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У судове засідання позивач та представник не з`явились, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, проти заочного рішення не заперечували.
У судове засідання відповідач не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 72 років померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження село Лукашівка, Монастирищенський район, Черкаська область, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 14.03.2018 року.
05.12.2016 року було заведено спадкову справу № у спадковому реєстрі 59921215, номер у нотаріуса 276-2016, спадкодавець ОСОБА_3 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вбачається з витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 46037165 від 05.12.2016 року.
За життя ОСОБА_3 склала заповіт від 08.10.2009 року, за яким земельну ділянку в розмірі 3,268 га, яка належала їй на підставі державного акту серії НОМЕР_2 виданого Лукашівською сільською радою 12.07.2002 року, заповіла своїй дочці ОСОБА_1 .
Також за життя ОСОБА_3 склала заповіт від 08.10.2009 року, за яким житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_1 , який належать їй на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_3 , виданого виконкомом Лукашівської сільської ради 16.02.2006 року, заповіла своєму сину ОСОБА_2 , який отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказаний будинок від 05.05.2017 року.
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є дочкою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується паспортом позивачки, свідоцтвом про народження позивачки, витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища.
19.03.2018 року приватний нотаріус Монастирищенського районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Горбунов М.І. повідомив, що видати свідоцтво про право на спадщину на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 немає можливості, так як пропущено 6-ти місячний строк з дня її смерті, що встановлений законом для подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Для поновлення строку потрібно звернутись до суду.
Позивачка з 12.04.2015 року постійно проживає в Сполучених Штатах Америки, що підтверджується посвідкою на проживання, закордонним паспортом з відмітками про перетинання кордону, візою іммігранта, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, придбаного 25.01.2017 року.
Письмової згоди відповідача, який прийняв спадщину, про подання заяви про прийняття спадщини позивачем матеріали справи не містять.
Згідно ст. 1272 Цивільного кодексу України Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.
За п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК ( 435-15 ). Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.
Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК) ( 435-15 ), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають.
Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК ( 435-15 ), звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.
Повторне визначення судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини одним і тим же спадкоємцем законодавством не передбачено.
Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК ( 435-15 ) для прийняття спадщини.
За вищевикладених обставин, враховуючи факт пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та надання позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
Керуючись ст. ст. 1270, 1272 Цивільного кодексу України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст. ст. 259, 263, 264, 265, 268, 280, 282, 284 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом 3 (трьох) місяців з моменту набрання рішенням законної сили.
Інформація про позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .
Інформація про відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 .
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня винесення рішення суду.
Суддя Ковальчук Л.М.