Справа № 633/315/18
провадження 2/633/11/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2019 року смт. Печеніги

Печенізький районний суд Харківської області

у складі: головуючого - судді Смирнова В.А.,

за участю секретаря судових засідань - Меденець Т,С.

позивача - ОСОБА_1

представника відповідачки - адвоката Стрекаля М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Печеніги цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Приватний нотаріус ХМНО Широкова Вікторія Анатоліївна, ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , про стягнення грошей,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом в якому просять стягнути з відповідача, на свою користь грошові кошти у сумі 247856,02 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що у березні 2010 року їх родич - ОСОБА_6 , звернувся до них з проханням надати належну їм на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_1 у якості застави за кредитом, який йому був потрібний для ведення фермерського господарства у Печенізькому районі Харківської області. 26.03.2010 року у приміщенні приватного нотаріуса Широкової В.А . вони зустрілися з ОСОБА_8 , з метою укладання договору позики та іпотеки. Він пояснив, що надає позику у розмірі 20 000 доларів США під 3% щомісячно. Нотаріусом було складено примірник договору позики, відповідно до якого ОСОБА_8 , нібито надає їм у борг 27200 доларів США, при цьому він пояснив, що це вся сума договору позики з відсотками та 3000 доларів США - послуги нотаріуса. Строк дії договору - по 26.03.2011 року.

Одночасно з договором позики вони підписали договір про задоволення вимог іпотекодержателя. Також Відповідачі зазначають, що ніяких грошей від ОСОБА_8 не отримували, та що ОСОБА_8 в окремій кімнаті приміщення нотаріуса Широкової В.А . 26.03.2010 року передав ОСОБА_6 гроші, про що потім їм сказав сам ОСОБА_6

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер. Його дружина ОСОБА_3 отримала після його смерті спадщину, тому вона проживає у тому ж будинку що і померлий її чоловік ОСОБА_6 . Позивачам не відомо чи отримала вона свідоцтво про право на спадщину, але не оформлення спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно не захищає від позову кредитора і стягнення боргу.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася. Через канцелярію суду надала заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила розглядати справу за її відсутності.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Представник відповідача адвокат Стрекаль М.В. в судовому засіданні наданий відзив на позовну заяву підтримав та просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Треті особи в судове засідання не з`явилися. Про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином та згідно ст. 128 ЦПК України, причини неявки суду не повідомили.

Вислухавши позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Судом встановлено, що позивач у своїй позовній заяві посилається на те, що у березні 2010 року їх родич - ОСОБА_6 , звернувся до них з проханням надати належну їм на праві приватної власності квартиру у якості застави за кредитом, який йому був потрібний для ведення фермерського господарства у Печенізькому районі Харківської області. 26.03.2010 року у приміщенні приватного нотаріуса Широкової В.А . вони зустрілися з ОСОБА_8 , з метою укладання договору позики та іпотеки. Він пояснив, що надає позику у розмірі 20 000 доларів США під 3% щомісячно. Нотаріусом було складено примірник договору позики, відповідно до якого ОСОБА_8 , нібито надає їм у борг 27200 доларів США, при цьому він пояснив, що це вся сума договору позики з відсотками та 3000 доларів США - послуги нотаріуса. Строк дії договору по 26.03.2011 р.

Одночасно з договором позики вони підписали договір про задоволення вимог іпотекодержателя. Також позивачі зазначають, що ніяких грошей від ОСОБА_8 не отримували, та що ОСОБА_8 в окремій кімнаті приміщення нотаріуса Широкової В.А . 26.03.2010 року передав ОСОБА_6 гроші, про що потім їм сказав сам ОСОБА_6

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Позивачами не надано доказів того, що між ними та ОСОБА_6 існували хоч якість договірні відносини та були укладені якісь договори.

Також до позовної заяви позивачами додано копію рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17 квітня 2013 року та копію рішення апеляційного суду Харківської області від 06 березня 2014 року у справі № 644/11287/13-ц.

Так, рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17 квітня 2013 року позов ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 було задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 215 402 грн. в рахунок погашення основного боргу та 30000 грн. в рахунок погашення неустойки.

В рішенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17 квітня 2013 року також зазначено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в обґрунтуванні зустрічних позовних вимог зазначали, що вищезазначені договори вони підписали та отримали від ОСОБА_8 17000,00 доларів США.

Цим же рішенням суду встановлено, що 26.03.2010 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 було укладено договір позики, реєстровий №712, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Широковою В.А., відповідно до умов якого ОСОБА_8 передав, а ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прийняли 27 200 долларів США та зобов`язалися солідарно повернути ОСОБА_8 грошові кошти в строк до 26.10.2011 року.

Крім того, рішенням апеляційного суду Харківської області від 06 березня 2014 року позов ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 3% річних в розмірі 5116 (п`ять тисяч шістнадцять) грн.42 коп.

Тобто, двома рішеннями суду встановлені обставини, які не підлягають повторному доказуванню, а саме, що договірні правовідносини існували між ОСОБА_8 та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , та потім право вимоги від ОСОБА_8 перейшло до ОСОБА_5 .

Ні рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17 квітня 2013 року, ні рішенням апеляційного суду Харківської області від 06 березня 2014 року у справі №644/11287/13-ц не встановлено наявність у ОСОБА_6 обов`язку повертати будь-які гроші відповідачам чи будь-кому іншому.

Дослідивши матеріали даної справи суд приходить до висновку, що твердження позивачів з приводу того, що вони не отримували від ОСОБА_10 ніякі кошти не заслуговують уваги, а також позивачами не надано жодного доказу на підтвердження чи спростування даного факту.

Пред`являючи даний позов до ОСОБА_3 позивачі виходили з того, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер. Його дружина ОСОБА_3 отримала після його смерті спадщину, тому вона проживає у тому ж будинку, що і померлий її чоловік ОСОБА_6 . Позивачам не відомо чи отримала вона свідоцтво про право на спадщину, але не оформлення спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно не захищає від позову кредитора і стягнення боргу.

Відповідачка у відзиві на позовну заяву зазначила, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданому Артемівською сільською радою Печенізького району Харківської області, актовий запис № 26. ( а.с. 46).

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

06 червня 2012 року Печенізькою державною нотаріальною конторою Харківської області було зареєстровано заяву відповідачки - ОСОБА_3 про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Оскільки відповідач - ОСОБА_3 відмовилась від прийняття спадщини після смерті чоловіка - ОСОБА_6 , відсутні правові підстави для задоволення будь-яких вимог кредиторів.

Відповідно до ст.1281 ЦК Україникредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Позивачі не надали жодного доказу на підтвердження того чи пред`являли вони як кредитори свої вимоги до спадкоємців (якщо такі були) та чи зверталися позивачі до Печенізької державної нотаріальної контори Харківської області за місцем відкриття спадщини з кредиторською вимогою в шестимісячний строк. Тож враховуючи вищевикладене та аналізуючи надані до позовної заяви докази можна зробити висновок, що оскільки Позивачі не пред`явили вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою статті 1281 ЦК України, то станом на дату звернення з позовом до суду вони позбавлені права вимоги до будь-кого з спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_6 , якщо такі були.

Згідно з положеннями ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки позивачами не надано жодних належних, допустимих та достовірних доказів в обґрунтування заявлених позовних вимог, то відсутні підстави для задоволення позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення грошей.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно зі ст. 209 ЦПК України, завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

Суд, дослідивши матеріали справи в судовому засіданні, вважає, що позов задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 141, 259, 263-264, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Приватний нотаріус ХМНО Широкова Вікторія Анатоліївна, ОСОБА_8, ОСОБА_5 , про стягнення грошей - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складений 09.07.2019 року

Суддя: В.А. Смирнов