судді Великої Палати Верховного Суду Пророка В. В.
справа № 149/2737/15-ц (провадження № 14-332цс19)
Велика Палата Верхового Суду ухвалою від 24 червня 2019 року прийняла та призначила до розгляду справу за позовом ОСОБА_1 до Сальницької сільської ради Хмільницького району Вінницької області, сектору з питань державної реєстрації Хмільницької районної державної адміністрації Вінницької області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницька обласна машино?тракторна станція», треті особи: спілка співвласників майнових паїв реорганізованого Колективного сільськогосподарського підприємства «Сальницьке», Публічне акціонерне товариство «Імексбанк» (далі ? ПАТ «Імексбанк»), Державне публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» в особі Вінницької філії «Національної акціонерної компанії «Украгролізинг», про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно та рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за касаційною скаргою ПАТ «Імексбанк» на постанову Апеляційного суду Вінницької області від 25 квітня 2018 року.
Водночас з мотивами Великої Палати Верхового Суду не можу повністю погодитися з огляду на таке.
1. Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).
2. Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 15 лютого 2018 року справу передано на розгляд до іншого суду.
3. Постановою Апеляційного суду Вінницької області від 25 квітня 2018 року зазначена ухвала суду першої інстанції скасована, справа направлена для продовження розгляду до суду першої інстанції.
4. Частина третя статті 3 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
5. Частиною другою статті 382 ЦПК України передбачено, що постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку у випадках, передбачених цим Кодексом.
6. Таким чином, оскільки відповідно до основних засад судочинства забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення здійснюється у визначених законом випадках, виключно законом, а саме ЦПК України, має бути встановлено випадки такого оскарження.
7. Статтею 389 ЦПК України, якою регламентоване право касаційного оскарження, визначений перелік судових рішень, які підлягають касаційному оскарженню.
8. Згідно пунктів 1, 2 частини першої статті 389 ЦПК Україниучасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку:
а) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті;
б) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6?8, 15, 16, 22, 23, 27, 28,30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку;
9. Отже, касаційному оскарженню підлягають постанови суду апеляційної інстанції, постановлені за результатами апеляційного перегляду справи за апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції, а також в інших випадках, прямо передбачених ЦПК України.
10. Пунктом 9 частини першої статті 353 ЦПК України встановлено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про передачу справи на розгляд іншого суду.
11. Враховуючи те, що пункт 2 частини першої статті 389 ЦПК України містить вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які підлягають касаційному оскарженню після їх перегляду в апеляційному порядку та те, що ухвала суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду (9 частини першої статті 353 ЦПК України) не віднесена до цього переліку, оскарження постанови суду апеляційної інстанції в касаційному порядку ЦПК України не передбачено.
12. Більш того, оскільки постановою суду апеляційної інстанції ухвала суду першої інстанції скасована і справа направлена для продовження розгляду до суду першої інстанції, оскарження такої постанови в касаційному порядку ЦПК України взагалі не передбачено.
13. Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
14. Відкриваючи касаційне провадження у справі Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду помилково дійшов висновку, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції підлягає касаційному оскарженню.
15. Підставою для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду відповідно до ухвали Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 15 травня 2019 року виступило виключно оскарження учасником справи судового рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції, відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України.
16. Оскільки оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню належним процесуальним рішенням Великої Палати Верховного Суду було б закриття касаційного провадження за касаційною скаргою ПАТ «Імексбанк», а не постановлення ухвали про призначення справи до розгляду.
На моє переконання, касаційний перегляд Верховним Судом судових рішень, які набрали законної сили і касаційному оскарженню не підлягають, не відповідає заданню Верховного Суду і може йти всупереч з принципом правової визначеності.
Суддя В. В. Пророк