Справа № 525/564/19
Провадження №2/525/202/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.07.2019 Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Хоролець В.В., при секретарі Лопатка О.В., розглянувши на підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рокитянської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

З позову ОСОБА_1 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4 , останнє місце проживання та реєстрації якого було АДРЕСА_1 разом зі своєю дружиною, а матір`ю позивачки ОСОБА_2 . До складу спадкового майна, поряд з іншим, увійшов житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та складається відповідно до технічного паспорта з житлового будинку (літ. - А-1, а), літньої кухні (літ. - Б), сарай (літ. - В), погріб (літ. - в), сарай (літ. - Г), сарай (літ. - Г-1), гараж (літ. - Г-2), сарай (літ. - Г-3), колодязь №1, огорожа №2, ворота хвіртки № 3.

Позивач вказує, що даний житловий будинок станом на 15.04.1991 року відповідно до погосподарської книги № 7 том № 1 ст.2 Корнієнківської сільської ради відноситься до «колгоспного двору», головою колгоспного двору значиться ОСОБА_4 , членами двору була мати позивачки, а дружина померлого ОСОБА_2 , але мати позивачки за життя її чоловіка померлого батька позивачки своєї долі з бувшого «колгоспного двору» не виділила та не бажає її виділяти і вважає, що увесь житловий будинок належав на момент смерті батькові позивачки, а тепер повинен перейти у спадщину позивачці ОСОБА_1 одноосібно, оскільки ОСОБА_3 відмовилася від прийняття спадщини на користь позивачки відповідно до закону і ніхто проти цього не заперечує.

Дане домогосподарство розташоване на земельній ділянці площею 0,52 га для обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями та ведення особистого підсобного господарства, яка була надана ОСОБА_4 у власність на підставі рішення виконавчого комітету Корнієнківської сільської ради від 19.03.1997 року № 3 та на яку був виданий Державний акт на право власності на землю серії НОМЕР_1 на ім`я померлого ОСОБА_4 .

Як вказує позивач, вона є спадкоємицею за заповітом який склав її батько за життя та посвідченим Корнієнківською сільською радою за реєстровим номером № 8005.04.2000 року - відповідно до якого все майно він заповів позивачці ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , яка від прийняття спадщини відмовилася на користь позивачки по справі. Мати позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка має обов`язкову долю також відмовилася від прийняття спадщини. Спадщину позивачка прийняла шляхом подання заяви до приватного нотаріуса Сахарової Л.І. та отримала вже ряд спадкових документів.

Позивач зазначає, що коли вона звернулася до приватного нотаріуса Великобагачанського нотаріального округу із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями, то нотаріус відмовила їй в зв`язку з тим, що на житловий будинок немає правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на ім`я померлого батька позивачки ОСОБА_4 .

Посилаючись на вищевказані обставини та на те, що в позасудовому порядку отримати правовстановлюючі документи на спадкове майно (житловий будинок з господарськими будівлями) не можливо, так як на померлого документи не видаються, позивач змушений звернутися до суду з відповідним позовом (а.с.а.с.2-3).

Загальне позовне провадження у справі було відкрите ухвалою суду від 23.05.2019 року, розгляд даної цивільної справи призначено за правилами загального позовного провадження і підготовче засідання у справі призначено на 04.07.2019 року (а.с.25), витребувано у приватного нотаріуса Великобагачанського районного нотаріального округу Полтавської області Сахарової Л.І. відомості про те, хто прийняв спадщину (відмовився від прийняття спадщини) та про наявність/відсутність заповіту після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , останнім місцем проживання якого було с. Попове Великобагачанського району Полтавської області та чи надходили претензії кредиторів (а.с.25).

До проведення підготовчого судового засідання у справі від відповідача у справі Рокитянської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області до суду надійшов лист про те, що даний відповідач не заперечує проти задоволення заявлених позовних вимог позивача і просять провести відповідне засідання у відсутність представника даної сільської ради (а.с.44).

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 цієї статті, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову, проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу.

За нормою ч.1 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В підготовче засідання представник позивача адвокат Ситник О.В. подала письмову заяву про підтримання заявлених позовних вимог та про розгляд справи у її відсутність на підставі наявних у справі доказів).

Треті особи у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належним чином повідомлялися про день та час проведення підготовчого засідання, неявка третіх осіб по справі не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи вищевказану заяву представника позивача, лист відповідача у справі про розгляд справи у його відсутність, суд вирішив можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, при цьому керуючись положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України та Рішенням Конституційного Суду України №16-рп/2011 від 08.12.2011 року (справа про фіксування судового процесу технічними засобами).

Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Рокитянської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні - це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір.

Судом встановлено, що батько позивачки по справі ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який на момент смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 31.08.1968 року Мостовівською сільською радою Великобагачанського району Полтавської області вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_5 , про що 31.08.1968 року складено відповідний запис за № 20, де батьками зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с.6).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 06.05.1992 року вбачається, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 уклали шлюб 06.05.1992 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 655 міським палацом шлюбів м. Полтава (а.с.7).

З довідки, виданої виконкомом Рокитянської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області №02-20/89 від 22.03.2019 року вбачається, що померлий ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на день смерті, тобто ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований в АДРЕСА_1 . На день смерті ОСОБА_4 , за вказаною адресою разом з ним були зареєстровані і проживали: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - дружина (а.с.8).

З виписки з погосподарської книги обліку сільського населення за 1991-1995 роки с. Попове Корнієнківської сільської ради народних депутатів особовий рахунок № НОМЕР_4 станом на 01.01.1991 року дійсно відносилось до колгоспного двору. Членами двору значились: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - голова сім`ї; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дружина (а.с.9).

З довідки, виданої виконкомом Рокитянської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області №02-20/91 від 22.03.2019 року вбачається, що померлий ОСОБА_4 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 у зв`язку з упорядкуванням номерів по господарського обліку Великобагачанського району Полтавської області. Житловий будинок відповідно погосподарського обліку рахувався за ОСОБА_4 (а.с.10).

Відповідно до державного акту про право приватної власності на землю серії НОМЕР_5 вбачається, що ОСОБА_4 , який мешкає в с. Повове на підставі рішення виконавчого комітету Корнієнківської сільської ради народних депутатів 19.03.1997 року № 3 йому передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,52 га. Земельна ділянка розташована на території с. Попове Корнієнківської сільської ради для обслуговування житлового будинку і господарських споруд для ведення особистого підсобного господарства. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 137 (а.с.11).

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України).

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України).

Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин 5,6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Домоволодіння по АДРЕСА_1 складається в цілому відповідно до технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок з житлового будинку (літ. - А-1, а), літньої кухні (літ. - Б), сарай (літ. - В), погріб (літ. - в), сарай (літ. - Г), сарай (літ. - Г-1), гараж (літ. - Г-2), сарай (літ. - Г-3), колодязь №1, огорожа №2, ворота хвіртки № 3 (а.с.а.с.12-14).

Постановою від 17.12.2018 року в.о. приватним нотаріусом Великобагачанського районного нотаріального округу Полтавської області Сахаровою Л.І. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що у заявниці відсутній правовстановлюючий документ на вказаний об`єкт нерухомого майна (а.с.15).

З повідомлення приватного нотаріуса Великобагачанського районного нотаріального округу Полтавської області Сахарової Л.І. №764/01-16 від 21.06.2019 року, з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) та копій документів зі спадкової справи вбачається, що після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 заяву про прийняття спадщини подала ОСОБА_1 , та подали заяву про відмову від прийняття спадщини ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Інших заяв про прийняття/відмову від прийняття спадщини не надходило та відсутні претензії кредиторів. Свідоцтва про право на спадщину видано 29.1.2019 року (а.с.а.с.37-43).

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися на момент його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.ч.1,2 ст.1220 ЦК України).

У відповідності до вимог ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 цієї статті).

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст.1297 ЦК України).

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якою встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами загального провадження.

Отже, з досліджених матеріалів справи вбачається, що спадкоємцем після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 (щодо житлового будинку з господарськими будівлями) є позивач у справі ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину, однак в даний час, з урахуванням підстав відмови нотаріуса у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину (у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок), позивач ОСОБА_1 не може оформити своє право на спадкове майно після смерті ОСОБА_4 , тому змушена звернутися до суду з відповідним позовом.

Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Аналогічні положення містяться у ч.1 ст.15 ЦК України та ст.4 ЦПК України.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст.4 ЦПК).

Зі змісту п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності та того, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Як вказав Верховний Суд України у своїй постанові від 10.02.2016 року у справі №6-2124цс15, оскільки відповідно до ст.328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення у особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб особа набула право власності на відповідний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному ст.392 цього Кодексу.

Також, у постанові від 23.12.2014 року у справі №3-199гс14 Верховний Суд України зазначив, що за змістом ст.392 ЦК України, позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інший спосіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли позивач не може реалізувати своє право власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правоустановчого документу. При цьому, передумовою для застосування положень ст.392 ЦК України є відсутність іншого, крім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права.

Проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового рішення, визнання відповідачем позову, виходячи з підстав, які викладені нотаріусом у постанові про відмову у вчиненні відповідної нотаріальної дії, з урахуванням принципу юридичної визначеності та враховуючи вищевказану практику Верховного Суду України щодо права власності, суд приходить до висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Рокитянської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.55 Конституції України, ст.ст.15,16,328,392,1216-1218,1220,1261,1296,1297 ЦК України, ст.ст.4,11,12,13,76-80,81,83,197,200,206,247,259,263-265,272-273 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Рокитянської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування задовольнити.

Визнати, що на момент смерті на ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 належав на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та який складається в цілому відповідно до технічного паспорта з житлового будинку (літ. - А-1, а), літньої кухні (літ. - Б), сараю (літ. - В), погреба (літ. - в), сараю (літ. - Г), сараю (літ. - Г-1), гаража (літ. - Г-2), сараю (літ.-Г-3), колодязя № 1, огорожі № 2, ворота хвіртки № 3.

В порядку спадкування, визнати за ОСОБА_1 як за спадкоємцем за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та який складається в цілому відповідно до технічного паспорта з житлового будинку (літ. - А-1, а), літньої кухні (літ. - Б), сараю (літ. - В), погреба (літ. - в), сараю (літ. - Г), сараю (літ. - Г-1), гаража (літ. - Г-2), сараю (літ.-Г-3), колодязя № 1, огорожі № 2, ворота хвіртки № 3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пп.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Великобагачанський районний суд Полтавської області.

На виконання п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України судом зазначається повне найменування сторін: позивач ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_2 , паспорт серія НОМЕР_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 ; представник позивача - адвокат Ситник Оксана Володимирівна, місце знаходження АДРЕСА_3 ; відповідач Рокитянська сільська рада Великобагачанського району Полтавської області, місце знаходження с. Рокита, вул. Центральна, 34 Великобагачанського району Полтавської області, ; третя особа ОСОБА_2 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків суду не відомий; третя особа ОСОБА_3 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_4 , а фактично проживає за адресою АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків суду не відомий.

Повний текст рішення складений 12.07.2019 року.

Суддя В.В. Хоролець