Ухвала
13 лютого 2019 року
м. Київ
справа № 2-176/07
провадження № 61-10975ск18
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Хопти С. Ф. розглянув касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 26 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 , правонаступником якої є військова частина НОМЕР_1 , про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Рівненського міського суду від 24 січня 2007 року стягнуто з військової частини НОМЕР_2 м. Дубно на користь ОСОБА_1 заборгованість по грошовій компенсації за продовольче забезпечення у розмірі 6 747 грн 97 коп. Вирішено питання розподілу судових витрат.
Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 26 грудня 2017 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Дубенського міськрайонного суду від 24 січня 2007 року у вказаній справі відмовлено.
У липні 2018 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 26 грудня 2017 року, у якій заявник, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить вказане судове рішення скасувати та передати справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.
Згідно зі статтею 129 Конституції України однієюз основних засад судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.
Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.
У відповідності до частини першої статті 258 ЦПК України судовими рішеннями є: ухвали, рішення, постанови, судові накази.
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.
У вказаній справі ціна позову становить 6 747 грн 97 коп., яка станом

на 1 січня 2018 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 762 грн ? 100 = 176 200 грн).
Отже, зазначена справа є малозначною відповідно до наведених приписів ЦПК України.
Касаційна скарга не містить посилань на наявність обставин,

які передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Обставин, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, Верховним Судом у цій справі не встановлено.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України

суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З урахуванням наведеного, оскільки військова частина НОМЕР_1 , подала касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.
Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 26 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 , правонаступником якої є військова частина НОМЕР_1 , про стягнення заборгованості відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ф. Хопта