У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" грудня 2019 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Савлук Т.В., розглянувши позовну заяву Орган опіки та піклування Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав, передати дитину для його подальшого влаштування та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла позовна заява Орган опіки та піклування Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав, передати дитину для його подальшого влаштування та стягнення аліментів.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно ч. 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (стаття 19 ЦПК). Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (статті 26 - 30 ЦПК).

Виходячи з поняття підсудність у цивільному судочинстві як розмежування компетенції між окремими ланками судової системи та між судами однієї ланки щодо розгляду цивільних справ, підсудністю фактично є визначення в системі судів компетентного суду стосовно вирішення певної цивільної справи.

Питання про підсудність справ визначається цивільним процесуальним кодексом України.

Згідно із загальним правилом територіальної підсудності, що передбачено статтею 27 ЦПК України позови пред`являються: до фізичної особи - до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування, яке стосовно фізичної особи визначається відповідно до положень статті 29 ЦК і статті 3 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Згідно ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ч. 1 ст. 28 ЦПК України, позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в узагальненні ВСУ «Практика розгляду судами справ, пов`язаних із позбавленням батьківських прав, поновленням батьківських прав, усиновленням, установленням опіки та піклування над дітьми» - справи про позбавлення батьківських прав є справами позовного провадження, тому ця категорія справ підлягає розгляду за загальними правилами підсудності.

Звертаючись до суду, органом, який здійснює представництво інтересів неповнолітньої особи, зазначено останнє відоме місце проживання відповідачів - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , - АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до юрисдикції Дарницького районного суду міста Києва.

На виконання вимог ч.4 ст.165 Цивільного процесуального кодексу України, суддею в порядку досудової підготовки справи здійснено запит до Електронного реєстру територіальної громади м.Києва «ГІОЦ/КМДА» про реєстрацію місця проживання відповідачів, відповідно до наданої інформації відповідачі - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не значаться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Виходяси з положень частини 9 статті 28 Цивільного процесуального кодексу України, позови ждо відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, предявляються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєсмтрвоаним місцем його проживання чи перебування в Україні.

Разом з тим, суддя не вбачає підстав для розгляду даного спору за правилами альтернативної підсудності з урахуванням вимог п.1 ст.28 Цивільного процесуального кодексу України, якою передбачено, що позови про стягнення аліментів можуть пред`являтись також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача, виходячи з наступного.

Сімейні права є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі.

Якщо дитина або особа, дієздатність якої обмежена, не може самостійно здійснювати свої права, ці права здійснюють батьки, опікун або самі ці особи за допомогою батьків чи піклувальника. (ст.14 Сімейного кодексу України)

В свою чергу, Орган опіки та піклування контролює умови утримання, виховання, навчання дитини, над якою встановлено опіку або піклування. (ст.246 Сімейного кодексу України)

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону від 13 січня 2005 р. № 2342-IV «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» органами опіки та піклування є державні адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад. Відповідно до ч. 1 ст. 12 цього ж Закону безпосереднє ведення справ та координація діяльності стосовно дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, покладаються на служби у справах дітей.

Як убачається з матеріалів позовної заяви та долучених до позову доказів, Орган опіки та піклування Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, звернувся до суд з позовом в інтересах неповнолітньої дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка має статус дитини, яка перебуває у складних життєвих обставинах, та відповідно до наказу Служби у справах дітей від 06 серпня 2019 року за №6 «Про тимчасове влаштування дитини» малолітня дитина влаштована в родину ОСОБА_4 .

Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України встановлено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Виходячи з предмету позову та суб`єктивного складу сторін спору, суддя приходить до висновку, що позовна заява Орган опіки та піклування Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав, передати дитину для його подальшого влаштування та стягнення аліментів, не підсудна Дніпровському районному суду міста Києва, що зумовлює вирішення питання про направлення справи для подальшого розгляду до Дарницького районного суду міста Києва, за останнім відомими місцем проживання відповідачів.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 2, 4, 27, 28, 31, 260, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,-

п о с т а н о в и в:

Цивільну справу № 755/19156/19 (провадження № 2/755/7026/19) за позовом Орган опіки та піклування Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав, передати дитину для його подальшого влаштування та стягнення аліментів, передати за підсудністю до Дарницького районного суду міста Києва для подальшого розгляду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: