Житомирський апеляційний суд
Справа №283/1459/18 Головуючий у 1-й інст. Ярмоленко В. В.
Категорія 49 Доповідач Микитюк О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Микитюк О.Ю.

суддів Григорусь Н.Й.,

Галацевич О.М.

при секретарі Гайдамащук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу №283/1459/18

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу

за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Малинського районного суду Житомирської області від 29 жовтня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Ярмоленка В.В. у м.Малин,

встановив:

У липні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу із ОСОБА_3 В обґрунтування позову зазначила, що шлюбні стосунки фактично припинилися, збереження сім'ї неможливе. Також просила залишити на її утриманні малолітню дочку ОСОБА_4

Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 29 жовтня 2018 року шлюб розірвано. Дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишено проживати з матір'ю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення в частині залишення дитини на проживання з матір'ю і закрити в цій частині провадження у справі. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що Малинським районним судом відкрито провадження у справі за його позовом про визначення місця проживання дочки, у позовній заяві позивачка просила не визначити місце проживання дитини, а залишити дитину на її утриманні. Суд вийшов за межі позовних вимог.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч.1. ст.160, ч.1 ст.161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом.

Як передбачено принципом диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим нею відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Із змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_2 із позовною вимогою про визначення місця проживання дитини не зверталася. Вимога про залишення дитини на її утриманні не є тотожною вимозі про визначення місця проживання дитини. Вирішення судом питання щодо залишення дитини на утриманні одного з батьків чинним Сімейним кодексом не передбачено. В провадженні Малинського районного суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини.

За таких обставин рішення в частині залишення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживати з матір'ю належить скасувати. Підстави для закриття провадження справи у цій частині відсутні.

В решті рішення не оскаржується і не є предметом апеляційного розгляду.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381 - 384, 389 - 391 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити. Скасуватирішення Малинського районного суду Житомирської області від 29 жовтня 2018 року в частині залишення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживати з матір'ю.

В решті рішення залишити без змін.

Постанованабирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча: Судді: