22.01.2019 Справа № 337/4620/18
Провадження № 2/337/282/2019
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 січня 2019 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя
у складі: головуючого судді Гнатик Г.Є.
за участю секретаря Побережної О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,
У квітні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому після уточнення позову, просила, зокрема стягнути з ОСОБА_3 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини за період з вересня 2015 року по 31.12.2017 року в сумі 9255 грн. 83 коп.
Ухвалою суду від 19.06.2018 року відкрито провадження у цивільній справі, ухвалою суду від 05.10.2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення неустойки за затримку виплати аліментів виділено в самостійне провадження.
Ухвалою суду від 13.11.2018 року підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки за затримку виплати аліментів закрито, справа призначена до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.
Просить суд стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дитини у розмірі 9266 грн. 83 коп.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивачки.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не прибув за невідомими причинами, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, зокрема через оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, у визначений судом строк відзив на позов або зустрічний позов не подав.
Виходячи з вимог ст.280 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 13.07.2012 року з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 05.06.2012 року і до повноліття дитини. Вказане рішення суду було ухвалено, зокрема на підставі заяви відповідача ОСОБА_3 про розгляд справи у його відсутність та визнання позову (арк.9-10).
На підставі вказаного судового рішення, 03.09.2012 року судом видано виконавчий лист №0816/1043/2012, який на даний час перебуває на примусовому виконанні в Бородянському районному відділі ДВС ГТУЮ у Київський області АСВП №49188029 (арк.12).
Відповідно до розрахунку заборгованості державного виконавця Бородянського районного відділу ДВС ГТУЮ у Київський області за період з 05.06.2012 року по 01.05.2018 року заборгованість ОСОБА_3 за виконавчим листом №0816/1043/2012 від 03.09.2012 року склала 39 967 грн. 85 коп. (арк.12).
При цьому вказаний розрахунок зроблено з урахуванням розрахунку державного виконавця Дніпровського ВДВС м.Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області від 11.12.2017 року, відповідно до якого заборгованість за виконавчим листом №0816/1043/2012 від 03.09.2012 року за період з 01.10.2015 року по 01.01.2018 року складає32 888 грн. 85 коп. (арк.13).
Відповідно до ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки абоінші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ч.8,9 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності, розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Відповідно до ст.180СК України батьки зобов'язані утримувати свою неповнолітню дитину.
Відповідно до ч.1 ст.196СКУкраїни у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст.196СКУкраїни відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів.
Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
З'ясувавши повно, всебічно та об'єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв'язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає встановленим та доведеним факт виникнення заборгованості по аліментам саме з вини відповідача.
Так, судом встановлено, що на протязі тривалого часу відповідач не сплачує аліменти на утримання неповнолітньої доньки, що призвело до виникнення заборгованості станом на 01.05.2018 року в сумі 39 967 грн.85 коп. При цьому, суд вважає, що вказана заборгованість виникла саме з вини відповідача ОСОБА_3, оскільки останній, достовірно знаючи про обов'язок утримання неповнолітньої дитини та відповідне судове рішення, не сплачував аліменти в необхідному розмірі, чим допустив утворення заборгованості по аліментам, доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти в повному розмірі, або доказів, що заборгованість по аліментам виникла з незалежних від нього причин, відповідач відповідно до вимог ст.12,81 ЦПК України суду не надав, в судове засідання взагалі не прибув і позовні вимоги не спростував, відзив на позов або зустрічний позов не подав.
Таким чином, встановивши факт виникнення заборгованості по аліментам та наявність вини відповідача в цьому, суд прийшов до висновку про наявність у позивачки права на стягнення неустойки (пені) на підставі ст.196СК України, розмір якої визначений нею з дотриманням вищевказаних вимог та не перевищує розміру заборгованості по аліментам, тобто в сумі 9 255 грн. 83 коп.
На підставі вищевикладеного, позов слід задовольнити повністю.
Оскільки позивачка по даній категорії справ звільнена від сплати судового збору при подачі позову, то відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України, ці витрати підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст. 196 Сімейного кодексу України, ст. 137, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, який народився у м.Запоріжжі, остання відома адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_3 (іпн НОМЕР_2, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2) неустойку (пеню) за несплату аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення за період з вересня 2015 року по 31.12.2017 року у розмірі 9255 грн. 83 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.
Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено судом 29.01.2019 року.

Суддя: Гнатик Г.Є.