29.03.2019 Справа №2/331/926/2019
ЄУН 331/1304/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2019 року місто Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Антоненко М.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Бачурина Олексія Юрійовича про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у державній реєстрації права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовною заявою до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Бачурина Олексія Юрійовича про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у державній реєстрації права власності.

Вищезазначена заява подана в порушення вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України та на підставі ст. 185 ЦПК України підлягає залишенню без руху, а позивачу надається строк для усунення недоліків.

В порушення вимог ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 177 ЦПК України позивачем не сплачений судовий збір у сумі 768, 40 грн.

В позовній заяві зазначається, що стаття 22 закону Про захист прав споживачів звільняє споживачів від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Вони є отримувачами адміністративних послуг, які надає відповідач. Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та надавачами послуг, різних форм власності, регулюються цим законом. Позивачі замовляли продукцію для особистих потреб. Замовлення жодним чином не пов`язано з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Суд вважає твердження заявника про звільнення його від сплати судового збору помилковим, оскільки відповідно до позовної заяви, спір між сторонами виник з приводу визнання дій Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Бачурина О.Ю. протиправними та скасування його рішення про відмову у державній реєстрації права власності.

Окрім того, згідно зі ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо:

1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції;

2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення;

3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору;

4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач;

5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію;

6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою;

7) ціну продукції визначено неналежним чином;

8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Натомість, у позовній заяві позивачами належним чином не обґрунтовано з посиланнями на конкретні положення законодавства у сфері захисту прав споживачів, що у даному випадку були порушені саме їх права як споживачів і що до спірних відносин мають застосовуватися саме положення Закону України «Про захист прав споживачів». При цьому, саме лише посилання позивачів на ту обставину, що спірні правовідносини регулюються вказаним законом, без зазначення посилань на конкретні правові норми Закону України «Про захист прав споживачів» не може беззаперечно свідчити про належне обґрунтування обраного позивачами способу захисту порушених прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

На підставі викладеного та керуючись ст.175-177, 185 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Бачурина Олексія Юрійовича про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у державній реєстрації права власності залишити без руху та надати позивачам строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз*яснити, що у разі невиконання ухвали суду, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: М.В. Антоненко