Провадження № 2/752/2650/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

23.01.2019 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Павлюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Здорово" про стягнення страхового відшкодування за договором обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, -

в с т а н о в и в:

05 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Здорово» на свою користь страхове відшкодування.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 10 травня 2017 року по проспекту Миколи Бажана, 8 в м. Києві ОСОБА_2, керуючи автомобілем "Мерседес Бенц" державний номерний знак НОМЕР_1, порушив ПДР, внаслідок чого здійснив зіткнення з належним позивачу автомобілем "Хундай" номерний знак НОМЕР_4 Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 22 червня 2017 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована на підставі договору обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія АК/3657344 в ПрАТ "СК "Здорово". У результаті ДТП була завдана майнова шкода в розмірі 21 439,47 грн., що підтверджується страховим актом № 838-17 від 06.07.2017 р. 10 травня 2017 року ОСОБА_2 повідомив відповідача про настання ДТП, 09 червня 2017 року позивач подав відповідачу заяву про виплату страхового відшкодування. 06 липня 2017 року відповідачем було прийнято рішення про виплату позивачу страхового відшкодування.

Однак, сума страхового відшкодування на час звернення до суду з позовом відповідачем позивачу не виплачена. У зв'язку із вказаними обставинами позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування у розмірі 21 439,47 грн., пеню у розмірі 6 691,90 грн., 643,17 грн. трьох процентів річних, інфляційні витрати у розмірі 2 051,71 грн.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2018 року відкрито провадження по справі. На час судового засідання з'ясовано відсутність відзиву від відповідача.

Позивач просив розглянути справу у його відсутність.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки суд не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений судом належним чином.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280-281 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що транспортний засіб "Хундай" номерний знак НОМЕР_3 зареєстровано на праві власності за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. (а.с. 4).

10 травня 2017 року по проспекту Миколи Бажана, 8 в м. Києві ОСОБА_2, керуючи автомобілем "Мерседес Бенц" державний номерний знак НОМЕР_1, порушив ПДР, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем "Хундай" номерний знак НОМЕР_4

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 22 червня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. (а.с. 3)

В силу положень ч. 6 ст. 82 ЦПК наявність винних дій водія ОСОБА_2 у настанні дорожньо-транспортної пригоди є доведеною, не підлягає доказуванню.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов'язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність.

Відповідно до полісу серії серія АК/3657344 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, було забезпечено транспортний засіб "Мерседес Бенц" державний номерний знак НОМЕР_1.

Згідно цього ж полісу страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом).

Відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Судом встановлено, що 10 травня 2017 року ОСОБА_2 повідомив відповідача про настання ДТП.

09 червня 2017 року позивач подав відповідачу заяву про виплату страхового відшкодування.

06 липня 2017 року відповідачем було прийнято рішення про виплату позивачу страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно п. 3 ст. 34 цього Закону якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

У результаті ДТП була завдана майнова шкода в розмірі 21 439,47 грн., що підтверджується страховим актом № 838-17 від 06.07.2017 р. (а.с. 8)

Станом на день звернення до суду сума страхового відшкодування виплачена відповідачем не була.

Завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов'язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов'язком боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов'язанні ним є страховик.

При цьому потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов'язаний виконати обов'язок зі здійснення страхового відшкодування.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові. Відповідно до п. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з моменту отримання заяви про страхове відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Згідно ч. 2. ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування,сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Позивач просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 6 691,90 грн., 643,17 грн. трьох процентів річних, інфляційні витрати у розмірі 2 051,71 грн.

Враховуючи викладене, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми страхового відшкодування, що становить розмір матеріального збитку, згідно складеного страхового акту № 838-17 від 06.07.2017 р., трьох відсотків річних від простроченої суми, втрат від інфляції, пені, є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню.

Зазначені вимоги підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

З огляду на висновки суду про задоволення заявлених позивачем позовних вимог, судові витрати по сплаті судового збору, підлягають відшкодуванню ПрАТ «Страхова компанія «Здорово» у порядку передбаченому ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 82, 133, 141, 258, 259, 263-265, 266, 280, 281 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Здорово» про стягнення суми страхового відшкодування, - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Здорово" на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 21 439,47 грн., пеню у розмірі 6 691,90 грн., 643,17 грн. трьох процентів річних, інфляційні витрати у розмірі 2 051,71 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя