РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/3804/19

пр. № 2/759/3790/19

12 липня 2019 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Бабич Н.Д.,

за участю секретаря судового засідання - Котляр Ю.М.,

представника позивача - адвоката Тарасенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

26.02.2019 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 04 вересня 2018 р. в розмірі 210 532 грн. 84 коп.

Позов мотивовано неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_2 зобов`язань за договором позики, в порушення виконання умов договору позики відповідач повернула позивачу лише 2 000, 00 грн.

Ухвалою суду від 28.02.2019 року відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження, ухвалою суду від 08.05.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с.17-18, 31-32).

Представник позивача адвокат Тарасенко О.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася повторно, про час, день та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.42-44), відповідно до ст. 130 ЦПК України, причини своєї неявки суду не повідомила, у встановлений судом строк не подала відзив на позов, тому суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи без участі відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд враховує, що закон створює рівні умови для осіб, що володіють правом звернення до суду, зобов`язавши суд повідомляти цих осіб про час і місце розгляду справи.

Суд прийняв вичерпні заходи для повідомлення учасників справи про час та місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і захистити свої права.

За змістом ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа сама визначає обсяг своїх прав і обов`язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства.

Враховуючи завдання судочинства, принцип правової визначеності, поширення загального правила, закріпленого в ч.1 ст.372 ЦПК України, відкладення судового розгляду у випадку неявки в судове засідання будь-кого з осіб, що беруть участь у справі, за відсутності відомостей про причини неявки в судове засідання не відповідало б конституційним цілям цивільного судочинства, що, у свою чергу, не дозволить розглядати судову процедуру в якості ефективного засобу правового захисту в тому сенсі, який закладений в ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.ст. 7, 8 і 10 Загальної декларації прав людини і ст.14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, в порядку заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 4 вказаної статті, заочний розгляд справи проводиться у разі, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про можливість ухвалення по справі заочного рішення та задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Згідно положень п. 4 ч. 3 статті 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що 04 вересня 2018р. між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір позики. Згідно цього договору позивач передав у власність Відповідачу 121 168 грн. 66 коп., що на день укладення договору по курсу НБУ еквівалентно 4 262 доларів США.

Згідно п. 2 Договору позики факт передачі Позивачем зазначених грошових коштів Відповідачу підтверджується підписом Відповідача на Договорі, а також розпискою, написаною Відповідачем власноручно (оригінал договору позики та розписки знаходиться в матеріалах справи, а.с. 45-46).

Суд вважає, що волевиявлення відповідача підтверджується власноруч написаною розпискою.

У відповідності до ч.1 ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів.

Згідно з ч.2 ст.1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

У відповідності до ч. 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно п.3 Договору позики, Відповідач зобов`язалася повернути позивачу суму грошових коштів, еквівалентну 4 300 доларів США, у гривні по курсу НБУ станом на день повернення не пізніше 29 жовтня 2018р.

Пунктом 4 Договору позики встановлено, що за кожен місяць користування грошовими коштами Відповідач зобов`язалася до 28 числа поточного місяця сплачувати позивачу 300 доларів США у гривні по курсу НБУ станом на день сплати.

Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до п. 6 Договору позики у випадку несвоєчасного повернення суми позики Відповідач зобов`язана сплатити позивачу 50 доларів США у гривні по курсу НБУ станом на день сплати за кожні сім днів прострочення.

У відповідності до п.7 Договору у випадку несвоєчасної сплати коштів за користування позикою, тобто пізніше 28-го числа поточного місяця, відповідач зобов`язалася сплатити позивачу 50 доларів США у гривні по курсу НБУ станом на день сплати за кожні сім днів прострочення.

Згідно статтей 509, 525, 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону і одностороння відмова від зобов`язання не допускається

Відповідно до положень статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 533 ЦК України, грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах встановлених законом.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій обчислена сума зобов`язання), валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов`язання і фактичного його виконання є національна валюта України - гривня.

Зазначена правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду України від 2 липня 2014 року № 6-79цс14, від 16 вересня 2015 року № 6-190цс15, яка має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Отже, положення чинного законодавства хоч і визначають національну валюту України як єдиний законний платіжний засіб на території України, однак не містять заборони на вираження у договорі грошових зобов`язань в іноземній валюті, визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті, а також на здійснення перерахунку грошового зобов`язання у випадку зміни Національним банком України курсу національної валюти України по відношенню до іноземної валюти (правова позиція Верховного Суду України, яка висловлена в постановах від 4 липня 2011 року № 3-62гс11, від 7 жовтня 2014 року № 3-133гс14). Тому до цих правовідносин підлягає застосуванню норма ч. 2 ст. 533 ЦК України.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач свої зобов`язання за Договором позики виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу позику у розмірі, встановленому Договором.

Проте, відповідач ОСОБА_2 зобов`язання належним чином не виконала, що вбачається з розрахунку заборгованості за договором, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість перед позивачем у сумі 210 532 грн. 84 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.13).

Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обставини, наведені в позовній заяві, та додані до неї докази не спростовані відповідачем, який не скористався своїм процесуальним правом подати відзив (заперечення) на позовну заяву та докази на спростування заявлених позовних вимог.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку позовна заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. З огляду на це з відповідача підлягає до стягнення судовий збір на користь позивача у розмірі 2105 грн. 33 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 527, 530, 533, 610, 611, 1046, 1048, 1049 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280-282, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за Договором позики від 04 вересня 2018р. у розмірі 210 532 (двісті десять тисяч п`ятсот тридцять дві гривні) 84 копійки та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 105 (дві тисячі сто п"ять) грн. 33 коп., а всього на загальну суму 212 638 (двісті дванадцять тисяч шістсот тридцять вісім) гривень 17 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Зазначити дані позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. м.Києва, РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Зазначити дані відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: м. Марганець Дніпропетровської області, РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ,

Суддя: Бабич Н.Д.