Справа № 182/4304/17
Провадження № 2/0182/32/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03.07.2019 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Рунчевої О.В., секретаря -Нагаєвої Н.О., за участю позивача за первісним позовом відповідача за зустрічним позовом - Лось Л.І., представника позивача за первісним позовом представника відповідача за зустрічним позовом - Тарасенко М.А., відповідача за первісним позовом позивача за зустрічним позовом - Рибіна А.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та повернення майна, придбаного до шлюбу, суд, -

В С Т А Н О В И В:

14 серпня 2017 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя (а.с. 2-5), який згодом уточнював (а.с. 46-47), остаточно просив суд:

- визнати за відповідачем право власності на причіп марки ПГМФ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , модель 8304, тип ПР-ЛЕГКОВИЙ-В, 2012 року випуску, номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , колір синій; стягнути з відповідача на користь позивача 1/2 вартості даного причіпа в розмірі 5604 грн.;

- стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі.

Свої вимоги мотивує наступним.

З 15 вересня 2010 року ОСОБА_1 перебуває з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, який на даний час не розірвано. Дітей він даного шлюбу сторони не мають.

У період шлюбу ними було придбано причіп марки ПГМФ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , модель 8304, тип ПР-ЛЕГКОВИЙ-В, 2012 року випуску, номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , колір синій, який зареєстрований на відповідача на підставі тимчасового реєстраційного талону серії НОМЕР_3 .

Посилаючись на ст. ст. 60, 61, 63, 69-71 СК України, зазначає, що вищезазначене майно є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки придбано в період зареєстрованого шлюбу сторін, але вирішити спір мирним шляхом неможливо, оскільки згоди про добровільний поділ причіпа між ними не досягнуто.

Враховуючи викладені обставини, представник позивача звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2017 року було відкрито провадження по справі за вищевказаним позовом.

З огляду на пункт 1 Розділу 6 Прикінцеві положення Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII(далі - Закон № 2147- VIII), цей Закон набирає чинності з дня початку роботи Верховного Суду, визначеного рішенням його Пленуму відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів". Постановою Пленуму Верховного Суду від 30 листопада 2017 № 2 днем початку роботи Верховного Суду визначено 15 грудня 2017 року.

Відповідно до пункту 9 частини першої Розділу ХІII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VІІІ справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Отже після набрання чинності Законом № 2147-VІІІ справа розглядається за правилами Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII.

06 листопада 2017 року відповідач ОСОБА_2 звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та повернення майна, придбаного до шлюбу (а.с. 35-45), який згодом доповнював (а.с. 61-63), посилаючись на наступне.

З позивачем по справі ОСОБА_1 він фактично прожив 10 років з 2007 року по 2010 рік без реєстрації шлюбу та з 15 вересня 2010 року по червень 2017 року вони проживали у зареєстрованому шлюбі.

У 2007 році він переїхав жити у будинок позивача. Оскільки у неї було дуже скрутне матеріальне становище, він повністю оснастив її будинок побутовою технікою, інструментом, обладнанням для обробки металевих та дерев`яних виробів, будматеріалами для ремонту будинку, посудом та інше. Також він працював у сільгосппідприємстві, отримував заробітну плату, тримав домашню пасіку, продавав мед, займався домашнім господарством, з якого теж отримував прибуток. Усі його кошти витрачалися на поліпшення добробуту сім`ї.

Тому твердження позивача, що за сім років спільного майна було придбано лише причіп є неправдивими.

З червня 2017 року позивач без пояснення причин забрала у нього ключі і перестала пускати на територію домоволодіння, позбавивши його таким чином права на належне йому майно.

Враховуючи наведене просить суд:

- стягнути з ОСОБА_1 на його користь майно або його вартість, яке було придбане ним до шлюбу, що зберігається у позивача, а саме:

1.Пасіка з 30 вуликів, вартість - 30 шт. х 500 грн. - 15 000 грн.,

2.Паяльники 3 шт. х 200 гривень - 600 грн.,

3.Відеомагнітофон 2005 року випуску, вартістю - 600 грн.,

4.Відеокасети 30 шт. х 25 грн., вартістю 750 грн.,

5.Стіл та дві лавки дерев`яні, загальною вартістю 1100 грн.,

6.Телевізор імпортний, вартістю - 780 грн.,

7.Ящик для зброї металевий, синього кольору, вартістю 200 грн.,

8.Шафа дерев`яна для рамок з вуликів, вартістю - 100 грн.,

9.Бідони алюмінієві, ємністю по 40 л, вартість - 11 шт. х 400 грн., - 4 400 грн.,

10.Бідони алюмінієві, ємністю по 25 л, вартістю - 4шт х 250 грн., - 1000 грн.,

11.Баки алюмінієві, ємністю по 40 л, вартістю 2 шт х 200 грн. - 400 грн.,

12. Медогонки, вартістю 2 шт. х 2 000 грн. - 4 000 грн.,

13.Укриття для медогонок з металевим каркасом (балаган), вартістю - 2 000 грн.,

14.Ящик для рамок вулика, вартістю 200 грн.,

15.Посуд з пасіки: миски 4шт., ложки 4шт., пательні 4шт., загальною вартістю 300 грн.,

16. Бензогенератор «Бригадир», потужністю 250 мвт, червоного кольору, вартістю - 3 000 грн.,

17. Кабель алюмінієвий двожильний, діаметром 2,5мм, довжиною 100 м, вартістю - 500 грн.,

18.Інструменти (ножі, щітки, шило, молотки 2 штуки, сокира, плоскогубці, кусачки, ножівка), загальною вартістю - 800 грн.,

19. Млин електричний, для помелу зерна на дерть, саморобний, вартістю 500 грн.,

20.Маски для захисту від бджіл 8 шт х 100 грн. - 800 грн.,

21. Ємність на 400 л із нержавіючої сталі, вартістю 4 000 грн.,

22. Двері металеві з луткою (для сараю), вартістю 3 000 грн.,

23. Бак для літнього душу металевий, ємністю 300 л, вартістю 500 грн.,

24. Обладнання для бані: пічка металева, труба витяжна металева (2009 року виготовлення), загальною вартістю - 4 000 грн.,

25. Подовжувачі електричні 2 шт х 15 м - 400 грн.,

26.Термоси металеві з внутрішніми алюмінієвими ємностями, об`ємом по 20 л 10 літрів.,

27.Паяльні лампи, 3 шт. х 200 гривень - 600 грн.,

28. Балон газовий з горілкою, об`ємом 40 л, вартістю 400 грн.,

29. Ящик для засолу риби, вартістю 200 грн.,

30.Кондиціонер побутовий, подарунок в якості премії від КСП, вартістю 3 000 грн.,

31. Решітки для вуликів 200 шт., загальною вартістю 2 000 грн.,

Загальна вартість зазначеного майна на суму 55 130,00 грн.

Також просив визнати спільно нажитим майном подружжя наступне:

1. Садова тачка металева, темно-зеленого кольору, на одному колесі, вартістю 470 грн.,

2. 3олоті вироби (перстень, ланцюг)

3. Кури 10 шт. х 95 грн - 950 грн.,

4. Броньовані вхідні двері у будинку, темно-коричневого кольору, вартістю 4 000 грн., придбані у 2016 році.

5. Пластикові вікна для лазні, 1 м х 1,2 м, 2 шт. х 1000 грн. - 2000 грн.

6. Обігрівач-конвектор електричний «Термія», білого кольору, вартістю 400 грн.,

7. Стіл розкладний дерев`яний, темно-коричневий, вартістю 500 грн.,

8. Ліхтар вартістю 325 грн. з датчиком руху вартістю 150 грн.,

9. Дві корови, вартістю 2 шт. х 10 000 грн. - 20 000 грн.,

10.Кабан, вартістю 10 000 грн.,

11.Телиця 2017 року отелення, вартістю 5 000 грн.,

12. 3варювальний апарат, електричний, 2014 року виготовлення, вартісно 1400 грн.,

13.Бензокосилка «Вітязь», вартістю 870 грн.,

14.Бензопила «Спітль», вартістю 4 000 грн.,

15.Наждак електричний, вартістю 600 грн.,

16.Телевізори LG, 2010 року випуску, вартістю - 850 грн, Телевізор JVC, 2010 року випуску, вартістю - 400 грн.,

17.Супутникова антена, вартістю 970 грн.,

18.Тюнер, вартістю 600 грн.,

19.Хлібопічка електрична, вартістю - 600 грн.,

20.Стовби металеві для паркану, 10 шт. х 25 грн. =250 грн.

21.Сітка рабиця на паркан та курник, 6 рулонів по 10 м, вартість 6 шт х 380 грн. - 2 280 грн.,

22.Шуруповерт електричний, вартістю 600 грн.,

23.Бункер для зерна, трикубовий, металевий, вартістю 200 грн.,

24.Мультиварка електрична, вартістю 900 грн.,

25.Чайник електричний, вартістю - 150 грн.,

26.Санвузол: раковина, вартістю 300 грн., унітаз, вартістю 350 грн., електропроводка, кабель двожильний, білого кольору, 2,5мм, 40 м, вартістю - 500 грн., крани 2 шт. х 300 грн. = 600 грн.,

27.Мед 80 л, 2016 року збору, 80 літрів х 50 грн. - 4 000 грн.,

28.Цукор у двох мішках по 50 кг, всього 100 кг х 14.30 грн. за кг = 1 430 грн.

29.DVD - програвач дисковий, вартістю 470 грн.,

30.Палатки туристичні: захисного кольору - 100 грн., світло-коричневого кольору - 1 400 грн.,

31.Морозильна камера «Атлант», вартістю 3 100 грн.,

32.Дрил електричний, вартістю 600 грн.,

33.Шифер на літній курник, 40 листів х 15 грн. - 600 грн.,

34.Насос для води, електричний, вартістю 600 грн.,

35.Скати гумові для автомобіля, б/у, 4 шт. х 50 грн. - 200 грн.,

36.Скати гумові з шипами для автомобіля, 2 шт. х 400 грн. 800 грн.,

37.Набір ключів металевих, вартістю 200 грн.,

38.Пральна машина LG, вартістю 5 000 грн.,

39.Облицювання для ванної кімнати (дошки) вартістю 2 000 грн.,

40.Плитка на підлогу, стіни, камін, загальною вартістю 2 000 грн.,

41.Приладдя для барбекю, вартістю 200 грн.,

42.Плитка електрична, 2-х конфорна, вартістю 450 грн.,

43.Зерно з оплати за оренду пая 600 кг, вартістю 2 000 грн.,

44.Інкубатор, вартістю 600 грн.,

45.Сепаратор, вартістю 1 000 грн.,

46.Пічка «буржуйка», вартістю 500 грн,

47.Шланг для поливу, довжиною 30 м, вартістю 700 грн.,

48.Фруктові дерева: яблуні: 17 шт., сливи: 2 шт., абрикос: 1шт., груша: 2шт., черешня: 2шт., персик: 3 шт.,

49. Сіно для корів, 200 тюків х 35 грн. - 700 грн.

50. Бджоли 7 сімей х 2 000 грн. - 14 000 грн.,

51. Причіп автомобільний, оцінка якого зроблена позивачем, вартістю 11 208 грн.,

Загальна вартість вказаного майна - 114 073,00 грн., тому просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь вартість 1/2 частини спільно нажитого майна у розмірі 57 036,50 грн.

Також просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь особисто належне йому майно або його вартість, яке було придбане ним у шлюбі і яке зберігається у ОСОБА_1 , а саме:

1.Куртка шкіряна зимова, 2 шт., загальною вартістю 2 000 грн.

2.Куртка шкіряна вартістю 400 грн.,

3.Куртка-вітрова з капюшоном осіння, вартістю 200 грн.,

4.Куртка-вітрова болоньова літня, вартістю 100 грн.,

5.Куртка болоньова зимова, 2 шт., загальною вартістю 800 грн.,

6.Куртка болоньова осіння, 3 шт, загальною вартістю 600 грн.,

7.Куртки робочі чорного кольору 100 грн., коричневого кольору 100 грн.,

8.Сорочки вовняні 6 шт, загальною вартістю 400 грн.,

9.Светри 6 шт.,

10.Штани джинси 8 шт., загальною вартістю 600 грн.,

11.Штани ватні, вартістю 150 грн.,

12.Сорочки літні, 4 шт, загальною вартістю 200 грн.,

13.Футболки, 10 шт, загальною вартісно 600 грн.,

14.Шапки 4 шт., загальною вартістю 200 грн.,

15.Чоботи резинові, вартістю 150 грн.,

16.Черевики робочі шкіряні, 3 пари, загальною вартістю 3000 грн.,

17. Черевики шкіряні, 2 пари, загальною вартістю 3 000 грн.,

18.Кросівки шкіряні, 4 пари, загальною вартістю 4 000 грн.,

19.Туфлі шкіряні вихідні, 3 пари, загальною вартістю 3 000 грн.,

20.Капці кімнатні, 2 пари, загальною вартістю 100 грн.,

21.Костюм болоньовий утеплений зимовий з капюшоном, вартістю 1000 грн.

Загальна вартість вказаного майна складає - 20 700,00 грн.

Також просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь 1/2 частину вартості автомобіля марки М214121, 1992 року випуску, який було придбано у шлюбі та який зберігається у позивача.

Крім того, просив стягнути з позивача на його користь судовий збір у розмірі 1 328,65 грн.

Ухвалою суду 22 серпня 2018 року прийнято зустрічний позов ОСОБА_2 До ОСОБА_1 Про поділ спільного майна подружжя та повернення майна, придбаного до шлюбу та об`єднати вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом.

У судовому засіданні позивач за первісним позовом відповідач за зустрічним позовом - ОСОБА_1 та представник позивача за первісним позовом представника відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_4 М.А. вимоги первісного позову підтримали та просили їх задовольнити, проти зустрічного позову ОСОБА_2 заперечували, просили у його задоволенні відмовити.

У судовому засіданні відповідач за первісним позовом позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_2 , вимоги свого зустрічного позову підтримав та просив задовольнити, у задоволенні первісного позову просив відмовити.

Вислухавши учасників процесу, допитавши свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та вичивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що сторони з 15 вересня 2010 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 10), від якого дітей не мають.

Між сторонами виникли спірні правовідносини стосовно поділу майна, що було набуте ними у шлюбі.

Відповідно до ч.3 ст. 368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 60 СК України майно,набуте подружжям за час шлюбу,належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того,що один з них не мав з поважної причини (навчання,ведення домашнього господарства,догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку(доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до п.п. 22-25 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11, від 21 грудня 2007 року поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

П. 23 Постанови передбачено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60,69 СК України, ч. 3ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.

Майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох.

Відповідно до п. 24 вказаної Постанови, до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч. 4ст. 65 СК України).

Водночас, стаття 57 Сімейного кодексу України передбачає, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"; 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Вирішуючи питання щодо правового режиму такого майна, суди встановлюють факти створення (придбання) сторонами майна внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов`язків, з`ясовують: 1)час придбання; 2)джерело набуття (кошти, за які таке майно було набуте); 3)мету придбання майна, що дозволяє надати йому правовий статус спільної сумісної власності. Рішення обґрунтовують належними і допустимими доказами, про що зазначають у мотивах прийнятого рішення з посиланням на конкретні факти.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 08 червня 2016 року № 6-2253цс15, застосування якої відповідає положенням ст. 263 ЦПК України.

Норма статті 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим чинникам.

Таким чином, у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане.

Сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для надання такому майну статусу спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Судом встановлено та не оспорювалося сторонами, що у період шлюбу ними було придбано причіп марки ПГМФ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , модель 8304, тип ПР-ЛЕГКОВИЙ-В, 2012 року випуску, номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , колір синій, який зареєстрований на ОСОБА_2 на підставі тимчасового реєстраційного талону серії НОМЕР_3 (а.с. 11).

За таких обставин, спірне майно причіп ПГМФ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , модель 8304, тип ПР-ЛЕГКОВИЙ-В, 2012 року випуску, номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , колір синій набуте сторонами в період шлюбу, за спільні кошти подружжя, а тому є спільною сумісною власністю подружжя.

Виходячи зі встановлених судом обставин, первісний позов ОСОБА_1 та зустрічний позов ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню.

Судом встановлено, що спірний причіп знаходиться у ОСОБА_1 у звязку з чим, суд вважає за можливе поділити між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільне сумісне майно подружжя, яке складається з причіпу ПГМФ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , модель 8304, тип ПР-ЛЕГКОВИЙ-В, 2012 року випуску, номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , колір синій наступним чином: припинити за ОСОБА_2 право власності на вказаний причіп; визнати за ОСОБА_1 право власності на вказаний причіп та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію, що становить 1/2 вартості причіпа, тобто в розмірі 5 604 грн.

Вартість майна, що підлягає поділу, була визначена виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи на підставі оцінки суб`єкта оціночної діяльності (а.с.12-20), що відповідає положенням п. 22Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя».

У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити за їх безпідставністю.

Крім того, суд відмовляє у задоволенні іншої частини зустрічного позову ОСОБА_2 , виходячи з наступного.

Так, оформлені належним чином платіжні документи щодо зазначеного рухомого майна чи інші докази, які відповідають вимогам ст.ст.77,79 ЦПК України, на підтвердження вказаного майна певній особі суду не надані, клопотань про витребування відповідних доказів суду не заявлено.

Відповідачем, відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, не було надано суду належних та допустимих доказів того, що зазначене у зустрічній позовній заяві майно було придбане під час спільного проживання з позивачем, доказів щодо дійсної вартості майна на час розгляду справи.

Крім того, відповідачем не надано письмових доказів, які б підтверджували місцезнаходження вказаних речей, або підтверджували факт привласнення їх позивачем після припинення шлюбних відносин.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що зустрічний позов ОСОБА_2 в частині стягнення з ОСОБА_1 на його користь майна або його вартість, яке було придбане ним до шлюбу і яке зберігається у позивача; визнання майна, окрім причіпа ПГМФ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , модель 8304, тип ПР-ЛЕГКОВИЙ-В, 2012 року випуску, номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , колір синій, спільною сумісною власністю подружжя та стягнення з ОСОБА_1 на його користь належного особисто йому майна або його вартість, яке було придбано ним у шлюбі і яке зберігається у позивача, - є недоведеними.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч.1ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом…Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи…Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Таким чином, аналізуючи зазначені норми закону, повно та всебічно з`ясувавши вищевказані обставини, які стосуються предмету доказування, та оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих доказів, суд, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, ст. 325, 372 ЦК України, ст.ст. 60,69,70 СК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та повернення майна, придбаного до шлюбу - задовольнити частково.

Припинити за ОСОБА_2 право власності на причіп марки ПГМФ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , модель 8304, тип ПР-ЛЕГКОВИЙ-В, 2012 року випуску, номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , колір синій, який є спільною сумісною власністю подружжя.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на причіп марки ПГМФ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , модель 8304, тип ПР-ЛЕГКОВИЙ-В, 2012 року випуску, номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , колір синій.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію, що становить 1/2 вартості причіпа марки ПГМФ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , модель 8304, тип ПР-ЛЕГКОВИЙ-В, 2012 року випуску, номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , колір синій в розмірі 5 604 грн. (п`ять тисяч шістсот чотири) грн.

В іншому відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 08.07.2019 року.

Суддя: О. В. Рунчева