Справа № 603/386/19
Провадження №2/603/260/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2019 р. м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Галіяна І. М.

секретаря судового засідання - Бішко І.М.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу:

позивач: ОСОБА_1

представник позивача: адвокат Андрусенко Ігор Ярославович

відповідач: Підліснянська сільська рада

предмет позову: визнання права власності на спадкове майно

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст вимог та заперечень учасників справи.

Представник позивача - адвокат Андрусенко І.Я. звернувся в Монастириський районний суд Тернопільської області в інтересах ОСОБА_1 до Підліснянської сільської ради Монастириського району Тернопільської області з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме на:

- земельну ділянку площею 0,4097 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_1 , що розташована на території Підліснянської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 ;

- земельну ділянку площею 1,4978 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_3 , що розташована на території Підліснянської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 .

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається з вищевказаного майна.

ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте оформити спадщину нотаріус не зміг, оскільки виявилося, що відсутні оригінали правовстановлюючих документів на земельні ділянки.

Окрім цього в позовній заяві представник позивача просить встановити факт родинних відносин, а саме, що позивач по справі є сином ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ІІ. Клопотання та інші процесуальні рішення в справі.

Ухвалою судді Монастириського районного суду Тернопільської області Галіяна І.М. від 18.06.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

ІІІ. Позиції сторін.

Позивач вважає, що саме він повинен успадковувати за померлим спадкодавцем, оскільки є спадкоємцем за законом першої черги, спадщину належним чином прийняв, оскільки проживав на час відкриття спадщини із спадкодавцем.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, проте представник позивача в поданій при подачі позовної заяви до суду заяві просить розгляд справи проводити в його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач - представник Підліснянської сільської ради в судове засідання не з`явився, суду подав відзив на позовну заяву про визнання права власності в якій просить розгляд справи проводити у відсутності їхнього представника, позовні вимоги визнають повністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 76 років в с.Підлісне Монастириського району Тернопільської області померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , актовий запис №04.

Ще за життя померлій належали:

-земельна ділянка площею 0,4097 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_1 , що розташована на території Підліснянської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 , що підтверджується витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 05.06.2019 року №339/0/201-19, наданого державним кадастровим реєстратором відділу у Монастириському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільсьій області, витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованого 22.05.2019 року за номером витягу НВ-019;

-земельної ділянки площею 1,4978 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_3 , що розташована на території Підліснянської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 , що підтверджується витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 02.04.2019 року №150/0/201-19, наданого державним кадастровим реєстратором відділу у Монастириському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільсьій області, витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованого 02.04.2019 року за номером витягу НВ-019.

Вказану спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняв її син ОСОБА_1 .

У відповідності до Довідки виданої виконкомом Підліснянської сільської ради Монастириського району Тернопільської області від 10.06.2019 року за №154 встановлено, що на день смерті ОСОБА_2 з нею без реєстрації проживав її син - ОСОБА_1 за адресо: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, з позовної заяви та доданих до матеріалів справи документів убачається, що у свідоцтві про народження позивача серії НОМЕР_5 - ОСОБА_1 його мати зазначена як ОСОБА_2 , а у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_4 як ОСОБА_2 .

Факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) підтверджується:

-Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Монастириського районного управління юстиції у Тернопільській області згідно якого ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_1 ;

-Довідкою виданою виконкомом Підліснянської сільської ради Монастириського району Тернопільської області від 10.06.2019 року №153, згідно якої встановлено, що ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_1 , 1966 року народження.

Аналізуючи вищевказане, суд дійшов висновку, що позивач ОСОБА_1 , 1966 року народження є сином ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Окрім зазначеного судом встановлено, що оригінал Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 , виданий Підліснянською сільською радою 25.11.2002 року ОСОБА_2 втрачено, про що свідчить повідомлення в засобах масової інформації, а саме в газеті «Вісті Придністров`я» від 07.06.2019 року №25 (7310).

В зв`язку з втратою вищевказаних оригіналів правовстановлюючих документів на земельні ділянки, нотаріусом Монастириської державної нотаріальної контори було відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальних дій у відповідності до ч. 3 ст. 47 Закону України «Про нотаріат», що підтверджується письмовою відмовою нотаріуса від 11.06.2019 року за №341/01-16.

З повідомлення Монастириської державної нотаріальної контори від 21.06.2019 року за №358/01-16, наданого на запит Монастириського районного суду Тернопільської області від 19.06.2019 року на виконання п.6 ухвали №603/386/19 Монастириського районного суду від 18.06.2019 року, встановлено, що заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , подано ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Станом на 21.06.2019 року свідоцтва про право на спадщину не видавались.

V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо аргументів наведених учасниками справи.

Статтею 346 ЦК України передбачено, що однією з підстав припинення права власності є смерть власника.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Беручи до уваги вищевказане суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 , згідно ст. 1261 ЦК України має право на прийняття спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_2 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , як син спадкодавця та спадкоємець за законом першої черги.

Визначаючись із заявленою вимогою про встановлення юридичного факту, а саме встановлення родинних відносин суд враховує наступне.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

В даному випадку встановлення факту родинних відносин необхідно позивачу для прийняття спадщини, оскільки він претендує на спадкове майно після смерті своєї матері - ОСОБА_2 .

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до роз`яснень, викладених в інформаційному листі Верховного Суду України від 19.06.2013 року щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в графі «Встановлення факту родинних відносин між фізичними особами» факт родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК в старій редакції) встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, факт, що просить встановити заявник має юридичне значення.

Судом виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право.

Факт родинних відносин спадкоємця з спадкодавцем на час відкриття спадщини доведено матеріалами справи.

Таким чином, оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що позивач ОСОБА_1 є сином спадкодавця ОСОБА_2 , то заявлені вимоги про встановлення родинних відносин в даній частині підлягають задоволенню.

Разом з тим, як убачається з матеріалів справи, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів - Державних актів на право власності на земельні ділянки, позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, так як згідно ч. 3 ст. 47 Закону України «Про нотаріат» нотаріусом не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства, що підтверджується відмовою нотаріуса Монастириської Державної нотаріальної контори від 11.06.2019 року за №341/01-16.

Як слідує з матеріалів справи оригінал Державного акту був втрачений.

З 01.01.2013 року, на виконання законів України «Про Державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» правовстановлюючим документом, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно є не державний акт на право власності на земельну ділянку, а свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме, Державні акти на право власності на земельну ділянку з 01.01.2013 року не видаються, а право власності посвідчується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації.

Окрім цього, на даний час виготовити (отримати) правовстановлюючі документи на вказане майно не можливо через смерть спадкодавця, оскільки його цивільна правоздатність, як фізичної особи, припинена у момент його смерті, а отримати дублікат державного акта на право власності на земельну ділянку міг лише її власник.

Згідно п.4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мін`юсту України від 22.02.2012 року №296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину доументів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування.

При цьому в положенні п. 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13, роз`яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Отже судом встановлено, що відсутність оригіналів правовстановлюючих документів стали причиною неможливості оформлення спадкових документів на земельну ділянку згідно закону після смерті ОСОБА_2 в нотаріальній конторі.

На підставі вищевикладеного та враховуючи наявність перешкод для оформлення в нотаріальному порядку прав позивача на спадкове майно, суд дійшов висновку про необхідність захистити права позивача, як спадкоємця, шляхом визнання права власності останнього на земельні ділянки.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст. 392, 1216, 1218, 1220, 1222, 1223, 1225, 1261, 1268, 1269 ЦК України, 81 ЗК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Підліснянської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, про визнання права власності на спадкове майно та встановлення факту родинних відносин - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ).

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно а саме, на:

- земельну ділянку площею 0,4097 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_1 , що розташована на території Підліснянської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 ;

- земельну ділянку площею 1,4978 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_3 , що розташована на території Підліснянської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі ухвалення рішення за відсутності учасників справи протягом тридцяти днів з дати складення повного судового рішення.

У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення чи ухвалення рішення за відсутності учасників справи або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (паспорт серії НОМЕР_6 ІПН НОМЕР_7 ), проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача: адвокат Андрусенко Ігор Ярославович, (Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №701 від 27.04.2012 року, довіреність на представництво від 06.06.2019 року), місцезнаходження якого: вул .С . Бандери №1 м.Монастириська Тернопільська область.

Відповідач: Підліснянська сільська рада, (), юридична адреса місцезнаходження: с.Підлісне Монастириський район Тернопільська область.

Повний текст судового рішення складено 17.07.2019 року.

Суддя І. М. Галіян