Постанова

Іменем України

03 липня 2019 року

м. Київ

справа № 344/13671/16-ц

провадження № 61-22685св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Сердюка В. В., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 06 березня 2017 року у складі судді Максюти І. О.,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 жовтня 2016 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з підстав несплати ним судового збору та відсутності копій доданих до позову документів для відповідача.

На вказану ухвалу позивач подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 17 листопада 2016 року справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів повернуто в суд першої інстанції для виконання вимог частини другої статті 293 ЦПК України (в редакції, чинній на момент постановлення ухвали).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 грудня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 жовтня 2016 року повернуто заявнику.

Вказану ухвалу позивач також оскаржив до апеляційного суду.

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 17 лютого 2017 року справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів повернуто в суд першої інстанції для виконання вимог частини другої статті 293 ЦПК України (в редакції, чинній на момент постановлення ухвали).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 лютого 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 грудня 2016 року про повернення апеляційної скарги на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 жовтня 2016 року повернуто заявнику.

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд із апеляційною скаргою на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 лютого 2017 року.

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 06 березня 2017 року справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів повернуто в суд першої інстанції для виконання вимог частини другої статті 293 ЦПК України (в редакції, чинній на момент постановлення ухвали). Роз`яснено ОСОБА_1 , що ухвали про залишення позовної заяви без руху або про повернення апеляційної скарги відповідно до частини другої статті 293 ЦПК України (у вказаній редакції) оскарженню в апеляційному порядку не підлягають.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на ухвалу суду, яка, у відповідності до положень частини другої статті 293 ЦПК України не підлягає оскарженню, а тому має бути повернута заявнику судом першої інстанції.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у квітні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 06 березня 2017 року та направити справу на новий розгляд до апеляційного суду.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 жовтня 2017 року дану цивільну справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпунктів 2.3.2, 2.3.4, 2.3.13, 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, зі змінами та доповненнями, постанови Пленуму Верховного Суду від 24 травня 2019 року № 8 «Про здійснення правосуддя у Верховному Суді» та рішення зборів суддів Касаційного цивільного суду від 28 травня 2019 року № 7 «Про заходи, спрямовані на своєчасний розгляд справ і їх вирішення у розумні строки» у цій справі призначено повторний автоматизований розподіл.

07 червня 2019 року справу розподілено колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в складі Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Фаловської І. М.

Ухвалою Верховного Суду від 24 червня 2019 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження колегією в складі п`яти суддів.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Зміст доводів касаційної скарги зводиться до посилань на необґрунтоване залишення судом першої інстанції позовної заяви без руху, а також на неналежний, без достатнього встановлення обставин, розгляд справи апеляційним судом.

Відповідач відзив на касаційну скаргу не подав

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з частиною 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини другої статті 293 ЦПК України (в редакції, чинній на момент постановлення апеляційним судом оскаржуваної ухвали) заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

З урахуванням абзацу п`ятого підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 наведений вище припис статті ЦПК України слід розуміти так, що будь-яка ухвала суду підлягає перегляду в апеляційному порядку самостійно або разом з рішенням суду.

Перевіряючи аргументи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції встановив, що ОСОБА_1 просив скасувати ухвалу місцевого суду, яка у відповідності до вимог статті 293 ЦПК України (у відповідній редакції) не підлягала оскарженню окремо від рішення суду.

На момент постановлення оскаржуваної ухвали апеляційного суду рішення суду по суті спору не було постановлене, отже позивач не був позбавлений можливості оскаржити ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 лютого 2017 року разом з рішенням по суті спору, що свідчить про відсутність порушення гарантованого статтею 129 Конституції України права на апеляційний перегляд справи.

Зважаючи на те, що ухвала суду першої інстанції про повернення апеляційної скарги на підставі частини другої статті 293 ЦПК України (у редакції, що діяла на момент постановлення апеляційним судом оскаржуваної ухвали) апеляційному оскарженню не підлягала, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про повернення справи до місцевого суду для виконання вимог частини другої статті 293 ЦПК України.

Виходячи з вищевикладеного, оскаржувана ухвала апеляційного суду відповідає вимогам закону й підстави для її скасування відсутні.

Решта доводів касаційної скарги зводяться до викладення обставин, які не розглядалися у цій справі судами по суті, а тому не можуть бути предметом касаційного перегляду.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевказане, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 06 березня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В. С. Висоцька А. І. Грушицький І. В. Литвиненко
В. В. Сердюк
І. М. Фаловська