печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2019 року суддя Печерського районного суду м. Києва Матійчук Г.О., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Кабінета Міністрів України, Генеральної прокуратури України, Національної поліції України, Державної казначейської служби Уркїани про відшкоудвання матеріальної шкоди заподіяної злочином, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов позов ОСОБА_1 до Кабінета Міністрів України, Генеральної прокуратури України, Національної поліції України, Державної казначейської служби Уркїани про відшкоудвання матеріальної шкоди заподіяної злочином.

Вивчивши матеріали позову, вважаю, що позов слід визнати неподаним та повернути позивачу за наступних підстав.

Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 14.01.2019 року вказаний позов було залишено без руху та позивачу надано строк для усунення виявлених недоліків.

Ухвала суду була рекомендованим листом відправлена на адресу позивача.

На адресу суду надійшла заява про усунення недоліків.

Разом з цим, зі змісту поданої заяви про усунення недоліків не вбачається усунення недоліків, викладених в ухвалі судді, не визначено та не вказано спосіб стягнення коштів з відповідачів, не наведено правове обгрунтування щодо кожного з відповідачів та не викладено з урахуванням усунення недоліків вимог позивача до відповідачів.

За наведеного вище вважаю, що недоліки наведені в ухвалі судді позивачем не були усунуті, позивачем не визначено коло учасників процесу.

Згідно із ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки зазначені в ухвалі суду недоліки не були усунуті позивачем у визначений судом строк, позовну заяву слід визнати неподаною і повернути позивачу.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що повернення заяви, відповідно до ч. 6 ст. 185 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, так як після усунення вказаних недоліків позивач має право повторно звернутися до суду із вказаним позовом, суд вважає за необхідне позов визнати неподаним та повернути позивачу, в зв'язку з не усуненням недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 175-177, 259-260, 353, 354ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Кабінета Міністрів України, Генеральної прокуратури України, Національної поліції України, Державної казначейської служби Уркїани про відшкоудвання матеріальної шкоди заподіяної злочином - визнати неподаною та повернути заявнику.

Роз'яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви, в загальному порядку, передбаченому законом.

Ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Г.О.Матійчук