25 лютого 2019 року м. Мукачево Справа №303/421/19

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі: головуючого судді Кость В.В.
секретар судового засідання Немеш Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мукачево цивільну справу
до відповідача ОСОБА_2
про стягнення аліментів,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі 2000,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що на підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.09.2014 року шлюб з відповідачем розірвано. Відповідач ніде не працює, аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідачами не проводиться, інших неповнолітніх дітей немає, батьки на його утриманні не перебувають. Доньку утримує сама, оскільки батько дитиною не піклується.
Позивач в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги просила задоволити. Проти заочного розгляду справи не заперечує.
Належним чином повідомлений відповідач відзив на позовну заяву, заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не надав, тому, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне.
Фактичний аналіз змісту позовних вимог та наявних у справі доказових метеріалів свідчить про те, що предметом спірного правовідношення є не стягнення аліментів, а збільшення їх розміру.
Так, на підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 вересня 2014 року (а.с. 6-8) шлюб між сторонами розірвано, а з відповідача стягуються аліменти на утримання доньки у розмірі 500,00 грн. щомісячно, починаючи з 25.06.2014 року і до досягнення нею повноліття.
Як свідчить наявна в матеріалах справи довідка від 18.01.2019 №568/0/99-19 спільна дитина сторін по справі - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою реєстрації місця проживання позивача ( а.с. 10).
Приймаючи вищевказані фактичні обставини по справі суд також виходить з наступного.
Статтею 27 Конвенції ООН «Про права дітей» від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХII) передбачено, що держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно зі ст. 150 Сімейного кодексу України обовязками батьків є піклування про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя.
Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
У відповідності з положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно з приписами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Поряд з цим, частиною першою ст. 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до частини другої ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
В свою чергу, частиною першою ст. 141 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Як встановлено судом, з часу ухвалення Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області рішення від 04.09.2014 року, у позивача змінилося матеріальне становище, з урахуванням знецінення купівельної спроможності національної валюти, тому є всі підстави для збільшення розміру стягуваних з відповідача аліментів до суми 1500,00 грн., щомісячно.
Приймаючи саме таке рішення суд виходить також з того, що визначений судом розмір аліментів надасть можливість забезпечити інтереси дитини, не ставитиме відповідача у скрутне матеріальне становище, так як він має іншу дитину, відповідатиме критерію щодо рівності батьків у понесенні витрат на утримання дитини, а також загальним засадам сімейних відносин справедливості, розумності та моральності.
При цьому, визначаючи саме такий розмір аліментів суд враховує встановлений у 2019 році Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень, тому з урахуванням відсутності доказів щодо скрутного матеріального становища відповідача, суд приходить до висновку про доцільність стягнення вищезазначеної суми аліментів з відповідача на утримання дочки, батьком якої він є.
Поряд з цим, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України).
З урахуванням вищенаведеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, шляхом збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дитини сторін по справі.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 8, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 180, 182, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст. 2, 3, 5, 10, 12, 13, 76-81, 83, 258, 259, 263-265, 281, 284, 354 Цивільного процесуального кодексу України, Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
1. Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити частково.
2. Збільшити розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_2 на підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 вересня 2014 року на утримання дочки: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
3. Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1500,00 грн. (одна тисяча пятсот гривень) щомісячно, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття.
4. У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
5. Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави суму 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.) судового збору.
6. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
7. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя В.В. Кость