Справа № 462/2574/17 Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 22-ц/811/870/18 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Струс Л.Б.

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: представника ПАТ КБ «ПриватБанк» - Жарського І.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 09 листопада 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором, покликаючись на те, що відповідно до укладеного договору від 13 серпня 2013 року відповідач отримав кредит у розмірі 700,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку із порушеннями зобов'язань за кредитним договором заборгованість станом на 30 квітня 2017 року становить 19266,98 грн, які просив стягнути з відповідача.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 09 листопада 2017 року у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

Рішення суду оскаржило Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що деякі недоліки у заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг не можуть бути підставою для відмови в позові, оскільки фактично Кредитний договір був укладений та виконувався сторонами. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку». ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Кредит був отриманий у вигляді встановлення кредитного ліміту на кредитну картку. Крім цього, вказує, що позивачем надані належні та допустимі докази по справі, а саме розрахунок заборгованості, у якому вказані суми відсотків, пені та інші суми відповідно до кредитного договору. Відповідачем вказані докази не спростовані. Просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Представник ПАТ КБ «Приватбанк» Жарський І.Р. в судовому засіданні апеляційної інстанції апеляційну скаргу підтримав, покликаючись на доводи, викладені у скарзі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення таким вимогам не повністю відповідає.

Судом установлено, що 13 серпня 2013 року ОСОБА_3 підписав анкету-заяву про приєднання до послуг та правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «Приватбанк».

Як убачається з матеріалів справи, 12.06.2017 ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, що виникла станом на 30.04.2017 за договором № б/н від 13.08.2013, згідно якого ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 700,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Станом на 30.04.2017 сума заборгованості нарахована позивачем становить 19 266,98 грн, з яких 632,70 грн - заборгованість за кредитом; 13 959,75 грн - заборгованість по процентах за користування кредитом; 3 280,86 грн - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн - штраф (фіксована частина), 893,67 грн - штраф (процентна складова).

Судом також установлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується актовим записом про смерть № 240 (а.с.89).

Позов ПАТ КБ «Приватбанк» пред»явлено до суду 12.06.2017, в якому відповідачем зазначено особу, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Отже, особа, з якою у позивача виникли правовідносини, котрі допускають правонаступництво, померла до звернення до суду з позовом, тобто до виникнення судового спору.

Відповідно до положень ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідно до ст. 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов»язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що порушений відносно фізичної особи, яка померла, цивільний процес не допускає процесуального правонаступництва, тому справа підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, оскільки не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно із ч.1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду з ухваленням постанови про закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.4 ч.1 ст. 374, 377, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 09 листопада 2017 року скасувати, ухвалити нову постанову.

Провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 22.02.2019

Головуючий

Судді