Ухвала

09 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 644/5478/16-ц

провадження № 61-16351ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2016 року та постанову Харківського апеляційного суду від 30 липня 2019 року у справі за позовом Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої допомоги внаслідок зловживання з боку відповідача,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2016 року Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої допомоги внаслідок зловживання з боку відповідача.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради надміру перераховану суму допомоги на дітей одиноким матерям (батькам) у розмірі 19 408,20 грн.

Постановою Харківського апеляційного суду від 30 липня2019 рокурішення суду першої інстанції залишено без змін.

У серпні 2019 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2016 року та постанову Харківського апеляційного суду від 30 липня 2019 року.

Разом із касаційною скаргою від ОСОБА_1 надійшло клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке обґрунтовано тим, що він є інвалідом третьої групи (непрацездатним), наразі перебуває у скрутному матеріальному становищі, отримує невелику пенсію, з якої утримують 20% на відрахування по виконанню виконавчого листа, а тому не має можливості сплатити судовий збір.

Розглядаючи клопотання заявника, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною першою статті 136 ЦПК України, суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити та розстрочити судові витрати, зменшити їх розмір на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі або звільнити від сплати судового збору.

Відповідно до вимог статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справах за таких умов: якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці, батьки які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитинну віком до чотирнадцяти років або дитину інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Крім того, суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї ж статті.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті 12 ЦПК України, повинна навести доводи і надати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентну практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі», сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету, суд дійшов висновку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги, оскільки заявник навів переконливі доводи та надав відповідні докази, що підтверджують його скрутне матеріальне становище.

Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Відповідно до пункту 7 частини п`ятої статті 394 ЦПК України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суддя-доповідач постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи. Вказана ухвала надсилається скаржнику та учасникам справи, яким додаються копії касаційної скарги та доданих до неї документів.

Керуючись статтями394, 395 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2016 року та постанову Харківського апеляційного суду від 30 липня 2019 року.

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати з Орджонікідзевського районного суду м. Харкова цивільну справу 644/5478/16-ц за позовом Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої допомоги внаслідок зловживання з боку відповідача.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та додані до неї документи, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк

до 09 жовтня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Коротенко