Справа №133/2068/18
РІШЕННЯ

Іменем України

26.06.19 року

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі головуючого судді Воронюк В.А

при секретарі Полонській Н.М

з участю представника позивача адвоката Пилипчука В.О.

представника відповідача ОСОБА_1 П.- Станкевича Л.А.

представника органу опіки та піклування Козятинської міської ради Никитюка Ю.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Козятині цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа на предмет спору на стороні відповідача орган опіки та піклування Козятинської міської ради Вінницької області - про визнання недійсним договору оренди житлового приміщення та виселення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом, позовні вимоги якого в ході розгляду справи двічі змінював та просив визнати недійсним договір оренди житлового будинку та господарських будівель під номером АДРЕСА_1 , від 01 вересня 2017 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , з дати його укладання. Виселити відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 із вказаного будинку. а також стягнути із відповідача ОСОБА_3 на його користь судовий збір.

В обгрунтування позову зазначив, що рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 12.06.2017 року в цивільній справі № 133/2529/16-ц був проведений поділ спільно нажитого майна колишнього подружжя між ОСОБА_3 та ним ОСОБА_2 шляхом визнання за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 права власності за кожним по 1/2 ідеальній частці житлового будинку під АДРЕСА_1 , позначений, в технічній документації літерою «А», загальна площа по будинку - 83,2 кв. м., який складається з трьох кімнат 1-3, 1-4, 1-5; два коридори 1-1,1-6; кухня 1-2; санвузол 1-7; рукомийник 1-8; кладова 1-9; передпокій 1-10; господарських будівель та споруд позначених в технічній документаці прибудова «а», відкрита веранда «а1», гараж «В», погріб з шиєю «П», убиральня «У" ворота «№ 1», хвіртка «№ 2», огорожа «№ З»; земельної ділянки, яку було надано для будівництва та обслуговування жилого будинку під АДРЕСА_1 , площею 0,0893 га, що знаходиться у АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1 .

Таким чином, вказане нерухоме майно в натурі не розділене, тому у відповідності до положень ст. 356 ЦК України є об`єктом права спільної часткової власності.

22 липня 2018 року він повернувся з РФ де був на заробітках та виявив, що в належному йому на праві спільної часткової власності будинку під АДРЕСА_1 разом з своєю сім`єю проживає відповідач ОСОБА_4 , який на його закономірне питання, на яких підставах він та його сім`я проживають у вказаному будинку, надав йому примірник Договору оренди , з якого йому стало відомо, що 01 вересня 2017 року між ОСОБА_3 ОСОБА_8 ) ОСОБА_4 (Орендар) був укладений письмовий Договір оренди житлового будинку відповідно до п. 1.1 якого Орендодавець передає Орендарю в тимчасове користування 1/2 частину житлового будинку, що належить йому на підставі рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 12 червня 2017 року (Справа № 133/2529/ 16-ц) на праві спільної часткової власності, а саме: житлову кімнату 1-3 площею 13,2 кв. м., житлову кімнату 1-4 площею 20,0 кв. м. та один гараж. Відповідно до п. 6.1. Договір набуває чинності з моменту його підписання. Відповідно до п.6.2 Договору, термін оренди визначається з 01 вересня 2017 р. по 28 лютого 2018 р. Відповідно до п.6.3. Договір може бути продовжений за угодою сторін після закінчення терміну його дії на такий же самий строк, який дорівнює - шість місяців.

Проживання відповідача ОСОБА_4 та членів його сім`ї у вказаному будинку порушує його передбачене ст. 41 Конституції України право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю, добровільно звільнити будинок та господарські будівлі відповідач не бажає, тому він змушений звернутись з цим позовом до суду.

Укладений між відповідачами договір оренди не може бути дійсним, оскільки його укладенні були порушені вимоги чинного законодавства.

Він як співвласник будинку з господарським будівлями під номером АДРЕСА_1 з відповідачем ОСОБА_4 не укладав, своєї згоди на укладення такого договору відносно належної йому 1/2 частки нерухомого майна в будь - якій формі не укладав, жодних доходів у вигляді плати за оренду не отримував.

В разі визнання Договору оренди недійсним, застосуванню підлягають правові наслідки, передбачені ст.826 ЦК України, а саме виселення відповідача ОСОБА_4 та всіх членів його сім"ї, які проживають в будинку під номером АДРЕСА_1 без надання їм іншого житла.

Ухвалою суду від 26.10.2018 року провадження у справі було відкрито та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

У запропонований судом строк представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_9 надав відзив на позов в якому заперечував проти задоволення позовних вимог, просив відмовити у позові, при цьому зазначив, що між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 було розірвано шлюб. Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 12.06.2017 року в цивільній справі № 133/2529/16-ц був проведений поділ спільно нажитого майна колишнього подружжя між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 шляхом визнання за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 права власності за кожним по 1/2 ідеальній частці житлового будинку під АДРЕСА_1 . Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 29 листопада 2017 року позов ОСОБА_3 , ОСОБА_10 до ОСОБА_2 про порядок користування житловим приміщенням у будинку АДРЕСА_1 було встановлено порядок користування зазначеним будинком , де ОСОБА_11 було виділено у користування житлова кімната 1-5 площею 10,1 кв. м. в яку він склав свої речі.

ОСОБА_3 останні два роки проживає в ОСОБА_12 . ОСОБА_2 створив іншу сім`ю та виїхав в Росію. Позивач не заперечував того, щоб відповідач поселила в будинок проживати відповідачів ОСОБА_4 та його сім`ю і сам пропонував ОСОБА_3 укласти договір найму. Також ОСОБА_2 погодився, щоб квартиранти користувалися одним з двох гаражів. 01 вересня 2017 року ОСОБА_4 разом з дружиною ОСОБА_13 і малолітньою донькою ОСОБА_6 , 2007 року народження, на підставі укладеного Договору оренди 1/2 частини будинку від 01.09.2017 року заселилися у будинок в ту частину, яка була виділена у користування відполвідачу ОСОБА_3 , а інша кімната, яка була виділена у користування позивачу, стоїть не заселена.

Факти викладені позивачем ОСОБА_2 у позовній заяві про визнання недійсним договору оренди частини будинку з дня його укладання є неправдивими і спотвореними.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Пилинчук В.О. уточнені позовні вимоги пітримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 В судове засідання не з"явились, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_9 , в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, просив відмовити в його задоволенні, вважає що укладення договору найму відповідачем ОСОБА_3 з відповідачем ОСОБА_4 та заселення останнього у зазначений вище будинок не порушує права позивача та не створює перешкод у користуванні зазначеним будинком в тому обсязі, який було встановлено рішенням суду при встановленні порядку користування житлом. Відповідачі заселилися в ті кімнати, які були віділені в користування ОСОБА_3 .

Представник органу опіки та піклування Козятинської міської

В судовому засіданні було допитано в якості свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що він був особисто присутнім в той час, коли укладався договір найму житлового приміщення між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 він готував проект спірного договору. Сам позивач не заперечував про укладення договору найму ОСОБА_3 з ОСОБА_4 , оскільки вони виїзжджали за кордон і потрібно було комусь наглядати за будинком.. В даний час ні позивач, ні відповідач ОСОБА_3 не проживають у зазначеному вище будинку. ОСОБА_4 займає ті кімнати, які було виділено відповідачу ОСОБА_3 у користування рішенням суду. Позивач ОСОБА_2 в даний час проживає в Росії, а кімната , яка виділена йому у користування , стоїть зачинена, в ній знаходяться речі позивача.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін та представника третьої особи, свідка, дослідивши письмові докази, вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 знаходились в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Козятинського міськрайонного суду було розірвано.

В період шлюбу ОСОБА_3 спільно з відповідачем ОСОБА_2 було побудовано та введено в експлуатацію житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 .

Будинок позначений в технічній документації літерою «А», загальна площа по будинку 83,2 кв. м., житлова площа 43,3 кв.м., допоміжна площа 39,9 кв.м., який складається з трьох кімнат 1-3; 1-4; 1-5, два коридори 1-1; 1-6, кухня 1-2, санвузол 1-7, рукомийник 1-8, кладова 1-9, передпокій 1-10.

До складу господарських будівель та споруд входить: прибудова «а», відкрита веранда «а1», гараж «В», погріб з шиєю «П», убиральня «У» . На прибудинковій території знаходяться ворота «№ 1», хвіртка «№ 2», огорожа «№ 3».

Відкрита веранда «а1», гараж «В» в період шлюбу у 2001 році було збудовано самочинно, але згодом узаконено згідно Декларації про готовність до експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта від 22.09.2016 р.

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 12.06.2017 року у справі № 133/2529/16-ц за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 визнано об"єкт права спільної сумісної власності подружжя - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 та земельну ділянку (площею 0,0893 га), яка була надана для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель, що розташована в АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1 . А також проведено поділ спільно нажитого майна колишнього подружжя між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 шляхом визнання за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 права власності за кожним по 1/2 частки :

- житлового будинку під АДРЕСА_1 .

- господарських будівель та споруд позначених в технічній документації: прибудова «а», відкрита веранда «а1», гараж «В», погріб з шиєю «П», убиральня «У», ворота «№ 1», хвіртка «№ 2», огорожа «№ 3»,

- земельної ділянки, яку було надано для будівництва та обслуговування жилого будинку під АДРЕСА_1 , площею 0,0893 га, що знаходиться у АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1 . (а.с.7-8)

Відповідно до рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 29.11.2017 року у справі № 133/1627/17 за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_10 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування житловим приміщенням у приватному будинку, судом було прийнято визнання позову відповідачем та встановено порядок користування житловими приміщенням будинку АДРЕСА_1 , позначений на план-схемі в технічній документації ліі « АДРЕСА_2 по АДРЕСА_3 Незалежності у м. Козятині Вінницької області, визначивши: ОСОБА_3 у користування житлову кімнату 1-4 площею 13,2 кв. м.; ОСОБА_10 у користування житлову кімнату 1 -4 площею 20.0 кв. м.;

ОСОБА_2 у користування житлову кімнату 1-5 площею 10.1 кв.м.; Допоміжні приміщення будинку: коридори 1-1, 1-6, кухня 1-2, санвузол 1-7, рукомийник 1-8, кладова 1-9, передпокій 1-10 залишити в спільному користуванні між сторонами (а.с.50-51).

01 вересня 2017 року ОСОБА_3 уклала договір оренди з ОСОБА_4 , відповідно до якого вона як орендодавець передає орендарю в тимчасове користування 1/2 частину житлового будинку, що належав їй на підставі рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 12 червня 2017 року на підставі спільної часткової власності, а саме: житлову кімнату 1-3 площею 13,2 кв.м., житлову кімнату 1-4 площею 20,0 кв.м та один гараж. Будинок складається з трьох житлових кімнат, кухні, 2 коридори, рукомийник, санвузол, кладова, загальною площею 83,2 кв.м., що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 (а.с.6)

Відповідно до п. 6.1, п. 6.2 вказаного договору термін оренди визначається з 01 вересня 2017 року по 28 лютого 2018 року. Договір може бути продовжено за угодою сторін після закінчення терміну його дії на такий ж самий строк, який дорінює - шість місяців (а.с.6 -зворотня сторона)

Згідно із ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування і розпорядження своїм майном, частина 1 статті 321 ЦК України визначає, що право власності є непорушним.

В ст. 319 ЦК України зазначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно з ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та ч.4 ст.10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 41 Конституції України, статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до закону № 175/97-ЕР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Здача в оренду - це розпорядження майном власника, тобто визначення його юридичної долі власником, який є орендодавцем.

Згідно ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Згідно ст. 812 ЦК України предметом договору найму житла можуть бути помешкання, зокрема квартира або її частина, житловий будинок або його частина. Крім того, з положень ч. З ст. 825 ЦК України вбачається правомірність укладання договору найму навіть частини кімнати.

Враховуючи, що житловий будинок АДРЕСА_1 знаходиться у спільній частковій власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , їх ідеальні частки виділені рішенням суду та кожному виділено у власність по 1/2 частки вказаного житлового будинку, рішенням суду встановлено порядок користування кімнатами позивача та відповідача, відповідач ОСОБА_3 уклала договір найму з ОСОБА_4 саме на кімнати, які були виділені у користування їй та її донці, на користування кімнатою, яка виділена в користування позивачу ОСОБА_2 , договір найму не укладався і ця кімната ОСОБА_4 не використовується, тому суд вважає, що право ОСОБА_2 на користування саме його часткою житлового будинку укладенням спірного договору найму, не порушено, а також враховуючи висновки практики Європейського суду з прав людини, зазначену вище, суд вважає, що відповідач ОСОБА_3 мала право і без псьмової згоди ОСОБА_2 розпорядитись своєю власністю, а тому в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 слід відмовити в повному обсязі. .

Керуючись ст. ст. 12,76-80, ч.ч.1,5,6 ст.81, ст.ст.264, 265,268 ЦПК України, ст.317, ч.1,2,3 ст.319, 361 ЦК України,суд-

ухвалив :

Відмовити в позові ОСОБА_2 про визнання недійсним договору оренди житлового будинку АДРЕСА_1 укладеного 01 вересня 2017 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та відмовити у виселені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 із житлового будинку АДРЕСА_1 .

На рішення суду може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів після проголошення.

Якщо в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину рішення, то строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення буде складено 04 липня 2019 року.

Суддя В.А.Воронюк

26.06.19