РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2019 року

м. Рівне

Справа № 571/926/18

Провадження № 22-ц/4815/909/19

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Гордійчук С.О.,

суддів: Боймиструк С.В., Хилевича С.В.

учасники справи:

позивач:ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2 ,

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Рокитнівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області

розглянув в порядку письмового провадження в м. Рівному апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 18 квітня 2019 року, ухваленого в складі судді Комзюк А.Ф., повний текст якого виготовлено 22.04.2019, у справі № 571/926/18,

в с т а н о в и в:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Рокитнівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про звільнення від сплати заборгованості за аліментами.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що заочним рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 02 листопада 2005 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 06 вересня 2005 року до досягнення повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів в сумі платежу за один місяць, звернуто до обов`язкового негайного виконання. 02 листопада 2015 року на виконання рішення суду було видано виконавчий лист, виконання проводиться Рокитнівським районним відділом державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції у Рівненській області. Державним виконавцем визначено заборгованість по аліментах станом на 01 квітня 2018 року в сумі 113270 гривень 60 копійок, заборгованість визначена за період з 06 вересня 2005 року по 01 квітня 2018 року.

Просив суд про задовлення позову.

Рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 18 квітня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Рокитнівський районний відділ державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції у Рівненській області про звільнення від сплати заборгованості за аліментами, відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем не доведено обставин, які є підставою для його звільнення від сплати аліментів.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 покликається на незаконність та необгрунтованість рішення суду, в зв`язку з невідповідністю його висновків обставинам справи. Вважає, що суд безпідставно не врахував, що заборгованість по аліментах виникла не з його вини, оскільки в період з 2005 по 2018 рік будь-які дії ні відповідачем ні виконавчою службою не здійснювались, а відповідач не наполягала на стягненні аліментів.

Вказує, що сплата, стягнутих рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 02 листопада2005 року аліментів в розмірі 1/3 частини доходів на одну дитину, при наявності у нього ще двох дітей була несправедливою, як щодо інших дітей та і до нього самого. Крім того, його родина перебуває за межею бідності. А тому вважає, що були наявні підстави і для часткового звільнення від заборгованості, проте суд цього не врахував.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Згідно із ч. 1ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає , виходячи з наступного.

Судом встановлено, що заочним рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 2 листопада 2005 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 6 вересня 2005 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 10).

Згідно довідки розрахунку заборгованості по аліментам, з 06 вересня 2005 року по квітень 2018 року заборгованість ОСОБА_1 за сплатою аліментів становить 113270,60 грн., за цей період було сплачено 1255,55 грн. (а.с.11).

Відповідно до ч.2 ст. 197 СК України За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Аналіз зазначеної правової норми дає підстави для висновку про те, що платника аліментів може бути звільнено за рішенням суду від сплати заборгованості за аліментами у разі, якщо він доведе суду наявність у нього тяжкої хвороби або іншої обставини, що має істотне значення. При цьому вказана норма права не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для повного або часткового звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд.

Вочевидь звільнення від сплати заборгованості по аліментам на неповнолітню дитину повинно мати місце лише у виключних випадках.

Тобто, в розумінні цих положень закону, підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами можуть бути лише ті істотні обставини, які вплинули та пов`язані із самим фактом виникнення такої заборгованості.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 у своєму позові не наведено обставин, що мають істотне значення та не надано доказів про його тяжку хворобу, які б могли слугувати достатньою підставою для звільнення позивача від заборгованості за аліментами.

Доводи апеляційної скарги про те, що сплата, стягнутих рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 11 листопада 2005 року аліментів в розмірі 1/3 частини доходів на одну дитину, при наявності у нього ще двох дітей була несправедливою, як щодо інших дітей та і до нього самого, не заслуговують на увагу, оскільки у разі неможливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі в зв`язку з народженням дітей від другого шлюбу, позивач не був позбавлений права звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів

Крім того із аналізу вказаної норми матеріального закону слідує, що часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише у разі пред`явлення позову, такі позовні вимоги позивач не заявляв.

Згідно з ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Всупереч вимогам вказаних статей, будь-яких доказів добровільного виконання судового рішення позивач суду не надав.

Крім того, як вбачається з позовної заяви позивач не посилався на тяжку хворобу або іншу обставину, що має істотне значення, як на підставу для повного звільнення від сплати аліментів.

Отже, за результатами апеляційного розгляду колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

При вирішенні спору судом першої інстанції були вірно враховані та застосовані норми матеріального права, а також правильно встановлені фактичні обставини по справі та їм дано належну правову оцінку, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 п. 1 ч. 1, 375 , 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 18 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 04 липня 2019 року.

Головуючий суддя :

Судді :