ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/649/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді ДАНИЛЕНКО В.В.

при секретарі Скромна І.О.

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про усунення від права на спадкування

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про усунення від права на спадкування.

Позивач в судове засідання 21 листопада 2019 року повторно не з`явилася, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася шляхом направлення судової повістки на вказану у позовній заяві адресу.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 18 листопада 2016 року було вжито заходів забезпечення позову шляхом встановлення заборони видавати свідоцтво про право на спадщину в спадковій справі № 2/2016 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , яка відкрита 27.04.2016 року приватним нотаріусом Київського міського округу Пінчук Оленою Вікторівною, номер у спадковому реєстрі 58913210.

21 листопада 2019 року відповідач, ОСОБА_2 , звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, в якому просив суд скасувати заборону видавати свідоцтво про право на спадщину в спадковій справі № 2/2016 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , яка відкрита 27.04.2016 року приватним нотаріусом Київського міського округу Пінчук Оленою Вікторівною, номер у спадковому реєстрі 58913210.

Дослідивши докази викладені у клопотанні про скасування заходів забезпечення позову і матеріали справи, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 158 ЦПК України - суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Відповідач в клопотанні про скасування заходів забезпечення позову повідомив, що оскільки позовні вимоги суперечать положенням частини 5 статті 1224 ЦПК України, то позивач свідомо не з`являється в судове засідання, ухиляється від розгляду спору по суті і затягує судовий процес. Частина 5 статті 1224 ЦПК України стосується виключно спадкоємців за законом, а не за заповітом. Зазначена правова позиція підтверджена положеннями п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадщину», в якому зокрема передбачено, що правило частини 5 статті 1224 ЦПК України стосується спадкоємців за законом.

Крім того, пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 передбачено, що «Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред`явлена особою, для якої таке усунення породжує пов`язані зі спадкуванням права та обов`язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦПК України».

Частиною 2 статті 1259 Цивільного кодексу України передбачено, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Таким чином, положення частини 5 статті 1224 ЦПК України можуть бути застосовані у спорах про усунення від права на спадщину у правовідносинах, що регулюють визначення спадкоємця за законом. У даній судовій справі відповідач є спадкоємцем за заповітом і на нього норма частини 5 статті 1224 ЦПК України не поширюється.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Враховуючи, що позовні вимоги позивача викладені в позовній заяві про усунення від права на спадщину не оскаржують правовідносини, які передбачені частиною 2 статті 1223 ЦПК України, то відповідач є спадкоємцем за заповітом і має правові підстави для оформлення та отримання спадщини.

Також судом встановлено, що в судове засідання, яке відбулось 08 серпня 2019 року, позивач не з`явилася, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не направила. У зв`язку з викладеним, суд відповідно до ст. 198 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) оголосив переву в розгляді справи до 21 листопада 2019 року.

В судове засідання 21 листопада 2019 року, позивач повторно не з`явилася, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася шляхом направлення судової повістки на вказану у позовній заяві адресу, яка в свою чергу, була повернута до суду з вказівкою на поштовому конверті «за терміном зберігання», що у відповідності до позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеній в ухвалі від 05 серпня 2015 року у справі №753/17762/13 (№6-15425св15), свідчить про належне повідомлення судом в силу вимог ст. 128 ЦПК України. Також, заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не направила.

За змістом ч. 1 ст. 131 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

З матеріалів справи вбачається, що позивач не отримувала судову повістку, що надсилалась їй за адресою, вказаною у позовній заяві, при цьому слід зазначити, що заяви про зміну місця проживання (перебування, знаходження) до суду нею не подано.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою. Виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Судом враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Відповідно до частини п`ятої ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Також, відповідно частиною 2 статті 223 цього Кодексу передбачено, що суд відкладає розгляд справи лише в разі перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Таким чином, враховуючи те, що належним чином повідомлений позивач в судове засідання вдруге не з`явилася, заяву про розгляд справи у її відсутність не надала, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до вимог частини 1 статті 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись стст. 158,223, 257ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про усунення від права на спадкування - залишити без розгляду.

Скасувати заходи забезпечення позову застосовані ухвалою Дарницького районного суду міста Києва 18 листопада 2016 року про заборону видавати свідоцтво про право на спадщину в спадковій справі № 2/2016 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , яка відкрита 27.04.2016 року приватним нотаріусом Київського міського округу Пінчук Оленою Вікторівною, номер у спадковому реєстрі 58913210.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: