РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Каліщука А.А.

за участю секретаря судового засідання Процюк Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Володимир-Волинського міського суду цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірваний. Від спільного подружнього життя у них народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2

На підставі рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 13.10.2014 р. стягнуто аліменти на її користь на утримання дітей у розмірі по 350 грн. щомісячно починаючи з 28.08.2014 р. і до досягнення дітьми повноліття.

Зазначає, що на сьогоднішній день визначена сума аліментів на утримання дітей є недостатньою, діти навчаються у школі, у зв'язку з чим зросли витрати на їх утримання, тому просить збільшити розмір аліментів та стягувати з ОСОБА_2 аліменти в її користь на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в розмірі по 1100 грн. щомісячно і до досягнення дітьми повноліття.

В судове засідання позивач подала заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить проводити розгляд справи у її відсутності, не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не подавав заяв про розгляд справи за його відсутності та не подавав клопотань про відкладення судового розгляду, а тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, проти якого у поданій заяві не заперечила позивач.

Враховуючи те, що в судове засіданні сторони не з'явились, тому згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами.

Дослідивши та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

З досліджених свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 та НОМЕР_3 встановлено, що сторони є батьками неповнолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2

Судом встановлено, що на підставі рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 13.10.2014 року, з ОСОБА_2 стягуються аліменти в користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 350 грн. щомісячно на кожну дитину починаючи з 28.08.2014 р. і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд вважає доведеним, що у зв'язку з підвищенням цін на всі групи продовольчих та непродовольчих товарів, у зв»язку з чим було підвищено прожитковий мінімум на дітей відповідного віку, матеріальний стан позивача погіршився, розмір аліментів, що стягуються з відповідача, не відповідає звичайним потребам неповнолітньої дитини.

Також суд бере до уваги, що відповідач сплачує аліменти в розмірі по 350 грн. щомісячно на кожну дитину, котрий згідно з вищенаведеної норми та з урахуванням Закону України «Про державний бюджет України на 2019 р» не є мінімальним, оскільки є значно меншим 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, а також не є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Згідно з ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

На судовий розгляд справи відповідач не надав суду доказів, котрі б підтверджували незадовільний стан здоров'я, наявність на його утриманні інших дітей, непрацездатної дружини, батьків.

Враховуючи те, що після визначення судом аліментів в розмірі 350 грн. щомісячно на кожну дитину, значно збільшились витрати на утримання дітей і даний розмір аліментів не забезпечує звичайних потреб дітей та їх гармонійний розвиток, внаслідок збільшення витрат на дітей змінився (погіршився) також матеріальний стан позивача, що в контексті ч.1 ст. 192 СК України є підставою для збільшення розміру аліментів, тому суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, законними і підлягають до задоволення.

Даний розмір аліментів жодним чином не є надмірним з точки зору звичайних і необхідних потреб неповнолітньої дитини.

Визначення аліментів у меншому розмірі порушить як вимоги вищенаведеної норми закону, так і конституційні права, гарантії дітей та не забезпечить звичайних потреб та їх достатній рівень життя, який їй гарантовано Законом України «Про охорону дитинства» та Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 р.

Керуючись ст.ст. 12,81,89,265,280,281,282 ЦПК України, ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України суд,

ухвалив:

позов задовольнити.

Змінити розмір аліментів, які стягуються згідно з рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 13.10.2014 р. з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає по АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_1, жительки АДРЕСА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 із 350 грн. на 1100 (одна тисяча сто) грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь держави 768,40 гривень судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку для подання заяви про перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 25.02.2019 року.

Головуючий :/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя А.А. Каліщук