Справа № 653/3911/18
Провадження № 2/653/243/19
"07" лютого 2019 р. м. Генічеськ
Генічеський районний суд Херсонської області в складі:
головуючого судді Берлімової Ю.Г.,
за участю секретаря Волвенко А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років,
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на своє утримання, посилаючись на те, що відповідач є батьком їх дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказує, що сімейні відносини із колишнім співмешканцем не підтримують та добровільної допомоги відповідач не надає. Після народження дитини відповідач не приймає жодної участі у житті позивача та доньки. Пояснює, що відповідач працює у ТОВ «НВП Дніпро контакт» та має можливість допомагати їй фінансово. Позивач мешкає із дитиною, доглядає за нею, у зв'язку із цим перебуває у декретній відпустці та не може самостійно забезпечувати себе та дитиною. З огляду на те, що позивач потребує фінансової допомоги, просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, до досягнення дитиною трьох років.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю та пояснила, що вона перебуває у скрутному матеріальному становищі, знаходиться у декретній відпустці. Вказала, що подала до суду заяву про видачу судового наказу на стягнення аліментів на дитину, але їй також необхідна фінансова підтримка на своє утримання, при тому, що відповідач працює та має змогу допомагати. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 був повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином через оголошення на веб-сайті «Судова влада України», до судового засідання не з'явився, і від нього не надійшло повідомлення про причину неявки, суд ухвалив, слухати справу на підставі наявних у справі доказів, у відсутність відповідача, згідно ст. 280 ЦПК України.
Суд, вислухавши відповідача, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_3, виданого 01 лютого 2017 року Новомосковським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, акт. запис № 60.
Дитина мешкає разом із матір'ю у АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою про склад сім'ї, виданою 20 квітня 2018 року виконавчим комітетом Генічеської міської ради.
Згідно ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Згідно ч. 4 ст. 84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини (матері дитини) на утримання чоловіком (батьком дитини) до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині (матері дитини) незалежно від цієї обставини.
Статтею 75 СК України, передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Частиною 1 статті 80 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.
Зі змісту ч. 1 ст. 182 СК України вбачається, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що дитина проживає разом із матір'ю, яка перебуває у декретній відпустці. Батько матеріальної допомоги не надає, участі у житті дитини та позивача не приймає, при цьому працює та має змогу надавати матеріальну допомогу.
Враховуючи викладене та виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим визначити аліменти у розмірі ј частини від всіх видів заробітку (доходів), щомісячно та до досягнення дитиною трирічного віку.
Суд вважає, що відповідач є фінансово - спроможним сплачувати аліменти в цьому розмірі на утримання дружини, з якою проживає дитина.
Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.
Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Судові витрати відносяться за рахунок відповідача на користь держави відповідно до ст. 141 ЦПК України.
З огляду на те, що позивач була звільнена від сплати судового збору, а її позовні вимоги задоволені, то відповідач сплачує судові витрати на користь держави відповідно до ст. 141 ЦПК України у розмірі, що діяв на момент подачі позову, а саме за ставкою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
В перерахунку до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з 01 січня 2018 року складав 1762 грн. судовий збір, що підлягає до стягнення становить 704, 80 грн.
Керуючись ст.ст. 141,259,263, 264,265, 280 ЦПК України, ст. ст. 75, 79, 80, 181, 182 Сімейного кодексу України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років - задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 аліменти на її утримання, у розмірі ј частини від всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, починаючи з 14 листопада 2018 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду до Генічеського районного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Повний текст рішення суду виготовлено 18 лютого 2019 року.

Суддя Генічеського районного суду Ю. Г. Берлімова