Справа № 450/2453/17 Головуючий у 1 інстанції: Кукса Д.А.
Провадження № 22-ц/811/1661/19 Доповідач в 2-й інстанції: Курій Н.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Курій Н.М.,

суддів: Шеремети Н.О., Цяцяка Р.П.,

за секретаря Куцика І.Б.,

з участю: ОСОБА_1 ., її представника ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , її представника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 04 квітня 2019 року, постановлене в складі головуючого - судді Кукси Д.А. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи Садівниче товариство «Перемога», Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області про усунення перешкод в користуванні земельної ділянки та демонтаж підсобних приміщень,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить зобов`язати ОСОБА_3 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом демонтажу двох підсобних приміщень, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . В обгрунтування позовних вимог посилалась на те, що ОСОБА_3 на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , побудувала два підсобних приміщення (цегляна будова із залізобетонним фундаментом). Будівництво відповідач ОСОБА_3 , з нею та її чоловіком не погоджувала. Нова добудована будівля - шашличниця, затіняє посаджений на ділянці виноград, що в майбутньому призведе до зменшення врожаю. Дах, на цій будівлі зроблено під кутом 45 градусів і без встановлення ринви. Відтак після дощу, грози вся вода стікає на город та тече до будинку, що знаходиться поряд, підмиваючи його фундамент, що вподальшому може стати причиною руйнування фундаменту та будинку загалом. Також зазначає про порушення санітарних та пожежних норм через недотримання відстані для такого будівництва, та не врахування фактору задимленості її земельної ділянки та садового будинку при використанні шашличниці за призначенням. Такими діями ОСОБА_3 грубо порушила її права.

Земельні ділянки, які належать їм на праві власності, відносяться до кооперативного садівничого товариства «Перемога» (далі СТ «Перемога»). Позивачу належить земельна ділянка на праві приватної власності на підставі державного акта про право приватної власності на землю, серія та номер: НОМЕР_1 , виданого 28.02.1996р., цільове призначення - садівництво. Вирішити питання шляхом переговорів не вдалося. Засоби впливу до відповідача з боку керівництва садівничого товариства «Перемога», до якого сторони належать, не дали жодних позитивних результатів.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 04 квітня 2019 року в задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 04 квітня 2019 року оскаржила ОСОБА_1 .

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що рішення суду прийнято з порушенням норм процесуального права. ОСОБА_1 зазначає, що проживає у с . Солонка, Пустомитівського району Львівської області, Садівниче товариство «Перемога» та володіє на праві приватної власності земельною ділянкою та будинком. Належна їй земельна ділянка межує із земельної ділянкою відповідачки ОСОБА_3 . Відповідач змістила спільну межу на 0,40 м. та самочинно побудувала з порушенням будівельних норм та Статуту кооперативу, господарські споруди, а саме на відстані - 0,50 м. від межі побудувала некапітальну споруду на бетонному фундаменті - альтанку, розміром 3х3.20 м. та сауну, яка є капітальною спорудою, розміром 11,8 м.кв. на відстані 0,75 м. від межі земельної ділянки. ОСОБА_3 в судовому засіданні визнала, що господарські будівлі побудовані на відстані менше ніж 3 м. від межі належної ОСОБА_1 земельної ділянки, але вважає, що не зобов`язана виконувати вимоги Статуту садівничого товариства «Перемога», оскільки не є членом цього товариства, з чим погодився і суд першої інстанції, висновки якого ОСОБА_1 вважає такими, що не відповідають обставинам та матеріалам справи, оскільки 26 жовтня 2006 року на засіданні Загальних зборів СТ «Перемога», ОСОБА_3 було прийнято до членів товариства. Крім того, відповідач сплачує членські внески. Висновки суду про те, що ОСОБА_3 не є членом товариства вважає такими, що виходять за межі позовних вимог, оскільки питання членства ОСОБА_3 не було предметом спору. Крім того, в суді першої інстанції ОСОБА_3 підтвердила, що була особисто присутня на зборах СТ «Перемога» коли розглядалось питання її членства та під час розгляду скарги ОСОБА_1 щодо розміщення господарських приміщень на спільній межі. Вказує, що 15 серпня 2014 року комісією СТ «Перемога» було складено акт і зобов`язано ОСОБА_3 перенести побудовані з порушенням підсобні приміщення. Дані вимоги комісії відповідач не виконала, що зафіксовано у виписці із протоколу від 26 лютого 2016 року.

Апелянт зазначає, що звернення до суду з позовом не є метою позбавлення права власності відповідача, а зобов`язання усунення порушення вимог Статуту та її права на користування землею і демонтаж господарських будівель, що знаходяться у забороненій (на думку апелянта) зоні 3 м. від межі її земельної ділянки та порушують будівельні норми, визначені п. 3.25 ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудови міських і сільських поселень» де зазначено, що для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни повинна бути не менше 1,0 м.

Даний спосіб захисту порушених прав жодним чином не порушує прав відповідачки на майно, так як відповідно до технічного паспорту вона залишається власником даних господарських будівель незалежно від того де вони будуть розміщуватись на земельній ділянці. Розташування господарських будівель не відображене у технічній документації, відтак їх перенесення чи перебудова в іншому місці не матиме наслідком переоформлення документації та порушення права власності.

Просить скасувати рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 04 квітня 2019 року та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , її представник ОСОБА_2 вимоги апеляційної скарги підтримали, посилаючись на доводи, які аналогічні доводам апеляційної скарги та просили рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

ОСОБА_3 , її представник ОСОБА_4 в судовому засіданні доводи апеляційної скарги заперечили, просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представники Садівничого товариства «Перемога», Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області в судове засідання не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомленнв належним чином (арк.спр. 167, 168), а тому апеляційний суд вважає, що розгляд справи необхідно проводити без їх участі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу належить задовольнити.

Ухвалючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відсутність письмової заяви ОСОБА_3 про вступ в садове товариство «Перемога», є прямим порушення вимог ст. 11 ЗУ «Про кооперацію» та п. 13 Статуту садового товариства «Перемога», а тому, дійшовши висновку, що відповідач у справі, не є членом садового товариства «Перемога» та не повинна керуватися їхнім статутом вирішив, що відповідачем недопущено порушення норм земельного законодавства, відмовивши в задоволенні позовних вимог.

Однак, суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду, з огляду на таке.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є власником: земельної ділянки, площею 0,0624 га, кадастровий № НОМЕР_2 , розташованої на території Солонківської сільської ради, цільове призначена ведення садівництва, що стверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 (арк. спр. 5) та садового будинку під АДРЕСА_1 , що стверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно виданим 01.07.2001 року на підставі рішення виконкому №21 від 29.03.2011 року (арк. спр. 8).

ОСОБА_3 є власником: земельної ділянки, площею 0,0534 га, розташованої на території Садівничого товариства «Перемога» Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, цільове призначення ведення садівництва, кадастровий № НОМЕР_3 , що стверджується Державним актом на право приватної власності на земельну ділянку від 20.12.2007 року (арк. спр. 39) та садового будинку під АДРЕСА_1 , що стверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно виданим 11.10.2010 року на підставі рішення виконкому №64 від 05.10.2010 року (арк. спр. 43).

Судом першої та апеляційної інстанцій встановлено, що земельні ділянки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 межують між собою та знаходяться в кооперативі Садівничого товариства «Перемога».

На земельній ділянці ОСОБА_3 окрім садового будинку, знаходяться: гараж під літ. «Б-1», господарське приміщення під літ. «В-1» та альтанка під літ. «Г-1», що стверджується технічним паспортом (арк. спр. 40-42).

ОСОБА_1 стверджує, що господарські будівлі (господарське приміщення «В-1» та альтанка «Г-1») порушують межу мінімальної відстані між будівлями на садовій ділянці від межі її садової ділянки, що встановлені Статутом СТ «Перемога» та вимогами «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень ДБН 360-92».

З опису, проведеної ФОП ОСОБА_5 геодезичної зйомки земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_3 встановлено, що біля межі на ділянці ОСОБА_3 знаходиться: КН-капітальна споруда, побудована на відстані 0,75 м від межі та Н-споруда типу альтанки, побудована на відстані 0,50 м. від межі (арк. спр. 72-74).

В матеріалах справи наявний Акт №3 комісії СТ «Перемога» від липня 2014 року (день складення акта не відображений на ксерокопії документа) на проведення розслідування скарги ОСОБА_1 , в якому зазначено, що земельна ділянка НОМЕР_4 яка належить ОСОБА_1 відповідає розмірам вказаним в Державному акті. На земельній ділянці НОМЕР_5 що належить ОСОБА_3 , побудовані підсобні приміщення із цегли і з/б фундаменту на межі, що прилягає до земельної ділянки НОМЕР_6 Дане будівництво є порушенням ст. 8 Статуту СТ «Перемога». Розміри земельної ділянки НОМЕР_7 - ОСОБА_3 перевищені від 1 до 1,5 м. за рахунок земельної ділянки НОМЕР_8 ОСОБА_6

Комісією надано висновок про те, що межа між земельними ділянками НОМЕР_4 та НОМЕР_5 не порушена. Підсобні приміщення на земельній ділянці НОМЕР_5 зобов`язано розмістити (перенести) згідно зі ст. 8 Статуту. Строк 2 місяці (арк. спр. 9).

Апеляційним судом встановлено, що станом на день перегляду рішення вимоги комісії СТ «Перемога» щодо перенесення підсобних приміщень із врахуванням п.8 Статуту товариства відповідач ОСОБА_3 не виконала.

Відповідно до п. 2 Статуту кооперативного садівничого товариства «Перемога» Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, затвердженого на зборах членів товариства від 14.04.1992 року, садівниче товариство у своїй діяльності керується Законом «Про кооперації», іншими законодавчими актами та своїм статутом.

Пунктом 8 Статуту, передбачено, зокрема: «Садовий будиночок слід розміщувати з відступом від червоних ліній не менше трьох метрів… Мінімальна відстань між будівлями на садовій ділянці повинна бути: від межі сусідньої садової ділянки до інших будівель - 1 метр…» ( арк.спр.78).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є членом садового товариства «Перемога» Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що стверджується довідкою виданою головою садівничого товариства «Перемога» 16.10.2018 року (арк. спр. 99).

З виписки із протоколу №9 загальних зборів уповноважених в СТ «Перемога» від 26.10.2006 року встановлено, що ОСОБА_3 прийнято в члени товариства, яка усно заявила, що бажає вступити в члени СТ «Перемога», вказавши, що з обов`язками ознайомлена (арк. спр. 104-105).

Згідно з платіжними відомостями за 2008 р., 2009 р, 2011-2016 р.р., ОСОБА_3 сплачувала членські внески СТ «Перемога» (арк. спр. 106-113).

Відповідно до п. 13 Статуту кооперативного садівничого товариства «Перемога» прийом громадян в члени товариства здійснюється згідно їх письмової заяви, розгляду її протягом місяця з наступним затвердженням загальними зборами (зборами уповноважених) членів садівничого товариства. Кожний, хто вступає у члени товариства здає вступний внесок у сумі 355 крб. і стає членом товариства після оплати вступного, членського та цільового внесків.

Ураховуючи, що ОСОБА_3 з 2008 року сплачує членські внески СТ «Перемога», була присутня на засіданні Загальних зборів садівничого товариства під час її обрання, відтак на неї поширюється дія Статуту СТ «Перемога».

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про кооперацію», основними обов`язками членів кооперативу є: додержання статуту кооперативу, виконання рішень органів управління кооперативом та органів контролю за діяльністю кооперативу, виконання своїх зобов`язань перед кооперативом, сплата визначених статутом кооперативу внесків.

Згідно зі статтею 15 цього Закону, вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу, до компетенції яких належить, зокрема, затвердження статуту кооперативу та внесення до нього змін, прийняття інших рішень, що стосуються діяльності кооперативу; затвердження рішення правління або голови про прийняття нових членів та припинення членства.

Правова природа взаємовідносин і правовий режим земельних ділянок у садівничих товариствах є таким, що саме товариству належить право розпорядження земельними ділянками, що закріплено і в ч. 6 ст. 35 ЗК України, а саме використання земельних ділянок садівницьких товариств здійснюється відповідно до закону та статутів цих товариств.

Право власності особи набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ч.1 ст. 328 ЦК України).

Згідно з частиною 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до вимог ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 91 ЗК України встановлено, що власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, а також дотримуватися правил добросусідства.

Відповідно до частин 1,2 ст. 103 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення, тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). При цьому, необхідність дотримання правил добросусідства покладається як на власників земельних ділянок, так і на землекористувачів.

Відповідно до частини 2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Відповідно до п. 3.25 ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудови міських і сільських поселень», для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок.

Апеляційним судом встановлено, що господарське приміщення «В-1», площею 11,8 м.кв. та альтанка «Г-1», площею 9,20 м.кв., що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 ) збудовані без дотримання будівельних норм, що передбачені, п.3.25 ДБН 360-92 «Містобудування, планування і забудова міських і сільських поселень» та вимог Статуту СТ «Перемога».

Ці обставини встановлені доказами у справі, зокрема Актом №3 на проведення розслідування скарги ОСОБА_1 від липня 2014 року (арк.спр.9), Планом меж земельної ділянки (арк.спр.72), однак не враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення.

Згідно з положеннями пуктів 1, 3 ч.1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є зокрема: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

За таких обставин, апеляційний суд доходить висновку, що рішення суду належить скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову ОСОБА_1

Ухвалюючи нове рішення, апеляційний суд ураховує встановлені обставини справи, вимоги будівельних норм і правил, зокрема п.3.25 ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», вимоги Статуту СТ «Перемога», відповідно до яких відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступаючої конструкції не повинна бути меншою 1 метра та відстань від межі сусідньої садової ділянки до інших будівель повинна бути 1 метр (оскільки вимога Статуту СТ «Перемога» про необхідність дотримання відстані трьох метрів від межі сусідньої садової ділянки відноситься лише до вимог розміщення садових будиночків).

Крім того, апеляційний суд враховує, що відповідачем не надано жодних доказів про те, що нею забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжної ділянки та інших доказів на спростування доводів позивача.

Вимоги про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом переміщення чи переобладнання господарського приміщення та альтанки позивачем не заявлялись, тому апеляційний суд, урахувавши, що позивач як учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, розглянув справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Оскільки відповідачем господарське приміщення та альтанка побудовані від межі садової ділянки позивача на відстані менше оного метра, а саме: 0,75 м. та 0,50 м. відповідно, вимоги позивача належить задовольнити у визначений нею спосіб.

Разом з тим, апеляційний суд за приписами ст. 12 ЦПК України, зберігаючи об`єктивість і неупередженість сприяв врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами, роз`яснив учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, попередив про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій, зокрема, право на мирне врегулювання спору як на стадії апеляційного розгляду в порядку ст. 373 ЦПК України, так і в процесі виконання рішення в порядку ст. 434 ЦПК України.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з частиною 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

З урахуванням наведеного, необхідно стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 1614 грн. 40 коп.

Керуючись п. 2 ч.1 ст.374, ст.ст. 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 04 квітня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_3 усунути перешкоди ОСОБА_1 в користуванні земельною ділянкою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ділянка НОМЕР_4) шляхом демонтажу господарського приміщення, позначеного в технічному паспорті під літ. «В-1», площею 11,8 м.кв. та альтанки під літ. «Г-1», площею 9,20 м.кв., що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 ).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1614 (одна тисяча шістсот чотирнадцять) грн. 40 коп. судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повна постанова складена 12 липня 2019 року.

Головуючий Н.М. Курій

Судді: Н.О. Шеремета

Р.П. Цяцяк