Ухвала

21 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 404/5403/12

провадження № 61-12161св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І.,

учасники справи:

позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічними позовами) - акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач за первісним позовом (позивач і відповідач за зустрічними позовами) - ОСОБА_4,

відповідач (позивач за зустрічними позовами) - ОСОБА_5,

відповідач за зустрічним позовом - ОСОБА_6, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_7,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», яка підписана представником ОСОБА_8, на постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2018 року у справі у складі колегії суддів: Ткаченко І. Ю., Пищиди М. М., Демченко Е. Л.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2012 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_9 про стягнення заборгованості за кредитним договором № DZF0G200772118 від 29 серпня 2007 року у сумі 72 947,79 грн.

У грудні 2012 року АТ КБ «ПриватБанк» звернуловся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_9 про звернення стягнення на предмет іпотеки: житловий будинок АДРЕСА_1 за кредитним договором № DZF0G100772118 від 29 серпня 2007 року, виселення з предмету іпотеки зі зняттям з реєстраційного обліку ОСОБА_4, ОСОБА_9, який належить ОСОБА_4 та ОСОБА_9 на праві власності, шляхом продажу предмету іпотеки з укладанням від імені відповідачів договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення всіх передбачених нормативно-правовими актами держави необхідних для продажу предмету іпотеки.

У листопаді 2012 року ОСОБА_4 та ОСОБА_9 звернулись з зустрічним позовом до АТ КБ «Приватбанк» про визнання кредитних договорів від 29 серпня 2007 року на суму 5 980,00 доларів США та на суму 28 763,82 доларів США недійсними.

У травні 2013 року ОСОБА_9 звернулась з зустрічними позовами до АТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_4, ОСОБА_6, яка також діє в інтересах малолітньої ОСОБА_7, про визнання припиненими договорів поруки, укладеним між нею та АТ КБ «Приватбанк» для забезпечення кредитних договорів від 29 серпня 2007 року на суму 5980,00 доларів США та на суму 28763,82 доларів США.

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 жовтня 2013 року позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» задоволенні. Стягнуто солідарно зі ОСОБА_4, ОСОБА_9 на користь АТ КБ «ПриватБанк заборгованості за кредитним договором № DZF0G 200772118 від 29 серпня 2007 року у розмірі 72 947,79 грн. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DZF0G 100772118 від 29 серпня 2007 року у розмірі 439 545,19 грн звернуто стягнення на будинок АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_4 та ОСОБА_9 на праві власності, шляхом продажу предмету іпотеки з укладанням від імені відповідачів договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення АТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави необхідних для продажу предмету іпотеки.

Виселено ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_6, яка також діє в інтересах малолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, із будинку АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення зі зняттям з реєстраційного обліку у Головному управлінні Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4, ОСОБА_9 до АТ КБ «ПриватБанк» про визнання кредитних договорів від 29 серпня 2007 недійсними відмовлено.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_9 до АТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_4, ОСОБА_6, яка також діє в інтересах малолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, про визнання припиненими договорів поруки, укладених між нею та АТ КБ «ПриватБанк» за кредитними договорами № DZF0G200772118 від 29 серпня 2007 року відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат.

Додатковим рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 січня 2014 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_9 до АТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_4, ОСОБА_6, яка також діє в інтересах малолітньої ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1, про визнання припиненим договору поруки, укладеним між нею та АТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором № DZF0G200772118 від 29 серпня 2007 року.

Додатковим рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 вересня 2016 року визначено конкретні складові частини сум заборгованості по кредитним договорам.

Постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2018 року рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 жовтня 2013 року скасовано в частині солідарного стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_5, в частині виселення і зняття з реєстраційного обліку, та в частині відмови у задоволенні зустрічних позовів ОСОБА_5 про визнання припиненими договорів поруки. У задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_5 відмовлено.

У задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» в частині виселення із житлового будинку та зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, яка також діє в інтересах малолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, які зареєстровані та проживають у житловому будинку (предмет іпотеки), розташованому за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, смт. Карнаухівка, вул. Нова, буд.13 відмовлено.

Зустрічні позови ОСОБА_5 до АТ КБ «Приватбанк», ОСОБА_4, ОСОБА_6, яка також діє в інтересах малолітньої ОСОБА_7 про визнання припиненими договорів поруки задоволено.

Визнано поруку ОСОБА_5 за договорами поруки № DZF0G200772118/1 від 29 серпня 2007 року (2 договори), укладеними для забезпечення зобов'язання ОСОБА_4 за кредитними договорами № DZF0G200772118 від 29 серпня 2007 року на суму 5 980,00 доларів США та на суму 23 920,00 доларів США припиненою.

В іншій частині рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 жовтня 2013 року залишено без змін. Рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 жовтня 2013 року в частині звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає примусовому виконанню протягом дії Закону України від 03 червня 2014 року №1304-VII «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

У лютому 2018 року АТ КБ «Приватбанк» через представника ОСОБА_8 подало касаційну скаргу, в якій просило оскаржене рішення апеляційного суду скасувати в частині відмови в задоволенні позову про виселення з предмету іпотеки та зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_6 яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_7, та залишити в цій частині в силі рішення суду першої інстанції. При цьому посилалося на те, що апеляційним судом неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

Ухвалою Верховного Суду від 20 квітня 2018 року у справі відкрито касаційне провадження.

У травні 2018 року ОСОБА_5 надіслала відзив на касаційну скаргу, в якому просила оскаржену постанову залишити без змін. Відзив обґрунтований тим, що вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає примусовому виконанню. Малолітню дитину не можна виселяти із житлового приміщення без надання іншого житла і без дозволу органів опіки і піклування.

У статті 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України справа передана до Касаційного цивільного суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції, навіть якщо особі не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а тільки тлумачити відповідні юридичні норми (ZHUK v. UKRAINE, № 45783/05, § 32, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п'яти суддів.

Керуючись статтями 33, 34, 260, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Справу № 404/5403/12 призначити до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п'яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

Н. О. Антоненко

В. І. Журавель