Номер провадження: 22-ц/813/745/19
Номер справи місцевого суду: 520/45/18
Головуючий у першій інстанції Васильків О.В.
Доповідач Ващенко Л. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2019 року м. Одеса

Колегія суддів Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Ващенко Л.Г.

суддів Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

за участі секретаря Чепрас А.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 05 листопада 2018 року про заміну одного заходу забезпечення позову іншим (одноособово суддя Васильків О.В.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 , яка діє від свого імені та в інтересах дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , треті особи: Державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» Степанчук Євгенія Григорівна, Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради в особі Київської районної адміністрації Одеської міської ради, про визнання недійсними записів про право власності на нерухоме майно, про визнання виділу частини майна недійсною про визнання права власності на нерухоме майно та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

17.01.2018 року ОСОБА_3 звернулась із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа: Державний реєстратор КП «Реєстраційна служба Одеської області» про визнання недійсними записів про право власності на нерухоме майно, визнання недійсним виділу частини майна, визнання права власності на нерухоме майно, і, уточнивши позов, просила: визнати недійсними запис про право власності ОСОБА_2 № 23169160 щодо житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та запис №23168542 щодо житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 ; визнати недійсним виділ з об`єкту нерухомого майна, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 у самостійну одиницю об`єкта нерухомого майна, якій присвоєно нову поштову адресу: АДРЕСА_1 ; визнати за нею право власності на приміщення та частини будівлі, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 й витребувати від ОСОБА_1 нерухоме майно Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 19.01.2018 року заяву про забезпечення позову задоволено. Суд: наклав арешт на житловий будинок літера А, загальною площею 57,5 м2 та житловою площею 23,7 м2, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належіть ОСОБА_1 ; наклав арешт на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , який належить на підставі права власності ОСОБА_2 ; заборонив ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам проводити будь-які будівельні роботи, Роботи з реконструкції, перепланування житлового будинку, якому присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_2 , та житлового будинку, якому присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_1 ; заборонив ОСОБА_1 та будь-яким іншим особам проводити будь-які будівельні роботи, роботи з реконструкції, перепланування житлового будинку, якому присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_1 ; заборонив Одеській міській раді передавати у власність ОСОБА_2 земельну ділянку, на якій розміщено житловий будинок з надвірними спорудами, за адресою: АДРЕСА_2 .

Постановою апеляційного суду Одеської області від 25.04.2018 року, ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 19.01.2018 року в частині заборони Одеській міській раді передавати у власність ОСОБА_2 земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок АДРЕСА_2 та заборони Одеській міській раді передавати у власність ОСОБА_2 та ОСОБА_1 земельну ділянку, на якій розташований житловий буд. АДРЕСА_3 , скасовано і в цій частині відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про забезпечення позову.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 05.11.2018 року замінено заходи забезпечення позову, вжиті на підставі ухвали Київського районного суду м. Одеси від 19.01.2018 року у цивільній справі №520/45/18 наступним шляхом:

Скасовано вжитий згідно ухвали Київського районного суду м. Одеси від 19.01.2018 року захід забезпечення позову у вигляді заборони ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам проводити будь-які будівельні роботи, роботи з реконструкції, перепланування житлового будинку, якому присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_2 , та житлового будинку, якому присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_1 (який було скасовано ухвалою Київського районного суду м. Одеси по справі № 520/45/18 від 12.09.2018 року у частині ремонту існуючого даху житлового будинку, якому присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_1 );

Скасовано вжитий, згідно ухвали Київського районного суду м. Одеси №520/45/18 від 19.01.2018 року, захід забезпечення позову у вигляді заборони ОСОБА_1 та будь-яким іншим особам проводити будь-які будівельні роботи, роботи з реконструкції, перепланування житлового будинку, якому присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_1 (який було скасовано ухвалою Київського районного суду м. Одеси по справі № 520/45/18 від 12.09.2018 року частині ремонту існуючого даху житлового будинку, якому присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_1 ).

Зобов`язано ОСОБА_2 та будь-яких інших осіб утриматись від проведення будь-яких підготовчих робіт, будівельних робіт, робіт з реконструкції, перепланування, переоснащення, поточного ремонту, житлового будинку, якому присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_2 , та житлового будинку, якому присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_1 , в тому числі, але не обмежуючись: роботами з підведення будь-яких інженерних мереж та комунікацій; зовнішніми та внутрішніми оздоблювальними роботами; монтажними роботами на каркасі будівлі; монтажними роботами щодо встановлення устаткування всередині та зовні будинку, монтажу вікон та дверей; фарбувальними роботами; навантажувально-розвантажувальними роботами; роботами з благоустрою території.

Зобов`язано ОСОБА_1 та будь-яких інших осіб утриматись від проведення будь-яких підготовчих робіт, будівельних робіт, робіт з реконструкції, перепланування, переоснащення, поточного ремонту, житлового будинку, якому присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_1 , в тому числі, але не обмежуючись: роботами з підведення будь-яких інженерних мереж та комунікацій; зовнішніми та внутрішніми оздоблювальними роботами; монтажними роботами на каркасі будівлі; монтажними роботами щодо встановлення устаткування всередині та зовні будинку, монтажу вікон та дверей; фарбувальними роботами; навантажувально-розвантажувальними роботами; роботами з благоустрою території.

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в особі представника не погодились з ухвалою суду від 05.11.2018 року і подали апеляційну скаргу, в якій просять ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу про відмову ОСОБА_3 у задоволенні заяви про зміну заходу забезпечення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зазначає:

У провадженні суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_3 , яка діє у своїх інтересах і в інтересах своїх дітей про визнання недійсними записів про право власності на нерухоме майно, визнання недійсним виділу частини майна, визнання права власності на нерухоме майно. Із зазначеною справою в одне провадженні об`єднані і інші цивільні справи, де одні і ті ж самі особи мають статус як позивача, так і відповідача. У позовній заяві в останній редакції від 17.01.2018 року позивач просить суд: визнати недійсними запис №23169160 про право власності ОСОБА_2 , щодо житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , та запис №23168542, щодо житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 ; визнати незаконним виділ з об`єкта нерухомого майна, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , у самостійну одиницю об`єкта нерухомого майна, якій після виділу присвоєно нову поштову адресу: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_3 право власності на приміщення та частини будівлі, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , а саме приміщення та споруди, що були збудовані ОСОБА_8 ; витребувати від ОСОБА_1 нерухоме майно- 1/2 частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та складається з тих приміщень та споруд, що були збудовані ОСОБА_8 .

Отже, предметом спору є новоутворений садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 та садибний (індивідуальний) житловий буд. АДРЕСА_2 .

Садибний (індивідуальний) житловий буд. АДРЕСА_1 належить відповідачу ОСОБА_1 , садибний (індивідуальний) житловий буд. АДРЕСА_2 належить ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 19.01.2018 року задоволено клопотання ОСОБА_3 про заміну способу забезпечення позову, якою зобов`язано ОСОБА_9 ОСОБА_1 та будь-яких інших осіб утриматись від проведення будь-яких підготовчих робіт, будівельних робіт, робіт з реконструкції, перепланування, переоснащення, поточного ремонту житлового будинку, якому присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_2 , та житлового будинку, якому присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_2 .

Оскаржувана ухвала не відповідає вимогам ч.1 ст. 150 ЦПК України.

За правилами ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Стаття 4 Закону України «Про архітектурну діяльність» від 20.05.1999 року поняттям «будівництво» охоплює нове будівництво, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт тощо.

Належний відповідачці ОСОБА_1 будинок з надвірними спорудами, за адресою: АДРЕСА_2 , потребує реставрації. Зокрема, будинок, збудований з каменя-черепашника, потребує поточного ремонту шляхом заміни даху, проведення штукатурних робіт зовнішньої поверхні стін.

Ухвала суду фактично унеможливлює будь-які роботи з ремонту будинку, що може призвести до приведення його у непридатний для проживання стан, до псування та загибелі як речей власника, так і власне будинку.

Не вирішивши справу, суд позбавляє власника права користуватися належним йому нерухомим майном на невизначений термін, який триватиме значний час.

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожної особи володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Так, відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, - розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Оскаржувана ухвала не відповідає нормам процесуального права щодо змісту та обґрунтованості судового рішення.

Так, описова та мотивувальна частини не містять посилання на докази, які мали бути досліджені. У мотивувальній частині відсутні посилання на мотиви, з яких суд вважає встановленою наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення відповідача.

Відповідач ОСОБА_6 у відзиві на апеляційну скаргу зазначає про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції від 05.11.2018 року, а саме:

ОСОБА_1 разом з іншими невідомими особами восени 2018 року знехтувала постановою апеляційного суду Одеської області від 25.04.2018 року про забезпечення позову, грубо порушила заходи забезпечення позову і не виконала вимог про забезпечення позову, накладених рішенням суду, що набрало законної сили.

За вказівками ОСОБА_1 було знято покрівлю з двох кімнат житлового будинку АДРЕСА_3 і протягом тривалого часу ОСОБА_1 не вчиняла взагалі ніяких дій щодо заміни даху, тобто залишила частину приміщень, які знаходяться у користуванні ОСОБА_3 з двома неповнолітніми дітьми під відкритим небом та проводила роботи з ремонту комунікацій та інших будівельні роботи з реконструкції приміщень житлового будинку.

Роботи проводились у порушення існуючих заходів забезпечення позову, оскільки ОСОБА_1 було заборонено проводити будь-які будівельні роботи, роботи з реконструкції, перепланування житлового будинку АДРЕСА_2 / АДРЕСА_4 .

З приводи проведення незаконних дій ОСОБА_1 , ОСОБА_3 неодноразово зверталась до Київського відділу поліції у м. Одесі ГУНП в Одеській області.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо недостатньої ефективності заходів забезпечення позову у вигляді заборони відповідачам та іншим особам здійснювати будь-які будівельні роботи, роботи з реконструкції чи перепланування спірних житлових будинків, та прийняв рішення про необхідність застосування більш дієвих заходів забезпечення позову, що відповідатиме меті застосування такого інституту та забезпечать вжиття реальних заходів, спрямованих на недопущення утруднення виконанням можливого рішення у справі про задоволення вимог позову ОСОБА_3 ..

Заборона вчиняти певні дії у порівнянні із зобов`язанням утриматись від певних дій, в контексті виконання ухвали про забезпечення позову в рамках виконавчого провадження передбачає значно менший обсяг повноважень у особи, яка здійснює відповідне виконавче провадження щодо контролю за виконанням вимог виконавчого документу та заходів впливу на осіб, що ухиляються від виконання приписів такої ухвали.

З апеляційної скарги вбачається, що апелянти жодним чином не обґрунтували і не підтвердили належними та допустимими доказами чому заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 05.11.2018 року, повинні бути скасовані.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Суд першої інстанції, вирішуючи питання про заміну одного заходу забезпечення позову іншим суд першої інстанції виходив з того, що про недостатню ефективність заходів забезпечення позову у вигляді заборони відповідачам та іншим особам здійснювати будь-які ремонтно-будівельні роботи на спірних об`єктах нерухомого майна й необхідність застосування більш дієвих заходів, що відповідатимуть меті застосування заходів забезпечення позову, у даному випадку шляхом зобов`язання відповідачів утриматись від певних дій (а. 61-66 виділених матеріалів).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції у цій частині зважаючи на наступне.

Суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України, заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується: забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання, іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, визначеними п.п.1-9 ст. 150 ЦПК України. Заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ст. 150 ч.1 п.п.2,4,10, ч.3 ЦПК України).

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову (ст. 153 ч.ч.6,7 ЦПК України).

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, повинен пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

З виділених матеріалів цивільної справи вбачається, що між сторонами дійсно виник спір з приводу права власності і права користування житловим будинком під літерою А, а також господарських споруд житлового будинку в АДРЕСА_1 .

За твердженнями позивачки і її представника відповідачка ОСОБА_1 разом з іншими невідомими особами восени 2018 року, ігноруючи постанову апеляційного суду Одеської області від 25.04.2018 року про забезпечення позову, порушила заходи забезпечення позову і за її вказівкою було знято покрівлю з двох кімнат житлового будинку АДРЕСА_3 , при цьому, протягом тривалого часу ОСОБА_1 не вчиняла дій щодо заміни даху, тобто залишила частину приміщень, які знаходяться у користуванні позивачки ОСОБА_3 та її 2/х неповнолітніх, без даху. При цьому, проводились роботи з ремонту комунікацій та інших будівельних робіт з реконструкції приміщень будинку у порушення існуючих заходів забезпечення позову, оскільки ОСОБА_1 було заборонено проводити будь-які будівельні роботи, роботи з реконструкції та перепланування житлового будинку АДРЕСА_3 .

Відповідачі, належними та допустимими доказами зазначені обставини не спростували.

У даному випадку, суд першої інстанції виходив з того, що зобов`язання відповідачів І будь-яких інших осіб утриматись від проведення будь-яких підготовчих робіт, будівельних робіт, робіт з реконструкції, перепланування, переоснащення та поточного ремонту житлового будинку є необхідними та ефективним заходом забезпечення позову.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, оскільки визначений судом захід забезпечення позову є збалансованим і відповідає інтересам сторін та інших учасників судового процесу, є співмірним із заявленими в суді позовними вимогами.

Зазначений захід забезпечення позову спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, а у разі невжиття таких заходів, як вбачається з матеріалів справи, існує імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду.

За таких обставин, відсутні підставі для скасування ухвали суду про заміну одного заходу забезпечення позову іншим.

Доводи представника відповідачів у скарзі про те, що: спірний житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_2 потребує реставрації, оскільки будинок виготовлений з черепашника і потребує поточного ремонту, зокрема заміни даху, штукатурних робіт зовнішньої поверхні стін; ухвала суду фактично унеможливлює будь-які роботи з ремонту будинку, що може призвести до приведення його у непридатний для проживання стан, до псування та загибелі як речей власника, так і будинку; суд не взяв до уваги інтереси інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів; описова та мотивувальна частини ухвали не містять посилання на докази, які мали бути досліджені, мотивів, з яких суд вважає встановленою наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення відповідача, - не заслуговують на увагу.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою суду від 19.01.2018 року, яка в цій частині залишена без змін на підставі постанови апеляційного суду Одеської області від 25.04.2018 року, накладено арешт на житловий будинок по АДРЕСА_1 із забороною відповідачам та будь-яким іншим особам проводити будь-які будівельні роботи, роботи з реконструкції та перепланування спірного житлового будинку.

Разом з тим, відповідачка ОСОБА_1 , у порушення ухвали суду від 19.01.2018 року про заборону вчиняти певні дії з ремонтних робіт у будинку, восени 2018 року розпочала будівельні роботи у житловому будинку, зокрема за її вказівкою було знято покрівлю з двох кімнат житлового будинку АДРЕСА_3 і протягом тривалого часу ОСОБА_1 не вчиняла дій щодо заміни даху, залишивши частину приміщень, якими користується позивачка ОСОБА_3 разом із неповнолітніми дітьми, без даху.

Ствердження представника відповідачів, що будинок потребує термінового поточного ремонту і не проведення такого ремонту призведе до того, що будинок стане непридатним для проживання, належними та допустимими доказами не підтверджені.

Ухвала суду ід 05.11.2018 року, за змістом, відповідає вимогам ст. 260 ЦПК України, у тому числі, містить посилання на докази, які досліджувались судом і мотиви, з яких суд виходив, задовольняючи заяву про заміну одного заходу забезпечення позову іншим.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 375 ч.1 ЦПК України).

Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу, а ухвалу суду залишає без змін.

IV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 05 листопада 2018 року про заміну одного заходу забезпечення позову іншим залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду апеляційної інстанції може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови

Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складено 05.07.2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду Л.Г. Ващенко

Л.М. Вадовська

Г.Я. Колесніков