Єдиний унікальний номер: 223/643/16-ц
Провадження номер: 2-др/223/1/19
25 лютого 2019 р. м. Вугледар
Вугледарський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Дочинця С.І., при секретарі Лифенко Н.Г., за участі заявника ОСОБА_1, представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Вугледарського міського суду Донецької області заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення суду,
Заявник ОСОБА_1 звернувся до Вугледарського міського суду Донецької області з заявою про винесення додаткового в частині розподілу судових витрат в по цивільній справі № 223/643/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Охорона-Рівне» про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, та зустрічним позовом ТОВ «Охорона-Рівне» до ОСОБА_1 про визнання прав.
Заява обґрунтована тим, що ТОВ «Охорона-Рівне» подаючи до суду зустрічний позов до ОСОБА_1 та подальші редакції до нього не в повній мірі сплатило судовий збір за декілька заявлених позовних вимог, у звязку з чим ОСОБА_1 просить суд винести додаткове рішення, яким стягнути з ТОВ «Охорона-Рівне» ту частину судового збору, яка не була сплачена останнім при поданні зустрічного позову.
В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав свою заяву про винесення додаткового рішення, посилаючи на обставини викладені в зазначеній заяві.
Представники відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечували проти задоволення вимог заяви та винесення додаткового рішення, посилаючись на раніше наданий до суду письмовий відзив на заяву. Зауважили, що під час ухвалення рішення суд вирішує виключно питання про розподіл судових витрат між сторонами, а не про їх розмір, а тому у суду відсутня можливість винести додаткове рішення з зазначеного питання.
Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані до суду заяву та відзив на заяву, вивчивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що заява про винесення додаткового рішенняпідлягає задоволенню з наступних підстав.
Рішенням Вугледарського міського суду Донецької області від 23 серпня 2017 року відмовлено в задоволенні як позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Охорона-Рівне» про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, так і зустрічних позовних вимог ТОВ «Охорона-Рівне» до ОСОБА_1 про визнання прав.

Як вбачається з зустрічного позову ТОВ «Охорона-Рівне» до ОСОБА_1 про визнання прав, ТОВ «Охорона-Рівне» заявлено дві окремі вимоги, а саме: встановлення факту відсутності підстав для збереження заробітної плати ОСОБА_1 в період його відсутності на робочому місці в ТОВ «Охорона-Рівне» без поважних причин в період з 06 лютого 2009 року по 19 лютого 2009 року; та стягнення з ОСОБА_1 безпідставно нарахованої і виплаченої заробітної плати за період з 06 лютого 2009 року по 19 лютого 2009 року в сумі 693,99 гривень (Т. 1: а.с. 169-171).

До зазначеного зустрічного позову додано платіжне доручення №423 від 10.03.2017 року з якого вбачається, що ТОВ «Охорона-Рівне» сплачено судовий збір у розмірі 1600,00 гривень за подання до суду позову до Вугледарського міського суду Донецької області (ґт.1: а.с. 174).

До Вугледарського міського суду Донецької області 05 травня 2017 року від ТОВ «Охорона-Рівне» надійшов уточнений зустрічний позов, відповідно до якого останні заявляють дві окремі вимоги немайнового характеру, а саме: визнати право ТОВ «Охорона-Рівне» кваліфікувати період відсутності ОСОБА_1 на роботі з 05 лютого 2009 року по 13 лютого 2009 року та з 14 лютого 2009 року по 19 лютого 2009 року, як свідомий прогул з власної ініціативи працівника та не зберігати ОСОБА_1 робоче місце та заробітну плату в період його відсутності на роботі без поважних причин в період з 05 лютого 2009 року по 19 лютого 2009 року; визнати право ТОВ «Охорона-Рівне» для обчислення компенсації за невикористану відпустку при звільненні ОСОБА_1 враховувати період його роботи на підприємстві з 08 вересня 2008 року по 04 лютого 2009 року (Т.1: а.с. 233-237).

Згідно п. 9 Розділу ХІІІ «Перехідних положень» ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст. 270 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції від 01.01.2017 року) ставка судового за подання юридичною особою до суду позовної заяви з вимогою немайнового характеру становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з прохальної частини уточненого зустрічного позову ТОВ «Охорона-Рівне», останні заявляють дві окремі вимоги немайнового характеру. Однак, до зустрічної позовної заяви додано платіжне доручення №423 від 10.03.2017 року про сплату судового збору у розмірі 1600,00 гривень, що складає суму судового збору за подання до суду лише одної з заявлених вимог позову. Отже, недоплаченою є сума судового збору за подання до суду однієї вимоги немайнового характеру у розмірі 1600,00 гривень.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що позивачем за зустрічним позовом ТОВ «Охорона-Рівне» не доплачено суму судового збору за подання до суду однієї вимоги немайнового характеру у розмірі 1600,00 гривень, суд вважає необхідним задовольнити вимоги заяви ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення суду та винести додаткове рішення суду щодо стягнення з ТОВ «Охорона-Рівне» недоплаченої суми судового збору у розмірі 1600,00 гривень.

Виходячи з вищевикладеного, керуючись ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції від 01.01.2017 року), ст. ст. 141, 270, 246, п. 9 Розділу ХІІІ «Перехідних положень» ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення суду, - задовольнити.

Ухвалити додаткове рішення по справі № 223/643/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Охорона-Рівне» про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, та зустрічним позовом ТОВ «Охорона-Рівне» до ОСОБА_1 про визнання прав.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Охорона-Рівне» (, ІПН: 63; р/р 4330 ПАТ «ПУМБ»; МФО: 334851) на користь держави в особі Державної судової адміністрації України недоплачену частину судового збору в розмірі 1600 (однієї тисячі шістсот) гривень 00 копійок за подання до суду зустрічної позовної заяви.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Вугледарський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне додаткове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.

Суддя Вугледарського

міського суду Донецької області ОСОБА_4