Постанова

Іменем України

03 липня 2019 року

м. Київ

справа № 348/333/16-ц

провадження № 61-21891 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Кривцової Г. В., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представники позивача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

відповідачі: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6 ,

треті особи: Битківська селищна рада Надвірнянського району Івано-Франківської області, служба автомобільних доріг в Івано-Франківської області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 - на рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 22 грудня 2016 року у складі судді Мужика І. І. та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 26 січня 2017 року у складі колегії суддів: Проскурніцького П. І., Горейко М. Д., Ясеновенко Л. В.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: Битківська селищна рада Надвірнянського району Івано-Франківськоїобласті, служба автомобільних доріг в Івано-Франківської області, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Позовна заява мотивована тим, що згідно з витягом про державну реєстрацію права приватної власності на нерухоме майно від 24 квітня 2007 року їй належить домоволодіння АДРЕСА_1 . Власниками сусіднього домоволодіння АДРЕСА_1 є: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

У травні 2015 року відповідачі самочинно встановили огорожу за межами належної їм земельної ділянки, унаслідок чого частина огорожі довжиною 30 см та шириною 1 м 30 см була встановлена перед її огорожею. Крім того, вказана огорожа встановлена у боковій канаві (споруда дорожнього водовідводу) у межах червоної лінії автодороги, що призводить до попадання води на дорожнє полотно та земельну ділянку, яка перебуває біля її домоволодіння. Будівництво огорожі з бетонним фундаментом було здійснено відповідачами без будь-яких дозволів, з порушенням вимог законодавства.

Вона неодноразово зверталася зі скаргами до Битківської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, Надвірнянської районної державної адміністрації Івано-Франківської області, службу автомобільних доріг в Івано-Франківськоїобласті. У листі Надвірнянської районної державної адміністрації Івано-Франківської області від 06 січня 2016 року вказано, що при комісійному обстеженні проведено огляд зазначеного будівництва і виявлено, що самочинно встановлена огорожа знаходиться за межами земельної ділянки, яка належить ОСОБА_4 і розташована у межах червоних ліній АДРЕСА_1 смт Битків Надвірнянського району Івано-Франківської області, які обмежують територію загального користування. Рекомендовано для захисту прав громади селищній раді у межах компетенції прийняти міри по усуненню цього порушення. Також нею було отримано лист служби автомобільних доріг Івано-Франківської області від 14 грудня 2015 року, відповідно до якого ОСОБА_4 зобов`язано звільнити кювет від огорожі.

З урахуванням викладеного ОСОБА_1 просила суд зобов`язати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 не чинити їй перешкод у користуванні земельною ділянкою та спорудою дорожнього відводу (водовідвідною канавою) шляхом знесення самовільно збудованої огорожі із каменю з бетонним фундаментом довжиною 14 м 52 см, шириною 1 м 35 см, яка встановлена по АДРЕСА_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 22 грудня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що містобудівна документація, у тому числі генеральний план смт Битків Надвірнянського району Івано-Франківської області відсутні, а у сторін відсутні правовстановлюючі документи на їхні земельні ділянки. Чисельні звернення позивачки з заявами до органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування свідчать про існуючі між сторонами тривалі неприязні відносини у зв`язку з встановленням відповідачами спірної огорожі. На час розгляду справи відповідачі привели спірну бетонну огорожу відповідно до граничних розмірів їхньої земельної ділянки, тобто частково демонтували її зі сторони земельної ділянки позивачки, що підтверджується сторонами та актом виходу земельної комісії селищної ради від 12 листопада 2015 року. 01 серпня 2016 року відповідачами погоджено розташування бетонної огорожі з керівництвом автомобільних доріг в Івано-Франківської області.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 26 січня 2017 року апеляційна скарга ОСОБА_1 відхилена, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що у ОСОБА_1 відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку. ОСОБА_4 на час розгляду справи розробив документацію із землеустрою, про що свідчить витяг з державного земельного кадастру про земельну ділянку від 23 грудня 2016 року. Таким чином, відсутні докази на підтвердження того, що відповідачі чинять позивачці перешкоди у користуванні земельною ділянкою та об`єктами благоустрою населеного пункту. При цьому, відповідачі встановили бетонну огорожу навпроти свого будинковолодіння, у граничних розмірах своєї земельної ділянки.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у лютому 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 -просить оскаржувані судові рішення скасувати й направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 лютого 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу № 348/333/16-ц з Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 листопада 2017 року зазначену справу призначено до розгляду.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справа передана до Верховного Суду.

У червні 2019 року згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана судді-доповідачеві.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що відповідно до положень частини першої статті 120 ЗК України, частини першої статті 377 ЦК України до неї, як до особи, яка набула право власності на житловий будинок, перейшло право користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 . Рішенням Битківської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області від 20 липня 2008 року їй було надано дозвіл на виготовлення проекту відведення земельної ділянки для обслуговування житлового будинку. Таким чином, вона є належним землекористувачем та діями відповідачів при побудові спірної бетонної огорожі порушено її права.

Відзив на касаційну скаргу не надійшов

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Згідно з витягом про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно від 24 квітня 2007 року ОСОБА_1 належить домоволодіння АДРЕСА_1 .

Власниками сусіднього домоволодіння АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 та ОСОБА_5

ОСОБА_1 вказувала про те, що у травні 2015 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 самочинно встановили огорожу за межами належної їм земельної ділянки, унаслідок чого частина огорожі довжиною 30 см та шириною 1 м 30 см була встановлена перед її огорожею. Крім того, вказана огорожа встановлена у боковій канаві (споруда дорожнього водовідводу) у межах червоної лінії автодороги

Спір виник між сторонами щодо користування суміжними земельними ділянками.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

У частині першій статті 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до частини першої статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Статтею 125 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно з частиною другою статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Ураховуючи викладене, суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшли правильного висновку про те, що відповідачі встановили спірну бетонну огорожу навпроти свого будинковолодіння, у граничних розмірах своєї земельної ділянки, ОСОБА_4 на час розгляду справи розробив документацію із землеустрою, про що свідчить витяг з державного земельного кадастру про земельну ділянку від 23 грудня 2016 року.

Таким чином, суди, дослідивши фактичні обставини справи, дійшли правильного висновку про те, що відсутні докази на підтвердження того, що відповідачі чинять позивачці перешкоди у користуванні її земельною ділянкою та об`єктами благоустрою населеного пункту.

Доводи касаційної скарги про те, що до ОСОБА_1 перейшло право користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 , а рішенням Битківської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області від 20 липня 2008 року їй було надано дозвіл на виготовлення проекту відведення земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, безпідставні, оскільки висновки судів не спростовують, на законність оскаржуваних рішень не впливають, оскільки судами встановлено, що позивачкою не надано доказів на підтвердження того, що відповідачі чинять їй перешкоди у користуванні земельною ділянкою.

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 22 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 26 січня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: Б. І. Гулько

Г. В. Кривцова

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк