ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

28 січня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/2369/17

Головуючий у першій інстанції - Литвиненко І. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/69/19

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого - судді Скрипки А.А.

суддів: Лакізи Г.П., Онищенко О.І.

секретар: Поклад Д.В., Позняк О.М.

учасники справи:

позивач публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк"

відповідач ОСОБА_2

треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова у складі судді Литвиненко І.В. від 27 вересня 2018 року, місце ухвалення м.Чернігів, дата складання повного тексту рішення 04 жовтня 2018 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, - треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2017 року публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки - двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 19.03.2008 року № 2402/0308/71-028 в сумі 47 685,05 доларів США, що складається з 39 027,69 доларів США заборгованості за кредитом та 8 657,36 доларів США заборгованості за відсотками, шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України ''Про виконавче провадження'' за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. 27.08.2018 року (а.с.145, том 2) позивач подав заяву, в якій було уточнено п.1 позовної заяви та виклав його у наступній редакції і просив: ''В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №2402/0308/71-028 від 19.03.2008 року, яка станом на 29.12.2016 року складає 47 685,05 доларів США та складається із заборгованості за кредитом - 39 027,69 дол. США, по відсотках - 8 657,36 дол. США, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Встановити спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України ''Про виконавче провадження'' за початковою ціною продажу квартири на рівні не нижче вартості, визначеної у звіті про експертну оцінку ринкової вартості житлової нерухомості 560 901, 00 грн. ''. Також позивач просив стягнути на свою користь з відповідача понесені судові витрати по справі. Вимоги заявленого позову обґрунтовувались тим, що неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору призвело до виникнення заборгованості по сплаті тіла кредиту, нарахованих відсотків і комісії, при цьому порушення умов кредитного договору відповідачем у встановлений строк усунуті не були.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 27.09.2018 року відмовлено у задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Судом стягнуто з позивача на користь відповідача судові витрати в сумі 11 440 грн.

В апеляційній скарзі публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" просить скасувати рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 27.09.2018 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги заявленого позову. Доводи апеляційної скарги вказують, що оскаржуване рішення ухвалено судом першої інстанції без належного дослідження матеріалів справи, при цьому суд невірно оцінив докази та встановив фактичні обставини справи, також має місце неправильне застосування норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги зазначають, що на підставі договорів купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами від 25.05.2012 року та від 15.06.2012 року відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором №2402/0308/71-028 від 19.03.2008 року, який було укладено між ВАТ ''Сведбанк'' та ОСОБА_2, на користь позивача. Доводи апеляційної скарги стверджують, що згідно статті 514 ЦК України, на даний час усі права кредитора за договором про іпотечний кредит належать позивачу, оскільки відповідач за іпотечним договором №б/н від 19.03.2008 року, з метою забезпечення належного виконання зобов'язання за кредитним договором №2402/0308/71-028 від 19.03.2008 року передала ВАТ ''Сведбанк'' в іпотеку належну їй на праві власності двокімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" в доводах апеляційної скарги не погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні вимог заявленого позову, при цьому посилається на положення статей 3,12 Закону України ''Про судову експертизу'', ч.1 статті 107, статтю 110 ЦПК України. Доводи апеляційної скарги вказують, що для проведення економічної експертизи судом було витребувано певний перелік письмових матеріалів лише у позивача, в той час, як відповідачем не було надано жодного документа на підтвердження своїх доводів. При цьому доводи апеляційної скарги зазначають, що наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідача не спростовано позичальником, також матеріали справи містять в собі відповідних доказів щодо невірного проведення банком розрахунку заборгованості відповідача. Доводи апеляційної скарги стверджують, що суд першої інстанції надав невірну оцінку висновку судово-економічної експертизи від 19.04.2018 року №1187/18-24, яким визначено ймовірний розмір заборгованості за тілом та відсотками станом на 29.12.2016 року. Доводи апеляційної скарги вказують, що за висновками проведеної по справі судово-економічної експертизи, різниця між заборгованістю за відсотками, яка зазначена в розрахунку позивача і у висновку експерта, становить 1 481,93 дол.США. При цьому доводи апеляційної скарги стверджують, що враховуючи незначну різницю у розрахунку заборгованості, позивач не мав наміру оскаржувати висновки експерта або заявляти клопотання щодо проведення повторної експертизи.

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача адвокат ОСОБА_5 підтримала доводи та вимоги поданої апеляційної скарги.

В судовому засіданні апеляційного суду відповідач ОСОБА_2 просила залишити без задоволення апеляційну скаргу у зв'язку із її безпідставністю та залишити без змін обґрунтоване рішення суду першої інстанції від 27.09.2018 року.

В судове засідання апеляційного суду треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду даної справи (а.с.227,228,230, том 2), не з'явились. В судове засідання апеляційного суду 28.01.2019 року, після оголошеної судом перерви в судовому засіданні, відповідач ОСОБА_2, належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду даної справи (а.с.230, том 2), не з'явилась. Відповідно до приписів ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду даної справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.6 ч.1 статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що 19.03.2008 року відповідач уклала з ВАТ ''Сведбанк'' кредитний договір (кредит фізичній особі на купівлю та під заставу нерухомості) №2402/0308/71-028, відповідно до якого відповідач отримала кредит на придбання об'єкту нерухомості в сумі 50 000 доларів США, строком до 18.03.2038 року, зі сплатою за користування кредитом 11,9% річних. Сторони також визначили графік погашення кредиту (а.с.41-51, том 1).

З метою забезпечення належного виконання відповідачем умов укладеного договору, 19.03.2008 року ВАТ ''Сведбанк'' та відповідач уклали іпотечний договір, предметом іпотеки є двокімнатна квартира АДРЕСА_1, загальною площею 52,1 кв. м, за згодою сторін предмет іпотеки оцінюється в 55 499,00 доларів США (а.с. 60-61, том 1).

На забезпечення належного виконання відповідачем умов кредитного договору 19.03.2008 року між ВАТ ''Сведбанк'' та ОСОБА_4 (поручитель) та ОСОБА_6 (позичальник) було укладено договір поруки № 2402/0308/71-028/Р-2 (а. с. 88, том 2). 19.03.2008 року між ВАТ ''Сведбанк'' та ОСОБА_3 (поручитель) та ОСОБА_6 (позичальник) було укладено договір поруки №2402/0308/71-028/Р-1 (а.с.87, том 2).

25.05.2012 року між ПАТ ''Сведбанк'' та ПАТ ''Дельта Банк'' було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, в тому числі, і за кредитним договором від 19.03.2008 року №2402/0308/71-028 (а.с.11-29, том 1).

15.06.2012 року між ПАТ ''Дельта Банк'' та ПАТ ''Альфа-Банк'' було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, в тому числі, і за кредитним договором від 19.03.2008 року № 2402/0308/71-028 (а.с. 30-40, том1).

16.01.2017 року позивачем на адресу відповідача було надіслано письмову вимогу про усунення порушень шляхом сплати на користь позивача заборгованості за кредитом, відсотками та нарахованою неустойкою. У тому випадку, якщо відповідач не має наміру добровільно виконати умови кредитного договору, їй було запропоновано добровільно звільнити житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 з усіма мешканцями (а.с.69-70, том1).

21.06.2018 року судовим експертом Чернігівського відділення судових експертиз Київського науково-дослідного інституту було складено висновок експерта за результатами судово-економічної експертизи №1186/18-24 (а.с. 112-129, том 2).

На підтвердження суми заборгованості відповідача за укладеним договором позивач надав суду розрахунок, яким визначено розмір заборгованості по сплаті відсотків і комісії. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с.68, том 1), станом на 29.12.2016 року поточна заборгованість по сплаті відповідачем тіла кредиту складає 39 027,69 доларів США, заборгованість за відсотками складає 8 657,36 доларів США та 4 432,85 доларів США - пеня.

Висновком судового експерта за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи від 19.04.2018 року №1187/18-24 визначено, що дійсна (ринкова) вартість квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 станом на час проведення експертизи із заокругленням до цілих одиниць, становить 560 901,00 грн. (а.с. 194-200, том1).

Висновком судового експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи від 21.06.2018 року №1186/18-24 (а.с.112-129, том 2) встановлено, що в обсягу наданих на дослідження документів, в межах компетенції експерта економіста не видається за можливе документально дослідити розмір заборгованості за кредитним договором №2402/0308/71-028 від 19.03.2008 року станом на 29.12.2016 року. При умові врахування судом даних бухгалтерського обліку банку заборгованість за тілом кредиту по кредитному договору №2402/0308/71-028 від 19.03.2008 року, станом на 29.12.2016 року може складати суму в розмірі 39 027,69 дол. США. В обсягу наданих на дослідження документів не видається за можливе дослідити заборгованість по відсоткам по кредитному договору №2402/0308/71-028 від 19.03.2008 року за даними бухгалтерського обліку банку станом на 29.12.2016 року. При умові врахування судом даних бухгалтерського обліку банку щодо погашення тіла кредиту, за результатом дослідження математично заборгованість за відсотками може складати суму в розмірі 7 175,43 дол. США. В межах наданих на дослідження документів не видається за можливе визначити суму заборгованості за кредитним договором №2402/0308/71-028 від 19.03.2008 року станом на 03.03.2017 року, в тому числі, заборгованість по тілу кредиту, заборгованість по відсоткам.

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 07.06.2016 року, яке набрало законної сили (а.с.97-101, 102-104, том 1), відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства ''Омега Банк", публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", публічного акціонерного товариства ''Альфа-Банк'', товариства з обмеженою відповідальністю ''Кредитні ініціативи'', приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Красногора О.В. про захист прав споживача, визнання договору про надання споживчого кредиту недійсним, визнання недійсним іпотечного договору; у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства ''Дельта Банк'', публічного акціонерного товариства ''Альфа-Банк'', товариства з обмеженою відповідальністю ''Кредитні ініціативи'', приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Красногора О.В., публічного акціонерного товариства ''Омега Банк'' про захист прав споживача та визнання договорів поруки припиненими, відмовлено; у задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства ''Альфа-Банк'' до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні вимог заявленого позову, суд першої інстанції виходив із фактичних обставин справи та норм матеріального права, які регламентують спірні правовідносини.

В ході судового розгляду даної справи встановлено, що з метою забезпечення належного виконання відповідачем умов укладеного договору, 19.03.2008 року ВАТ ''Сведбанк'' та відповідач уклали іпотечний договір, предметом іпотеки є двокімнатна квартира АДРЕСА_1, загальною площею 52,1 кв. м, за згодою сторін предмет іпотеки оцінюється в 55 499,00 доларів США (а.с.60-61, том 1). Пунктом 11 даного іпотечного договору передбачено, що іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки в разі, якщо на день, визначений основним зобов'язанням, іпотекодавець не поверне іпотекодержателю суму кредиту та/або проценти за користування кредитом та/або пеню або іншу заборгованість, та/або платежі та санкції, що передбачені та/або випливають з основного зобов'язання, а також в інших випадках, передбачених основним зобов'язанням та цим договором, в тому числі, у випадку одноразового прострочення основного зобов'язання (як основного боргу та і процентів за ним). Згідно пункту 12 вказаного іпотечного договору, за вибором іпотекодержателя застосовується один із наведених нижче способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог іпотекодержателя: 12.1. за рішенням суду; 12.2. у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Для отримання виконавчого напису іпотекодержатель подає нотаріусу документи, що підтверджують безспірність заборгованості іпотекодавця за основним зобов'язанням, а саме: заяву про невиконання іпотекодавцем умов основного зобов'язання, розрахунок заборгованості, свій примірник цього договору. Виконавчий напис вчиняється на примірнику даного договору, який після нотаріального посвідчення буде видано іпотекодержателю. Вчинений нотаріусом виконавчий напис може бути оскаржено виключно в судовому порядку; 12.3. згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя, укладеним шляхом здійснення застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, яке викладене в п.п.12.3.1. та 12.3.2. цього пункту договору. 12.3.1. Задоволення вимог здійснюється шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України ''Про іпотеку''. Відповідно до статті 37 Закону України ''Про іпотеку'' у випадку задоволення вимог іпотекодержателя шляхом використання процедури, передбаченої в цьому підпункті п.12.3 договору, договір про задоволення вимог іпотекодержателя,укладений шляхом здійснення цього застереження, є підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки. При цьому, вважається, що предмет іпотеки набувається у власність іпотекодержателя за ціною, що буде визначена на підставі висновку незалежного експерта-суб'єкта оціночної діяльності, правоздатність якого підтверджена сертифікатом суб'єкта оціночної діяльності. При цьому сторони домовляються, що кандидатура незалежного експерта - суб'єкта оціночної діяльності визначається іпотекодержателем. При оцінці предмета застави незалежний експерт повинен використовувати всі методи оцінки, які будуть передбачені діючим законодавством на момент оцінки.

Висновком судового експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи від 21.06.2018 року №1186/18-24 (а.с.112-129, том 2) встановлено, що відповідно до особового рахунку ОСОБА_6 НОМЕР_1 ВАТ ''Сведбанк'' обліковувалось погашення заборгованості по кредиту за період з 18.03.2008 року по 25.05.2012 року (а.с.43-47, том 2). Узагальнені дані виписки по рахунку НОМЕР_1 за період з 18.03.2008 року по 25.05.2012 року (а.с.43-47, том 2) наведено в Таблиці № 1. При цьому слід зазначити, що за випискою по особовому рахунку НОМЕР_1 обліковується банком тільки зарахування коштів в погашення заборгованості по кредиту. Матеріали справи, надані на дослідження, не містять банківських виписок щодо відображення в обліку нарахованих, сплачених відсотків за період, наведений в Таблиці №1, а клопотання експерта в даній частині не задоволено. Також у вказаному висновку судового експерта зазначено (а.с.126, том 2), що в обсягу наданих на дослідження документів, в межах компетенції експерта економіста не видається за можливе документально підтвердити заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором станом на 15.06.2012 року у валюті кредиту в сумі 42 964, 32 дол. США, заборгованість в сумі нарахованих, але не сплачених відсотків у валюті кредиту у розмірі 635,38 дол. США.

Як вбачається із письмових пояснень представника позивача від 25.05.2018 року (а.с.96-97, том 2), виконати п.п.2-9 клопотання експерта, серед яких була вимога надати виписку про рух коштів за період з 19.03.2008 року по 18.06.2012 року, відсутня можливість, оскільки 15.06.2012 року між ПАТ ''Дельта Банк'' та ПАТ ''Альфа-Банк'' було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за даним кредитним договором, і таким чином, саме з цієї дати банк почав свій облік заборгованості з урахуванням заборгованості, яка була до моменту укладення цього договору.

Висновками судового експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи від 21.06.2018 року №1186/18-24 (а.с.112-129, том 2) встановлено, що в обсягу наданих на дослідження документів, в межах компетенції експерта економіста не видається за можливе документально дослідити розмір заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором №2402/0308/71-028 від 19.03.2008 року станом на 29.12.2016 року. При умові врахування судом даних бухгалтерського обліку банку заборгованість за тілом кредиту по кредитному договору №2402/0308/71-028 від 19.03.2008 року, станом на 29.12.2016 року може складати суму в розмірі 39 027,69 дол. США. В обсягу наданих на дослідження документів не видається за можливе дослідити заборгованість по відсоткам по кредитному договору №2402/0308/71-028 від 19.03.2008 року за даними бухгалтерського обліку банку станом на 29.12.2016 року. При умові врахування судом даних бухгалтерського обліку банку щодо погашення тіла кредиту, за результатом дослідження математично заборгованість за відсотками може складати суму в розмірі 7 175,43 дол. США. В межах наданих на дослідження документів не видається за можливе визначити суму заборгованості за кредитним договором №2402/0308/71-028 від 19.03.2008 року станом на 03.03.2017 року, в тому числі, заборгованість по тілу кредиту, заборгованість по відсоткам.

Відмовляючи у задоволенні вимог заявленого позову, суд першої інстанції зазначив у оскаржуваному рішенні, що аналізуючи висновок судового експерта та розрахунок заборгованості, суд прийшов до висновку про неможливість точного встановлення суми заборгованості за кредитним договором, на гарантію виконання якого спірну квартиру було передано в іпотеку, що в свою чергу унеможливлює встановити рівень відповідальності відповідача перед позивачем за основним зобов'язанням.

Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності вказаного висновку оскаржуваного рішення суду першої інстанції фактичним обставинам справи та нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції від 27.09.2018 року, оскільки вказані доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи.

Доводи апеляційної скарги вказують, що відповідно до статті 110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами, і за даних обставин суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у задоволенні вимог заявленого позову, не взявши до уваги інші докази по справі. Апеляційний суд вважає, що вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції, оскільки як вбачається із рішення суду від 27.09.2018 року, висновок судового експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи від 21.06.2018 року №1186/18-24 судом першої інстанції було оцінено разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 ЦПК України. При цьому суд оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, надавши у оскаржуваному рішенні оцінку як зібраним доказам в цілому, так і кожному доказу окремо, із зазначенням відповідних мотивів відхилення або врахування кожного доказу.

Доводи апеляційної скарги зазначають, що відмовляючи у задоволенні вимог заявленого позову, суд першої інстанції необґрунтовано не прийняв до уваги тих обставин, що наданий позивачем розрахунок заборгованості ОСОБА_2 в ході розгляду даної справи відповідачем відповідними документами не спростовано. На думку апеляційного суду, вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції, оскільки вони не спростовують висновку суду відносно того, що аналізуючи висновок судового експерта та розрахунок заборгованості відповідача, суд прийшов до висновку про неможливість точного встановлення суми заборгованості за кредитним договором, на гарантію виконання якого спірну квартиру було передано в іпотеку, що в свою чергу унеможливлює встановити рівень відповідальності відповідача перед позивачем за основним зобов'язанням.

Доводи апеляційної скарги стверджують, що суд першої інстанції надав невірну оцінку висновку судово-економічної експертизи від 19.04.2018 року №1187/18-24, яким визначено ймовірний розмір заборгованості за тілом та відсотками станом на 29.12.2016 року. Доводи апеляційної скарги вказують, що за висновками проведеної по справі судово-економічної експертизи, різниця між заборгованістю за відсотками, яка зазначена в розрахунку позивача і у висновку експерта, становить 1 481,93 дол.США. При цьому доводи апеляційної скарги вказують, що враховуючи незначну різницю у розрахунку заборгованості, позивач не мав наміру оскаржувати висновки експерта або заявляти клопотання щодо проведення повторної експертизи. Апеляційний суд вважає, що вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції, виходячи із приписів статті 81 ЦПК України, яка регламентує обов'язок доказування і подання доказів. Відповідно до ч.1, ч.6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Вирішуючи вимоги заявленого позову, суд першої інстанції на підставі досліджених в ході судового розгляду даної справи доказів прийшов до висновку про неможливість точного встановлення суми заборгованості за кредитним договором, на гарантію виконання якого спірну квартиру було передано в іпотеку, що в свою чергу унеможливлює встановити рівень відповідальності відповідача перед позивачем за основним зобов'язанням.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги не містять в собі підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції, ухваленого на підставі норм матеріального права, які регламентують спірні правовідносини та на основі з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Керуючись статтями: 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Дата складення повної постанови - 04.02.2019 року.

Головуючий: Судді: