Справа № 442/2881/18
Провадження № 4-с/442/27/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" червня 2019 р.Суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Крамар О.В., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Литвиненко Н.В.,

в с т а н о в и в :

В провадження Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області надійшла вказана вище скарга, в якій скаржник просить: визнати неправомірними дії державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Львівській області Литвиненко Н.В. по визначенню вартості майна відповідно до висновку про оцінку майна, що належить ОСОБА_1 , земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1145 га, яка знаходиться за адресою Львівська АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1 ; визнати протиправним висновок про оцінку майна складеного СПД ОСОБА_2 щодо земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1145 га, яка знаходиться за адресою Львівська АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1 ; заборонити Дрогобицькому міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Львівській області: передавати на реалізацію майно за ціною визначеною відповідно до висновку складеного СПД ОСОБА_3 М ОСОБА_4 . щодо земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0.1145 га, яка знаходиться за адресою Львівська АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1 , вартість якої становить 98081 ( дев`яносто вісім тисяч вісімдесят одна ) гривня без врахування ПДВ.

Одночасно із скаргою подано, заяву/клопотання про зупинення судом реалізації арештованого майна з публічних торгів до вирішення скарги по суті.

Вважає, що є всі підстави вважати, що навіть при задоволенні скарги буде неможливим відновити його порушені права, оскільки земельна ділянка може бути реалізована на торгах ДО моменту набрання рішенням суду законної сили.

Заява розглядається у відсутності та без виклику сторін, а відтак, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступних міркувань.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч.1 ст. 153 ЦПК України «Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи».

Враховуючи мету та призначення інституту забезпечення позову, приймаючи до уваги вищенаведене, суд приходить до наступного.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій по вжиттю судом, на прохання осіб, які беруть участь у справі, передбачених законом заходів, які гарантують в майбутньому реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника). Інститут забезпечення позову в цивільному процесі дозволяє гарантувати дійсне і ефективне виконання судового рішення, а тим самим і здійснення реального захисту порушених, оспорюваних і невизнаних прав, свобод та інтересів осіб. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України «Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду».

Згідно статті 150 ЦПК України «Види забезпечення позову» 1. Позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії та ін. 2. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. 3. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд виходить із керівних роз`яснень п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006р. в якій сказано, що суд розглядаючи заяву про забезпечення позову має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо пов`язанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення. Водночас скаржник до заяви про забезпечення позову (зупинення судом реалізації арештованого майна з публічних торгів) не надав жодних доказів, які б підтверджували наявність ризиків, які призведуть до невиконання або ускладнення виконання рішення суду, а тому згідно поданої заяви ці дані ґрунтуються на особистому припущенні заявника, з огляду на викладене вище, приходжу до переконання, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, оскільки не є обґрунтованою.

Враховуючи вище наведене та керуючись ст. ст. 149-153, 157, 260, 261, 447 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову № 9 від 22.12.2006р., суддя

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову (зупинення судом реалізації арештованого майна з публічних торгів) до вирішення скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Литвиненко Н.В. по суті - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.В. Крамар