Справа № 2-6555/10
У Х В А Л А

іменем України

10 липня 2019 року Деснянський районний суд м. Києва в складі судді Зотько Т.А. розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання матері, з якою проживає дитина, -

В С Т А Н О В И В:

04.07.2019 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за її позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання матері, з якою проживає дитина, в якому просила зазначити фразу « ОСОБА_3 проживає при матері».

За змістом положень ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до ч.ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

З урахуванням зазначених вище положень, заяви ОСОБА_1 про розгляд справи без її участі, суд не вбачає підстав для виклику сторін по справі для вирішення питання щодо ухвалення додаткового рішення по вказаній справі та вважає за доцільне здійснювати розгляд заяви в порядку письмового провадження без виклику учасників справи.

Вивчивши зміст поданої до суду заяви про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Даний перелік підстав для ухвалення додаткового рішення є вичерпним.

Як роз`яснено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено (ч.5 ст.270 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання матері, з якою проживає дитина, визначення місця проживання дитини та розірвання шлюбу.

При цьому, в судовому засіданні, позивачем та її представником було зменшено позовні вимоги, в остаточному варіанті яких, просили стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 30 % заробітку (доходу) відповідача щомісячно, та на утримання ОСОБА_1 , як матері, з якою проживає дитина, аліменти в розмірі 25 % щомісячно до досягнення дитиною трьох років.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 23.11.2010 р. позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково, а саме з ОСОБА_2 на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , 2008 р.н., в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 07.09.2010 р., та на її утримання аліменти в розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку - до ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 07.09.2010 р., або до зміни матеріального стану сторін.

Як вбачається із матеріалів цивільної справи, а також рішення суду, всі уточнені позовні вимоги, заявлені заявником, були предметом дослідження суду і відносно всіх вимог ухвалено рішення.

Таким, чином, при ухваленні судом рішення від 23.11.2010 року спір вирішено відповідно до заявлених вимог та поданих доказів. При цьому, питання визначення місця проживання дитини не досліджувалось під час судового розгляду, до участі у справі не залучена відповідний орган опіки та піклування, не з`ясована думка сторін з приводу вказаного.

Отже підстав для винесення додаткового рішення не вбачається, а тому в задоволені заяви про ухвалення додаткового рішення слід відмовити.

Керуючись ст. 264, 270 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання матері, з якою проживає дитина - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги. В разі оголошення розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи строк оскарження ухвали обчислюється з дня складання її повного тексту.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.

Повний текст ухвали суду складено 08.07.2019 р.

Суддя