Справа № 456/4787/18
Провадження № 2/456/538/2019
РІШЕННЯ

іменем України

/заочне/

04 вересня 2019 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бучківської В. Л. ,

при секретарі Березіній Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати виконавчий напис від 24.09.2018 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., зареєстрований в реєстрі за №8551 таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову покликається на те, що 24.09.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис за реєстровим №8551 про стягнення з нього в користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» боргу в сумі 47 598, 11 грн. Вказаний виконавчий напис вважає незаконним, оскільки відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотеко державцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Письмова вимога на його адресу не надходила. Крім того, нотаріус вчинила виконавчий напис за відсутності кредитного договору та інших документів, а за наявними у нього документами неможливо встановити, за яким саме кредитним договором вчинено виконавчий напис. Таким чином, вважає, що при вчиненні виконавчого напису було порушено порядок його вчинення, в частині ненадання банком оригіналу кредитного договору для вчинення виконавчого напису, що у своїй сукупності є підставою для визнання оспорюваного виконавчого таким, що не підлягає виконанню, що і стало підставою для звернення до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 навів суду обставини аналогічні, викладеним у позові, просить його задоволити у повному обсязі. Доповнив, що у 2013 р. отримав у ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» кредит у розмірі 10 000, 00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку. Весь час заборгованість ним погашалась вчасно, однак згодом він збільшив кредитний ліміт. Знявши гроші з кредитної картки після збільшення кредитного ліміту, він попросив Банк про реструктуризацію боргу. В 2018 р. до нього на роботу, на ТзОВ «Леоні», прийшов виконавчий напис нотаріуса про стягнення заборгованості в розмірі 47598, 11 грн., по 10% від вказаної суми Банку та нотаріусу. На даний час, Банк звернувся до суду з позовом про стягнення з нього вищевказаної заборгованості, в тому числі і за період, вказаний у виконавчому написі нотаріуса, що свідчить про те, що спір між ними існує. В грудні 2017 р. ним здійснено останній платіж в рахунок погашення боргу.

Представник відповідача ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце його проведення, рекомендовані повідомлення про розгляд справи на 05.02.2019, 05.03.2019, 09.04.2019, 02.05.2019, 31.05.2019, 06.08.2019 та 04.09.2019 повернулись на адресу суду з відміткою про особисте вручення конверта адресату, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України, проти чого позивач в судовому засіданні не заперечив.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про час та місце його проведення. Рекомендовані повідомлення про розгляд справи на 05.02.2019, 05.03.2019, 09.04.2019, 02.05.2019, 31.05.2019, 06.08.2019 та 04.09.2019 повернулись на адресу суду з відміткою про особисте вручення конверта адресату. 21.05.2019 на адресу суду приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. на адресу суду надіслано клопотання, в якому остання просить розглянути справу в її відсутності та постановити рішення згідно чинного законодавства.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, зважаючи на те, що судом були застосовані всі можливі заходи, передбачені законом, для забезпечення доказів у справі і їх витребуванні, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Слід зазначити, що дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 76, ч.1, 2 ст.77, ч.2 ст. 78, ч.1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.6 ст. 81, ч.1 ст. 89 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження №57400710 від 10.10.2018, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. розглянуто заяву про примусове виконання виконавчого листа №8551, виданий 24.09.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. /а.с. 5/.

Відповідно до постанови звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 19.10.2018, у виконавчому провадженні ВП №57400710, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. звернено стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 /а.с. 6/.

05.12.2018 на адресу приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. позивачем надіслано листа про надання йому належним чином завірених копій документів, на підставі яких 24.09.2019 вчинено виконавчий напис №8551, а саме оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання, однак відповіді позивачем не отримано /а.с. 7/.

Ухвалою суду від 05.02.2019 в приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. витребувано копії всіх документів, поданих Публічним акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк», які були передумовою для вчинення нотаріального напису від 24.09.2018 р. №8551.

16.04.2019 на адресу суду приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. надіслано належним чином завірені копії документів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис 38551 від 24.09.2018, а саме:

- виконавчий напис від 24.09.2018 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., зареєстрований в реєстрі за №8551 /а.с 55/;

- статут ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» /а.с. 58-71/;

- витяг з наказу №749 ОС від 24.07.2015, довіреність, повний витяг з єдиного реєстру довіреностей та паспортні дані представника банку /а.с.72-76/;

- виписка з рахунку ОСОБА_1 із зазначенням суми заборгованості та строків дїї погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором 2278 /а.с. 78-79/;

- письмова вимога-повідомлення вих.№94 від 31.07.2018 та реєстр поштових відправлень /а.с.80-81/.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 , судом підлягають застосуванню наступні норми законодавства.

Статтею 18 ЦК України передбачено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом.

Згідно з пунктом 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, встановлено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Саме така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 10 жовтня 2018 року у справі № 405/1015/17.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 12-278гс18) зроблено висновок, що «вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Інформація про наявність у суді іншого позову стягувача до боржника чи боржника до стягувача сама по собі не є доказом недотримання умови щодо безспірності заборгованості. Якщо порушення Порядку вчинення нотаріальних дій, допущені нотаріусом при вчиненні виконавчого напису, не свідчать про недотримання умов вчинення виконавчого напису, передбачених статтею 88 Закону України «Про нотаріат», та не призвели до порушення гарантованих законом прав боржника або стягувача, вони не можуть слугувати підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню».

Згідно з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 04 березня 2015 року в справі № 6-27цс15, та обставина, що на час вчинення виконавчого напису в суді вже існував спір щодо розміру заборгованості за кредитним договором, спростовує висновок суду про безспірність заборгованості боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

З оспорюваного виконавчого напису вбачається, що при його вчиненні нотаріус не отримав від стягувача всі необхідні для вчинення виконавчого напису документи, а саме належним чином засвідчену виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Крім того, позивачем в судовому засіданні надано суду примірник позову ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка перебуває на розгляді у Стрийському міськрайонному суді Львівської області, що свідчить про те, що між сторонами є спірні правовідносини.

Зокрема з позовної заяви вбачається, що Банк просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість станом на 23.07.2019, тобто така включає в себе і період нарахування заборгованості, що зазначена у виконавчому написі від 24.09.2019. Окрім цього, з виконавчого напису нотаріуса від 24.09.2018 вбачається, що стягнення заборгованості проводиться за період з 19.09.2017 по 19.09.2018, а позивач стверджує, що здійснював погашення заборгованості в цей період.

Відтак, нотаріусом вчинено виконавчий напис без дотримання вимог чинного законодавства України, що регулює вчинення нотаріальних написів.

Враховуючи наведене та беручи до уваги те, що нотаріусом при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не було встановлено факту безспірності заборгованості та не отримано всіх передбачених законом для цього підтверджуючих документів, не з`ясовано, чи є співмірною вартість іпотечного майна із нарахованою банком на час вчинення виконавчого напису нотаріусом заборгованістю, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є підставними та підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 280 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати виконавчий напис від 24.09.2018, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною, зареєстрований в реєстрі за №8551 таким, що не підлягає виконанню.

Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд судового рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя В. Л. Бучківська

Повний текст рішення

виготовлено 09.09.2019