Справа № 638/9126/19
Провадження № 2/638/3686/19
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 вересня 2019 року м. Харків
Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Цвіра Д.М.,
секретаря судового засідання Панікарук В.В.,
представника позивача Назарової А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області про зняття арешту з майна, -
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити та відповідно до заяви, яку подала через канцелярію суду, проти розгляду справи в заочному порядку та ухвалення заочного рішення не заперечує.
Представник Шевченківського ВДВС м. Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся належним чином, причин неявки в судові засідання не повідомив, відзив на позов до суду не подано.
Згідно ч. 2 ст.43 ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідачів свідчить про їх небажання захищати свої процесуальні права.
Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов безпідставний та не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 4 ЦПК України, кожен має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ч. 2 ст. 30ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.
Відповідно до ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Статтею 41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.
Згідно з ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.
Згідно п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
Згідно зі ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що відповідно до завіреної представником позивача копії свідоцтва про право власності на житло від 03.08.1995р., реєстраційний номер НОМЕР_1 - АДРЕСА_2 , квартира, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_3 дійсно належить на праві спільної сумісної власності громадянам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .
В копії цього ж свідоцтва міститься штамп з інформацією, що 16.01.2009р. 1/5 частина квартири перейшла згідно свідоцтва про право на спадщину після ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 та 25.03.2010р. 1/5 частина квартири перейшла згідно свідоцтва про право на спадщину після ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 .
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна сформованої 27.03.2019 в розділі відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вказано підставою обтяження: постанова, б/н 15.04.2002, Відділ державної виконавчої служби Дзержинського р-ну, об`єкт обтяження: інше, частина квартири, адреса: АДРЕСА_3 , власник: ОСОБА_1 .
11.05.2019р. Шевченківський відділ державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області надав представнику ОСОБА_7 відповідь, відповідно до якої, 05.01.2017р. набрали чинності положення Закону України «Про виконавче провадження», якими передбачено припинення роботи автоматизованої системи Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень (ЄДРВП) та впроваджено запуск автоматизованої системи виконавчого провадження (АСВП). Зокрема відбувся запуск Єдиного реєстру боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження (АСВП) та створений з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників. До цього реєстру вносяться дані про громадян та компанії, які відповідно до рішень суду визнані боржниками і стосовно яких відкрито відповідне виконавче провадження.
До АСВП державні виконавці відділу перенесли всі незавершені виконавчі провадження станом на 05.01.2017 року. Всі виконавчі провадження, які завершені були до 05.01.2017, зберігаються в окремому спецрозділі, який є архівною складовою частиною АСВП та містить відомості про виконавчі провадження, зареєстровані до запровадження Системи, відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 20 травня 2003 року № 43/5«Про затвердження Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень».
Станом на 11.05.2019р. державні виконавці не мають доступу до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень.
Також повідомлено, що відповідно до Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженого наказом МЮУ 12.04.2012 року № 578/5, строк зберігання Журналу обліку виконавчих проваджень, переданих державному виконавцеві відділу становить 3 роки та документи після закінчення строку зберігання підлягають знищенню.Відповідно до порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, а саме п.п. 9.8, 9.10 строки зберігання виконавчих проваджень переданих до архіву становлять 3 роки та документи після закінчення строку зберігання підлягають знищенню.
Перевіркою автоматизованої системи виконавчого провадження, виконавчий документ про стягнення з ОСОБА_1 суми боргу, на виконанні у Шевченківському ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області не перебуває у зв`язку з вищевикладеним, зняти арешт, накладений відділом 12.09.2007 на частину квартири АДРЕСА_1 , право власності на частку в якій належить ОСОБА_1 , не вбачається можливим.
Отже, виходячи із змісту стати 59 Закону України « Про виконавче провадження», правом зняти арешт за виконавчим провадженням, яке не перебуває на виконанні відділу або відомості щодо якого відсутні у Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень та Автоматизованій системі виконавчого провадження, державний виконавець не наділений.
Як додатково пояснив представник позивача в судовому засіданні, що у позивача спільна часткова власність квартири АДРЕСА_1 , але доказів часткової власності суду не надано та суперечить інформації яка вказана в Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна сформованої 27.03.2019р., також представник позивача наголошував, що якщо відомостей в Автоматизованій системі виконавчого провадження не має, а виконавчою службою арешт не скасовано, то зважаючи на це, позивач змушений звернутися до суду.
Беручи до уваги те, що представник позивача в судовому засіданні зазначив, що її не відомо чи є позивач боржником у виконавчому провадженні згідно якого було накладено арешт на вище вказане майно, а також що доводи представника позивача ґрунтуються лише на припущеннях та на ненаданих суду письмових доказів суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог позивача, оскільки позовні вимоги не доведені.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 30, 81, 82, 223, 280 ЦПК України, ст. 391 ЦК України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд, -
В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області про зняття арешту з майна - відмовити.
Роз`яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення
Повний текст заочного рішення виготовлено 10.09.2019 року.
Суддя Д.М. Цвіра