Справа № 456/3560/19
Провадження № 2/456/1373/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2019 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бучківської В. Л. ,

при секретарі Березіній Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Нижньостинавської сільської ради Стрийського району Львівської області про встановлення факту проживання однією сім`єю на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за заповітом,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить встановити факт її спільного проживання однією сім`єю з спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини та визнати за нею право власності на спадщину, яка складається з житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Свої вимоги мотивує тим, що її мати ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня смерті вона була зареєстрована і проживала у житловому будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . За господарством її матері була закріплена земельна ділянка прощею 0,15 га, з них 0,006 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,09 для ведення особистого селянського господарства. На даній земельній ділянці розташований житловий будинок загальною площею 48,1 кв.м., житловою площею 38,7 кв.м. Зазначила, що 21 жовтня 1974 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 , однак сімейне життя з ним не склалося і 18 листопада 1993 року шлюб між ними було розірвано. Після розлучення з ОСОБА_3 вона поїхала на заробітки в Автономну Республіку Крим у м. Євпаторію. У 2005 році вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 , однак її мати ОСОБА_2 почала хворіти, тому вона змушена була весь час проводити біля матері та доглядати її. Звернула увагу, що вона постійно приїжджала до матері і по кілька місяців проживала з нею та своїми дітьми в с. Нижня Стинава Стрийського району Львівської області, а потім їхала в Крим на заробітки. 27 серпня 2003 року її мати ОСОБА_2 уклала на її користь заповіт, що посвідчений у Нижньостинавській сільській раді Стрийського району Львівської області. Зазначила, що після смерті матері вона провела ремонт у будинку, зокрема підвела газове постачання, обладнала кімнати газовими конвекторами, газовою плитою для приготування їжі. Зазначила, що 25.04.2019 вона звернулась до Стрийської державної нотаріальної кантори з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадщину після смерті матері ОСОБА_2 , але у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів їй було відмовлено у видачі такого. Встановлення факту родинних відносин та встановлення факту належності правовстановлюючих документів необхідне їй для оформлення спадщини.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 , будучи допитаною судом в якості свідка на підставі ст. 92 ЦПК України повідомила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її матір ОСОБА_2 27.08.2003 її мати склала заповіт на її користь, оскільки вона була єдиною дитиною. Зазначила, що перший шлюб вона уклала з ОСОБА_3 , однак він був розірваний 18.11.1993. Другий шлюб вона уклала з ОСОБА_4 , який також був розірваний в 2009 році. Звернула увагу, що вона проживала разом з матір`ю до дня її смерті в с. Нижня Стинава Стрийського району Львівської області, оскільки остання була інвалідом ІІ групи та їй необхідна була допомога по господарству. Зазначила, що на даний час вона проживає в будинку по АДРЕСА_1 .

Представник позивача ОСОБА_11 в судовому засіданні позов підтримала та просить його задоволити з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача Нижньостинавської сільської ради Стрийського району Львівської області Стаськів В.А. в судовому засіданні зазначив, що 27 серпня 2003 року у сільській раді дійсно був посвідчений заповіт, відповідно до якого ОСОБА_2 усе своє майно заповіла ОСОБА_1 . Звернув увагу, що позивач проживала до дня смерті разом з ОСОБА_2 .

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначила, що вона живе по сусідству з позивачем. Звернула увагу, що ОСОБА_2 була інвалідом, тому позивач змушена була за нею доглядати та допомагати. Позивач проживала разом зі своєю матір`ю до дня її смерті. Після смерті матері позивач поховала та поставила їй пам`ятник.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні зазначила, що вона живе по сусідству з позивачем. Звернула увагу, що ОСОБА_2 була хворою та потребувала допомоги, тому позивач змушена була за нею доглядати, а після смерті поховала її.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача ОСОБА_11 , представника відповідача Нижньостинавської сільської ради Стрийського району Львівської області Стаськів В.А., показання свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, зважаючи на те, що судом були застосовані всі можливі заходи, передбачені законом, для забезпечення доказів у справі і їх витребуванні, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи та на підставі пояснень сторін та показань свідків. Слід зазначити, що дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 76, ч.1, 2 ст.77, ч.2 ст. 78, ч.1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 6 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до копії паспорта серії НОМЕР_1 , такий видано Євпаторійським МВ ГУ МВС України в Криму 10 січня 2006 року на ім`я « ОСОБА_1 » /а.с. 6/.

Відповідно до копії свідоцтва про народження, виданого 23 лютого 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Стрийського району Стрийського міськрайонного управління юстиції, ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , батько ОСОБА_9 , мати ОСОБА_2 /а.с.9/.

Відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, виданого 24 квітня 2019 року Стрийським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб. Після державної реєстрації шлюбу прізвище « ОСОБА_1 » змінено на « ОСОБА_1 » /а.с19/.

Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 18 листопада 1993 року, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано, актовий запис за № 374 від 18 листопада 1993 року /а.с.11/.

Відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, виданого 24 квітня 2019 року Стрийським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб. Після державної реєстрації шлюбу прізвище « ОСОБА_1 » змінено на « ОСОБА_1 » /а.с.20/.

Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 16 жовтня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Євпаторійського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 362 від 16 жовтня 2009 року /а.с.10/.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Нижньо-Стинавською сільською радою Стрийського району Львівської області 27 січня 2006 року, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 2 /а.с.12/.

Відповідно до копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 21.06.2017 Львівською філією державного підприємства «Національні інформаційні системи», до спадкового реєстру внесено реєстраційний запис заповіту, посвідченого Нижньостинавською сільською радою Стрийського району 27.08.2003 /а.с.7/.

Відповідно до копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , такий виготовлено станом на 14 серпня 2019 року /а.с. 13-16/.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Нижньостинавської сільської ради Стрийського району Львівської області від 21.08.2019 за вих. № 442, ОСОБА_1 проживала разом із своєю матір`ю ОСОБА_2 до дня її смерті в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Станом на 2006 рік за господарством ОСОБА_2 була закріплена земельна ділянка площею 0,15 га, з них 0,06 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,09 га для ведення особистого селянського господарства, а також житловий будинок загальною площею 48,1 кв.м. /а.с. 17/.

Відповідно до копії довідки про технічну характеристику нерухомого майна від 06.08.2019, житловий будинок разом з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 має наступні характеристики: житловий будинок: «А-1», загальною площею 48,1 кв.м., житловою площею 38,7 кв.м.; вбиральня «Б-1», навіс «В-1», огорожа №1, огорожа «3, ворота №4, колодязь питний №5 /а.с. 18/.

Відповідно до копії довідки виконавчого комітету Нижньостинавської сільської ради Стрийського району Львівської області від 25.04.2019 за вих. № 200, ОСОБА_2 до дня смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) була зареєстрована та проживала разом з внуком ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 /а.с. 21/.

Відповідно до копії листа завідувача Стрийської державної нотаріальної контори Костур У.Т. від 25.04.2019 за вих. № 1203/02-14 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, оформлених належним чином, на житловий будинок разом з належними до нього господарськими спорудами в АДРЕСА_1 /а.с.22/.

Відповідно до копії свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого Виконавчим комітетом Стрийської районної ради народних депутатів Львівської області 31 жовтня 1988 року, жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташовано в АДРЕСА_1 належить на праві особистої власності гр. ОСОБА_2 . Свідоцтво видано на підставі рішення виконкому Стрийської районної ради народних депутатів № 224 від 15.09.1988 /а.с. 33/.

Відповідно до довідки Стрийського міжрайонного бюро технічної інвентаризації № 1985 від 17.10.2019 право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 зареєстровано станом на 31.12.2012 за гр. ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого 31.10.1988 виконкомом Стрийської районної Ради народних депутатів № 224 від 15.09.1988 та зареєстровано в реєстровій книзі № 1 за реєстровим № 232 /а.с. 35/.

Відповідно до витягу з погосподарської книги, виданого Нижньостинавською сільською радою Стрийського району Львівської області за вих. № 530 від 15.10.2019 житловий будинок по АДРЕСА_1 належав померлій ОСОБА_2 , згідно погосподарської книги № 1 за 2006-2010 роки /а.с.36/.

Відповідно до копії заповіту від 27.08.2003, посвідченого секретарем сільської ради ОСОБА_1 С.П., ОСОБА_2 . заповіла все своє майно ОСОБА_1 /а.с. 21/.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 , судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

За вказаних обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що в судовому засіданні знайшли підтвердження обставини, на які посилається позивач та встановлено, що ОСОБА_1 спільно проживала однією сім`єю з спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини, тому підлягає до задоволення вимога позивача щодо встановлення факту спільного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем.

На підставі зібраних у справі доказів суд приходить до висновку, що слід встановити факт, що ОСОБА_1 спільно проживала однією сім`єю з спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини.

Окрім цього, підлягає до задоволення вимога позивача про визнання за нею права власності на спадкове майно, а саме житловий будинок та належні до нього господарські будівлі та споруди по АДРЕСА_1 зважаючи на наступне.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.1 ст. 1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст. 1221 ЦК України).

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Як передбачено статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Пленум Верховного Суду України у п.23 Постанови № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що житловий будинок по АДРЕСА_1 , з приналежними до нього будівлями та спорудами належав ОСОБА_2 , на праві особистої власності, що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок від 31.10.1988, виданого виконкомом Стрийської районної ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Стрийської районної Ради народних депутатів №224 від 15.09.1988. Всі правовстановлюючі документи на житловий будинок та господарські будівлі видані на ім`я ОСОБА_2 . Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , позивач не оформила спадщину та відповідно у неї не було свідоцтва про право власності на будинок по АДРЕСА_1 , хоча фактично успадкувала майно своєї матері ОСОБА_2 , оскільки проживала з нею до дня її смерті. 27.08.2003 ОСОБА_2 уклала заповіт, яким заповіла позивачу усе своє майно. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла та після її смерті позивач звернулась до Стрийської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за заповітом, однак їй було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок.

Окрім цього, 14.08.2019 на ім`я позивача ОСОБА_1 виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Слід зазначити, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Проаналізувавши обставини справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки, позивач є спадкоємцем за заповітом, однак не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину через відмову нотаріуса у видачі свідоцтва у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні встановлено, що спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_2 є позивач ОСОБА_1 , згідно заповіту від 27.08.2003, посвідченого секретарем Нижньостинавської сільської ради Стрийського району Львівської області Гнитишин С.П.

У зв`язку з відсутністю іншого способу щодо визнання права власності на житловий будинок та враховуючи, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом у нотаріальному порядку, тому за нею слід визнати право власності на житловий будинок з прилеглими до нього господарськими будівлями та спорудами, що за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: житловий будинок «А-1», загальною площею 48,1 кв.м., житловою площею 38,7 кв. м.; вбиральню «Б-1», навіс «В-1», огорожу №1, огорожу «3, ворота №4, колодязь питний №5, що за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 259, 264, 265, 273, 293, 315, 319 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Встановити юридичний факт про те, що ОСОБА_1 спільно проживала однією сім`єю з спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок: «А-1», загальною площею 48,1 кв.м., житловою площею 38,7 кв. м.; вбиральню «Б-1», навіс «В-1», огорожу №1, огорожу «3, ворота №4, колодязь питний №5, що за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення

виготовлено 24.12.2019

Суддя В. Л. Бучківська