Справа № 657/2332/18
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.02.2019 року Каланчацький районний суд Херсонської області
в складі головуючого судді Скригун В.В.,
за участю секретаря Березницької Т.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Каланчак цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить визнати відповідачів ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, що розташоване в смт. Мирне Каланчацького району Херсонської області по вул. 295 Херсонської стрілкової дивізії № 25.
Мотивуючи свої вимоги, позивач вказує, є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в смт. Мирне Каланчацького району Херсонської області по вул. 295 Херсонської стрілкової дивізії № 25, що підтверджується свідоцтвом про право власності № 8 від 07 лютого 1997 року. У належному йому будинку, як мешканці зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які не є членами його сім»ї. Однак, з у зазначеному будинку відповідачі фактично не проживають з 2013 року. Зняти з реєстрації відповідачів не має можливості в зв»язку з їх перебуванням за межами області. За таких обставин він змушений звернутися до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 03 грудня 2018 року прийнято справу до провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 04 лютого 2019 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з»явився, надав суду заяву про підтримання позову та розгляд справи за його відсутності.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з»явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. У встановлений судом строк відзиву на позов не подали. Суд вважає, що, оскільки судочинство здійснюється на засадах змагальності і неявкою до суду незалежно від причин відповідачі фактично відмовилися надавати докази на захист своїх прав у суді, в зв'язку із чим суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів у їх відсутності оскільки, в справі є достатньо матеріалів та доказів для розгляду спору та постановлення рішення у відповідності до ст. 280 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, докази, надані позивачем, приходить до висновку про наявність підстав щодо задоволення позову, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в смт. Мирне Каланчацького району Херсонської області по вул. 295 Херсонської стрілкової дивізії № 25, що підтверджується свідоцтвом про право власності № 8 від 07 лютого 1997 року. Як власник зазначеного житлового будинку, позивача визнано і в домовій книзі.
Згідно копії домової книги у належному позивачу будинку зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3.
Однак, відповідно до акту обстеження Мирненської селищної ради від 01 жовтня 2018 року відповідач ОСОБА_2 у належному позивачу будинку не проживає з 2013 року, а відповідач ОСОБА_3, не проживала взагалі.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.
Виходячи з положень статей 16, 391, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.
У п.33 постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" роз'яснено, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
З зібраних в судовому засіданні доказів, зокрема, акту обстеження та домової книги вбачається, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані, однак більше року фактично не проживають у належному позивачу будинку, чим чинять власнику перешкоди в користуванні житлом.
Статтями 71, 72 ЖК визначено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які в силу положень ст.64 Житлового Кодексу України не є членами сім»ї позивача, і з 2013 року не проживають у належному позивачу будинку, втратили право користування житловим будинком, який розташований за адресою: смт. Мирне Каланчацького району Херсонської області по вул. 295 Херсонської стрілкової дивізії № 25, тому позов підлягає задоволенню.
Наслідком визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, у відповідності до положень Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні є автоматичне зняття відповідача з реєстрації відповідним повноважним органом. Оскільки відповідно до ст. 7 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання проводиться протягом 7 днів на підставі заяви особи або остаточного рішення суду зокрема про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши до органу реєстрації судове рішення про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Керуючись п. 33 постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", ст.ст. 247, 259, 263, 264, 265, 268, 280, 282, 284 ЦПК України, ст. ст. 16, 319, 321, 391, 386 ЦК України, 71, 72 ЖК України, ст. 7 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, що розташоване в смт. Мирне Каланчацького району Херсонської області по вул. 295 Херсонської стрілкової дивізії № 25.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його складання апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянути судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, зазначених вище, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_4 дивізії № 25.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 дивізії № 25.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 дивізії № 25.

Суддя: Скригун В. В.