Справа № 310/1802/19
РІШЕННЯ

Іменем України

06 червня 2019 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Стручкової Л.І.,

за участі: секретаря судового засідання Вакал Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в комплексі будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування позову вказує на те, що вона є власником житлових будівель і споруд розташованих за вказаною адресою на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду №2-5235-2009 від 25.11.2009 року. З 2011 року вона разом з своїм, на той час неповнолітнім, сином ОСОБА_2 стала постійно проживати за вказаною адресою. Проте з 2015 року ОСОБА_2 почав проживати за адресою: АДРЕСА_2 , однією сім`єю з бабусею ОСОБА_3 , 1941 року народження, через вік та стан здоров`я останньої. На теперішній час вона має намір розпорядитись власністю, проте реєстрація її сина в належному їй домоволодінні чинить певні перепони. В добровільному порядку ОСОБА_2 з місця реєстрації не знявся, повідомив, що на теперішній час у нього немає часу. Посилаючись на ст.ст.319, 383, 405 ЦК України, просить визнати відповідача такими, що втратив право користування житловим приміщенням.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримують, просять задовольнити (а.с.16, 38).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує (а.с.35-37).

Суд на підставі ст.223 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутність зазначених осіб.

У зв`язку з неявкою сторін у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, на підставі ст.ст.247, 279 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, докази у їх сукупності, суд встановив таке.

ОСОБА_1 є власником комплексу будівель і споруд, які знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області №2-5235/2009 від 25.11.2009 року, яке набрало чинності 08.12.2009 року (а.с.6-7, 13).

Згідно довідки вуличного комітету №2 від 06.03.2019 року видано ОСОБА_1 , її син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно зареєстрований в АДРЕСА_3 , але не мешкає з 2015 року. Довідка складена в присутності двох свідків (а.с.14).

За даними ГУ УДМС України в Запорізькій області місце проживання ОСОБА_2 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , з 2014 року (а.с.22).

Позивач вказує на те, що відповідач в спірному житлі більше одного року не проживає. Вона має намір розпорядитись власністю (а.с.15а), проте реєстрація її сина в належному їй комплексі будівель і споруд чинить певні перепони. Відповідач викладені в позові обставини визнав (а.с.37).

Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 2 ст.386 ЦК України встановлено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Статтею 156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до ст.405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач більше одного року без поважних причин в житловому приміщенні комплексу будівель і споруд, що належить позивачу не проживає. Іншої домовленості між відповідачем та позивачем щодо користування житлом судом не встановлено.

З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що є усі правові підстави, визначені ч.2 ст.405 ЦК України, для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.405 ЦК України, ст.ст.12, 13, 19, 77-79, 81, 82, 141, 206, 223, 258, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , ( АДРЕСА_4 ) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ( АДРЕСА_4 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасники справи, яким повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення їм повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення буде складено протягом десяти днів.

Суддя Бердянського міськрайонного суду

Запорізької області Л. І. Стручкова