Справа № 740/2355/19
Провадження № 2/740/942/19
У х в а л а
про залишення позовної заяви без руху
24 травня 2019 року м.Ніжин
Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Ковальова Т.Г., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,
Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .
Відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України суддя після одержання позовної заяви у тому числі з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 175, 177 вказаного Кодексу.
Вивчивши позовну заяву та додані документи, вважаю, що позовну заяву необхідно залишити без руху з наступних підстав.
Відповідно до п.4, 5 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема: спосіб захисту прав або інтересів, передбачений законом, або інший спосіб захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.
В роз`ясненнях, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України N 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.
Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб.
Позивач у своєму позові посилається на ст. 71 ЖК України, яка надає підстави для визнання особи в судовому порядку такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Так, Пленум Верховного Суду України у постанові «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 року №2, вказав, що реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальну житлову фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст.71 ЖК УРСР), членів сімї власника жилого приміщення протягом року (ст.405 ЦК України). Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили права користування ним.
При цьому, передбачені ст.71 ЖК України та ст.405 ЦК України підстави для визнання особи втратившою право користування житлом є різними.
Так, відповідно ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, а відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ в п.34 постанови №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» вказав, що оскільки право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла.
Таким чином, ст. 71 ЖК України регулює житлові відносини щодо користування житлом наймачем або членами його сімї, а ст. 405 ЦК України регулює житлові відносини членів сімї власника житла, які проживають разом з ним та мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Враховуючи вищевикладене, позивачу необхідно уточнити вимоги позовної заяви, з посиланням на відповідні обставини та докази, визначивши правові підстави для визнання особи такою, що втратила право користування житлом, зазначивши статус відповідача відповідно до ст.71 ЖК України, чи є він наймачем або членом сім*ї наймача, чи укладався із ним договір оренди (найму) у встановленому законом порядку.
Крім того, в позовній заяві позивач ОСОБА_1 зазначає, що вона є власником спірної квартири та посилається на договір купівлі продажу квартири, в якому прізвище зазначено « ОСОБА_3 », при цьому не надає документ про зміну прізвища із « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 ».
За таких обставин, позовну заяву відповідно до ст.185 ЦПК України необхідно залишити без руху, про що повідомити позивача і надати строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання даної ухвали. ху, про що повідомити позивача і надати строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання даної ухвали.
Керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України, суддя
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом залишити без руху, про що повідомити позивача і надати строк для усунення викладених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання даної ухвали.
У разі усунення недоліків у встановлений строк позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Ухвала негайно набирає законної сили і не може бути оскаржена у апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Суддя Ковальова Т.Г.