Справа № 212/2143/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Борис О.Н., за участю секретаря судового засідання Деменко А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу № 212/2143/18, 2/212/11/19 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, третя особа Покровський відділ державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та скасування виконавчого напису,

встановив:

04 квітня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом, який згодом уточнила, до ПАТ КБ «Приватбанк» (далі Відповідач 1, Банк), приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 (далі Відповідач 2), третя особа Покровський відділ державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області (далі третя особа, Покровський ВДВС), в якому просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 від 08.07.2017, зареєстрованим у реєстрі № 6362, яким стягнута з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» не сплачена в строк за Кредитним договором № КRХRRХ09170306 від 15.10.2007 (далі - Кредитний договір) заборгованість в сумі 112517,55 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту 7226,58 грн., заборгованості за відсотками 232,25 грн., заборгованості з комісії 2004,84 грн., пені 97219,71 грн., заборгованості по штрафам (фіксована частина) 500,00 грн., заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості) 5334,17 грн. та скасувати зазначений виконавчий напис.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 20 серпня 2008 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області винесено судовий наказ №2н-2072-2008, яким з неї було стягнуто на користь ЗАТ КБ «Приватбанк» заборгованість в розмірі 7884,22 грн. На підставі даного судового наказу 26.01.2009 державним виконавцем Жовтневого ВДВС КМУЮ було відкрито виконавче провадження. 08.07.2017 приватний нотаріус ОСОБА_2 вчинив виконавчий напис про стягнення з неї на користь Відповідача 1 невиплачену в строк відповідно до умов Кредитного договору та розрахунку заборгованість за договором станом на 06.06.2017 грошових коштів у сумі 112517,55 грн. за період з 15.10.2007 по 06.06.2017. Вважає даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки його вчинено з порушенням норм ЗУ «Про нотаріат», а саме, вчинений за відсутності всіх необхідних документів, визначених законом, не підтверджено факт безспірності заборгованості. Крім того, стягнення за виконавчим написом вчинене поза межами строку позовної давності, що суперечить вимогам чинного законодавства про вчинення виконавчих написів стосовно безспірних вимог, що є грубим порушенням чинного законодавства та стало підставою звернення до суду.

Ухвалою суду 17 травня 2018 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження із проведенням підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду 26 липня 2018 року клопотання ОСОБА_1 задоволено та витребувані у приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 належним чином завірені документи на підставі яких було вчинено виконавчий напис та оригінал або належним чином завірену копію виконавчого напису; у ПАТ КБ «Приватбанк» належним чином завірені копії документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис.

Ухвалою суду 26 липня 2018 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду.

21 грудня 2018 року на адресу суду надійшов відзив АТ КБ «Приватбанк» на позовну заяву ОСОБА_1, в якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що позовна заява подана безпідставно та обставини, які зазначені у ній у жодному разі не є підставою для скасування виконавчого напису. У відзиві вказує на те, що позивач не оспорює наявність заборгованості перед банком або наявність боргу в меншому розмірі, не надає жодних підтверджень виконання своїх обовязків, тобто не спростовує, а ні факту заборгованості перед Банком , а ні розміру боргу зазначеного у виконавчому написі. Крім того, Банком надані всі необхідні документи для отримання виконавчого напису нотаріусу.

В судове засідання позивач та його представник не зявилися, в наданій суду письмовій заяві представник позивача ОСОБА_4 просив розглянути справу за їх відсутності, підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяв про розгляд або відкладення розгляду справи не надав, у відзиві просив розглянути справу у його відсутність.

Відповідач, приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, у судове засіданні не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надіслав до суду заяву в якій просив розглянути справу у його відсутність.

Представник третьої особи Покровського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області до суду не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення або розгляд справи за його відсутності не надавав.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

З матеріалів справи вбачається, що 20 серпня 2008 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області винесено судовий наказ №2н-2072-2008, яким з ОСОБА_1 стягнута на користь закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість по договору в розмірі 7884,22 грн. (а.с.10).

26 січня 2009 року державним виконавцем Кислою Д.Д. Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції відкрито виконавче провадження з виконання судового наказу №2-2072 від 20.08.2008 виданого Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з ОСОБА_1 на користь КБ «Приватбанк» боргу 7924,72 грн., що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження (а.с. 11,37).

08.07.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 6362, яким стягнута з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ ПриватБанк заборгованість за кредитним договором № КRХRRХ09170306 від 15.10.2007 в сумі 112517,55 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту 7226,58 грн., заборгованості за відсотками 232,25 грн., заборгованості з комісії 2004,84 грн., пені 97219,71 грн., заборгованості по штрафам (фіксована частина) 500,00 грн., заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості) 5334,17 грн. Стягнення заборгованості за кредитом здійснюється за період з 15.10.2007 року по 06.06.2017 року(а.с.35).

Відповідно до п.п. 2.1, 2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 р. № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 р. за № 282/20595 (далі - Порядок) встановлено, що для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

За змістом п.п. 3.1, 3.2 глави 16 вказаного Порядку, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.99 № 1172.

Згідно вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року; якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред'явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання.

Згідно з пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі Перелік), для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

При цьому, дії нотаріуса при вчиненні виконавчого напису мають бути спрямовані на перевірку безспірності заборгованості.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обовязків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Метою вчинення виконавчого напису є надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобовязання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. При цьому, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обовязкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України Про виконавче провадження). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі факт (подання стягувачем відповідних документів) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Отже, в основі вчинення вищевказаної нотаріальної дії лежить факт безспірності наявної у боржника заборгованості.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на момент вчинення спірного виконавчого напису існували підстави, які свідчили про відсутність ознак безспірності заборгованості за кредитними правовідносинами, що виникли між сторонами, оскільки боржник притягнений до декількох видів відповідальності за одне і те ж правопорушення, про що свідчить стягнення комісії, пені та штрафу, стягнення боргу за договором судовим наказом Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.08.2008, та вказаний напис нотаріуса вчинений поза межами строків позовної давності, а тому виконавчий напис нотаріуса було вчинено у порушення вимог ЗУ Про нотаріат, оскільки за ним була стягнута заборгованість за кредитним договором, яка розрахована поза межами річного строку позовної давності для вимог щодо стягнення заборгованості за пенею, штрафами та комісією, вимога до боржника не була безспірною, у звязку з чим у нотаріуса були відсутні підстави для вчинення спірного виконавчого напису.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи представником Відповідача 1 нотаріусу, замість засвідченої виписки з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, відповідачем було пред'явлено розрахунок заборгованості (а.с.90,91).

Проте вказані документи не є тотожними та не замінюють один одного, що дає підстави суду зробити висновок про те, що наданий відповідачем розрахунок заборгованості, з огляду на вимоги пункту 2 Переліку, не є документом, який посвідчує безспірність визначеної суми боргу.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності та взаємного звязку, встановивши, що на момент вчинення спірного виконавчого напису нотаріусом існували підстави, які свідчили про відсутність ознак безспірності заборгованості за кредитними правовідносинами, що виникли між сторонами, оскільки боржник притягнений до декількох видів відповідальності за одне і те ж правопорушення та вказаний напис нотаріуса вчинений поза межами строків позовної давності, суд вважає, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису вказана Банком заборгованість не була безспірною, що свідчить про доведеність позовних вимог в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Що стосується позовних вимог щодо скасування спірного виконавчого напису, суд приходить до висновку про відмову в їх задоволенні, виходячи з такого. Виконавчий напис не є правочином. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження та примусового виконання рішень інших органів. Відповідно до зазначеного Закону одним із виконавчих документів є виконавчий напис нотаріуса, який підлягає примусовому виконанню державною виконавчою службою.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису є окремим, самостійним способом захисту цивільних прав серед інших способів захисту цивільних прав та інтересів, визначених главою 3 розділу 1 ЦК.

Отже, виконавчий напис у розумінні ЦК може бути визнаний лише таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином позивач може захищати свої права шляхом предявлення вимог, зокрема, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню (повністю або частково).

На підставі ст. 141 ЦПК України з публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст. ст. 50,87,88 Закону України «Про нотаріат», ст. ст. 10, 12, 77-82, 89, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 Олександрівни до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, третя особа Покровський відділ державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та скасування виконавчого напису, задовольнити частково.

Визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 від 08.07.2017, зареєстрованим у реєстрі № 6362, яким стягнута з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» не сплачена в строк за Кредитним договором № КRХRRХ09170306 від 15.10.2007 заборгованість за період з 15.10.2007 по 06.06.2017 в сумі 112517,55 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту 7226,58 грн., заборгованості за відсотками 232,25 грн., заборгованості з комісії 2004,84 грн., пені 97219,71 грн., заборгованості по штрафам (фіксована частина) 500,00 грн., заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості) 5334,17 грн. таким, що не підлягає виконанню.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на користь держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Позивач: ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач: Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, .

Відповідач: Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, свідоцтво №5529, адреса: м. Чернігів, пр. Миру, 55.

Третя особа: Покровський відділ державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, код юридичної особи 34701324, адреса: м. Кривий Ріг, вул. Ватутіна,37-в.

Повне судове рішення складено та підписано 21 лютого 2019 року.

Суддя: О. Н. Борис