2/465/532/19
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

10.04.2019 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Ванівського Ю.М.

при секретарі Школьніковій К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом Львівського комунального підприємства «Затишне» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,-

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги.

В обґрунтування позовних вимог покликаються на те, що на обслуговуванні ЛКП "Затишне" знаходиться будинок № 11 на вул. Н. Левицького у м. Львові.

Крім того, згідно Розпорядження Франківської районної адміністрації ЛМР №1568 від 30.11.2001 р. ЛКП «Затишне» є балансоутримувачем вищевказаного будинку.

Оскільки відповідачі не в повному обсязі проводять оплату за отримані житлово-комунальні послуги, у них утворилася заборгованість у розмірі 11937, 72 грн.

У зв`язку із тим, що відповідачі протягом усього строку періодично оплачували комунальні послуги, позивач вважає, що саме це є підставою для поновлення позовної давності в силу ст. 264 ЦК України.

На підставі вищевикладеного, просить позов задоволити.

19 березня 2018 року на адресу суду надійшла заява від представника позивача про уточнення позовних вимог, яка мотивована тим, що один із відповідачів, а саме ОСОБА_2 померла, у зв`язку із тим просить стягнути заборгованість за житлово-комунальні послуги та судові витрати із ОСОБА_1

В судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав на адресу суду заяву про слухання справи у його відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задоволити. Проти заочного рішення не заперечив.

Відповідач в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання та відсутність заперечень представника позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ч. 4 ст.223, ст.280 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.

З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

Згідно із ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується наявною у матеріалах справи довідкою №1222 від 25.07.2017 р., виданою ЛКП «Затишне».

Зазначений будинок знаходиться на балансі в ЛКП "Затишне" відповідно до розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради №1568 від 30.11.2001 р..

Станом на 02.08.2017 р. заборгованість за надані послуги за утримання будинку та прибудинкової території, а також холодної води, ЛКП "Затишне" відповідачу утворився борг в сумі 11 937,72 грн.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

У відповідності до п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому законом порядку тарифами.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги.

Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що балансоутримувачем будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд є власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 64, 67, 68 ЖК України та п.5 ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ст. 19 Закону України "Про теплопостачання", Постанови КМУ від 21 липня 2005р. №630 "Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Однак, як встановлено судом, відповідач отримавши послуги від виконання обов`язку по оплаті наданих послуг ухилилися та допустили утворення заборгованості.

Судом також встановлено, що договір між позивачем та відповідачами не укладався.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Статтею 20 Закону «Про житлово-комунальні послуги», передбачено право споживача на отримання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору.

Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 8 жовтня 1992 р., встановлено, що наймачі квартири зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути і їх виконавцем.

Однак, відповідно до п.1 ч.3 ст. 20 цього Закону споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Згідно п.3 ч.2 ст. 21 Закону виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Таким чином, законодавством передбачений двосторонній обов`язок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. А тому відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення відповідачів, як споживачів від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічна позиція міститься у висновку Верховного суду України викладеним у постанові від 30.10.2013 р. по справі 6-59цс13, про те що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Представником позивача в позовні заяві вказано про поновлення строку позовної давності, котре він мотивує тим, що відповідач частково оплачував надані комунальні послуги, тим самим визнавав наявність своєї заборгованості.

Цивільним кодексом України визначено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 Цивільного кодексу України, встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Статтями 264 Цивільного кодексу України визначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Враховуючи вищенаведені обставини суд приходить до висновку, що наявні достатні підстави для переривання перебігу строків позовної давності.

На підставі зазначеного, дослідивши матеріали справи, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку, щодо необхідності задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 11 937,72 грн. за утримання будинку та прибудинкової території, а також холодної води.

Відповідно до ст.141 ЦПК України,стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Судом встановлено, що позивач при поданні позовної заяви до суду не сплачував судового збору, однак подав клопотання про відтермінування сплати судового збору до ухвалення рішення по суті.

А тому, суд приходить до висновку, про те, що в задоволенні позовної вимоги щодо стягнення судового збору з відповідача на користь позивача слід відмовити.

Керуючись ст. ст.ст.12,13,80,89,141, 223,258,259, 263-265,268,280,281 ЦПК України,суд,-

в и р і ш и в :

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Львівського комунального підприємства "Затишне"(79013, м. Львів, вул. Котляревського, 37б, ЗКПО 22380285, МФО 325796 , р/ НОМЕР_1 , ФЛО УПР АТ «Ощадний Банк» заборгованість у розмірі 11 937,72 грн. за фактично надані житлово-комунальні послуги.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 судові витрати в розмірі 1600 грн. в дохід держави.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили,якщо протягом строків,встановлених ЦПК України,не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга,або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду.

Позивач: Львівське комунальне підприємство "Затишне"(79013, м. Львів, вул. Котляревського, 37б, ЗКПО 22380285, МФО 325796 , р/ НОМЕР_1 , ФЛО УПР АТ «Ощадний Банк», яке розташоване за адресою: м. Львів, вул. Котляревського, 37 б, м. Львів.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 а.

Суддя Ванівський Ю.М.