Провадження № 2/761/2557/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Шлапаковій А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду м. Києва 09.10.2018 року надійшла вказана позовна заява.

В позовній заяві позивач просить: стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором (анкетою-заявою) від 09.01.2013 року в сумі 11201,36 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі договору (анкети-заяви) від 09.01.2013 року, укладеного між позивачем та ОСОБА_2 , останній було надано кредит у розмірі 15100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Як зазначає позивач, з його боку були виконані умови договору та перераховані кошти, а ОСОБА_2 їх отримала. Але, оскільки свої зобов`язання за кредитним договором порушила та кошти згідно умов договору не повернула, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

При цьому, позивач зазначає, що оскільки ОСОБА_2 , з якою було укладено договір у вигляді анкети-заяви, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла, заявником було здійснено запит до нотаріальної контори, після якого відповідачем у справі було зазначено ОСОБА_1 , як спадкоємця померлої особи, з тих підстав, що останній є зареєстрований за одною адресою з ОСОБА_2 , а тому оскільки ОСОБА_1 , у встановлений законом строк не звернувся до нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини, при цьому, як стверджує позивач, постійно проживав із ОСОБА_2 - він є її спадкоємцем, а, отже, прийняв на себе зобов`язання за спірним кредитним договором.

А тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, яка утворилась станом на 13.04.2016 року по кредитному договору в розмірі: 4269,13 грн. - тіло кредиту, 6632,23 грн. - нараховані проценти за користування кредитом, 300,00 грн. - пеня, а всього заборгованість становить 11201,36 грн.

В судове засідання представник позивача не з`явився направив на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив.

А тому у відповідності до положень статті 223 ЦПК України суд ухвалив про подальше слухання справи у відсутність сторін.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 09.01.2013 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (далі - Банк) та ОСОБА_2 (далі - Позичальник) було укладено кредитний договір у вигляді Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. За даною заявою Банк надав Позичальнику кредит у сумі 15 100,00 грн., які перераховувались у вигляді кредитного ліміту на картку, а позичальник зобов`язувався повернути отримані кошти.

Дана заява, що фактично є кредитним договором підписана ОСОБА_2 , що підтверджує те, що вона погодилася на умови, викладені в заяві. Крім того в заяві зазначено, що ОСОБА_2ознайомилася і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані в письмовому вигляді для ознайомлення. Також зазначено, що Позичальник своїм підписом підтверджує факт отримання повної інформації про умови кредитування в ПриватБанку.

Крім того, як вбачається, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 - померла, що підтверджується відповідною копією свідоцтва про смерть.

При цьому, у відповідь на претензію Банку від 29.11.2016 року, листом Першої Київської державної нотаріальної контори ГТУЮ в м. Києві від 09.12.2016 року № 10589/01-16, було повідомлено, що спадкова справа після смерті Позичальника не заводилась, а матеріали претензії повернуто на адресу Банку.

При цьому, як вбачається з листа Першої Київської державної нотаріальної контори ГТУЮ в м. Києві від 13.02.2019 року № 1496/01-16, який був наданий на запит суду, спадкова справа відносно померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 - не заводилась.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Крім того, ч. 2 ст. 1281 ЦК України передбачено, що кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину (ч. 3 ст. 1281 ЦК України).

Стаття 1282 ЦК України визначає, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Як встановлено судом, позивач в даному випадку зазначив відповідачем ОСОБА_1 , як особу, яка постійно проживала із померлим Позичальником , при цьому зазначаючи, що останній вважається її спадкоємцем, оскільки в межах шестимісячного строку, визначеним положеннями ЦК України, останній не звернувся до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини, а отже вважається, що в даному випадку він є спадкоємцем, який має прийняти на себе зобов`язання за кредитним договором від 09.01.2013 року.

Проте, як вбачається із копії паспорту відповідача ОСОБА_1 - він є зареєстрованим у встановленому законом порядку за адресою: АДРЕСА_1 , так як і ОСОБА_2 , проте суду не надано доказів, що ОСОБА_1 дійсно постійно проживав із померлою особою, при цьому, із наданої відповіді нотаріуса, вбачається, що спадкова справа не відкривалась, а отже особа не зверталась із заявою про її прийняття та не прийняла її, а тому в даному випадку суду не доведено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем померлого Позичальника , який прийняв спадщину.

Отже, оскільки відповідач в даному випадку не є спадкоємцем померлої особи, з якою було укладено спірний кредитний договір, при цьому належних та допустимих доказів на підтвердження прийняття спадкового майна не надано, суд вважає, що ОСОБА_1 - не є особою, з якої як з спадкоємця підлягає до стягнення заборгованість за кредитними зобов`язаннями ОСОБА_2 та приходить висновку про відмову у задоволенні даного позову.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.1268, 1270, 1281, 1282 ЦК України, ст.ст.77-81, 263, 265, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити в позові Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н.Г. Притула