У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" травня 2019 р. суддя Білоцерківський міськрайонний суд Київської області Бондаренко О. В. розглянувши заяву ОСОБА_1 , про скасування судового наказу у справі №357/14004/16-ц за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода», про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги з водопостачання та водовідведення,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду з даною заявою 06.05.2019 року, в якій просив скасувати судовий наказ №357/14004/16-ц від 06.01.2017 року, у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода», про стягнення з нього заборгованості за надані комунальні послуги з водопостачання та водовідведення та судових витрат, мотивуючи тим, що 18 квітня 2019 року під час проведення розрахунку карткою через термінал банку йому було відмовлено в здійсненні розрахунку і того ж дня він звернувся до відділення банку з метою з`ясування причини блокування карткового рахунку. 19.04.2019 року, він, звернувся до Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області. Копію судового наказу йому судом не направлялось, а тому він не мав можливості його своєчасно оскаржити і в такий спосіб захистити права, як боржника. З даним судовим наказом не погоджується в повному обсязі з наступних підстав. В заяві про видачу судового наказу заявник посилається на норми ст. ст. 13, 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги», ст.68 ЖК України. З наданих матеріалів справи не вбачається його обов`язку, щодо сплати коштів за надані послуги, відсутній договір про надання послуг щодо споживання централізованого постачання холодної та гарячої води. Також, враховуючи, що він не отримував копії судового наказу, то з цього випливає, що строк на оскарження не відліковується від дати видачі судового наказу. Ознайомившись з матеріалами справи, стало відомо, що в матеріалах справи зазначено адресу: Ш АДРЕСА_1 , та повідомлення про повернення поштового відправлення, адресовано теж на адресу Ш АДРЕСА_1 . Однак, він, з 01.12.2016 року по теперішній час зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Так як судовий наказ був виданий 06.01.2017 року, та й досі так і не направлявся йому, він вважає, що це є підставою, для визнання цих обставин поважними для поновлення строків на оскарження судового наказу. Що стосується заявлених вимог, то з ними він, також, не може погодитись, враховуючи, що він на момент видачі судового наказу не був зареєстрованим в квартирі по АДРЕСА_1 , та не був співвласником/власником квартири, а власником квартири є: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується договором про припинення права на аліменти на квартиру, від 14.12.2016 року. 27 грудня 2016 року після переоформлення власної частки в квартирі, він направив до ТОВ «Білоцерківвода», заяву в якій повідомив про переоформлення частки, та повідомив про необхідність переукладення договорів по наданню послуги з ОСОБА_2 .. 05.01.2017 року він отримав відповідь від ТОВ «Білоцерківвода», що заява розглянута, та буде взята до відома і використана в роботі. Але, натомість, ТОВ «Білоцерківвода» не взяли до уваги ці обставини та 10.08.2017 року звернулися із заявою про примусове стягнення до Білоцерківського міського відділу ДВС. Також судом не враховано обставин, щодо відсутності договору про надання послуг, де чітко прописані права та обов`язки сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення заяви боржника та скасування судового наказу, виходячи з наступного.

Заява про скасування судового наказу відповідає вимогам ст. 170 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.01.2017 року Білоцерківським міськрайонним судом, на підставі заяви стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані комунальні послуги з водопостачання та водовідведення в розмірі 5 423,37 грн. та судовий збір в розмірі 689,00 грн.( а.с. 3,30).

Згідно переліку сум по особовому рахунку НОМЕР_1 відкритому на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 6) вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.11.2013 року по 01.11.2016 року рахується заборгованість в розмірі 5 423,37 грн..

Однак, з документів доданих до заяви вбачається, що на момент винесення судового наказу ОСОБА_1 не був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта заявника, а власником вищезазначеної квартири є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується договором про припинення права на аліменти на квартиру, від 14.12.2016 року.

Відповідно до ст. 105 ЦПК України (в редакції чинній на момент ухвалення судового наказу) божник має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його перегляд.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому ст. 444 цього Кодексу.

Так, згідно з п.3 ч.1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Як роз`яснено в п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року за № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Крім того, мають враховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником; із доданих документів вбачається пропуск позовної давності, то така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто, в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, а тому відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.

Таким чином, заява про скасування судового наказу від 06.01.2017 року є обґрунтованою підставою для скасування судового наказу.

Дослідивши матеріали справи та матеріали додані до заяви, суд прийшов до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 , про скасування судового наказу, оскільки з даних матеріалів вбачається, що між сторонами існує спір з приводу нарахування та оплати послуг з водопостачання та водовідведення, який підлягає розгляду судом у спрощеному позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

Керуючись ч. 3 ст. 171 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Заяву задовольнити.

Судовий наказ Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06.01.2017 року у справі №357/14004/16-ц за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода», про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані комунальні послуги з водопостачання та водовідведення скасувати, роз`яснивши Товариству з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода», його право звернутись до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяО. В. Бондаренко