Справа № 2-5108/11
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді - Іванов А.П.

при секретарі Єфремовій М.Й.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк», заінтересована особа ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про видачу дублікату виконавчого листа,

встановив:

Представник Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до суду про видачу дублікату виконавчого листа. Мотивуючи заявлені вимоги вказує на те, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31 травня 2011 року по справі № 2п-8372/10 за позовом ВАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 і ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, позовні вимоги задоволено повністю - стягнуто солідарно з ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , на користь ВАТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Закарпатське обласне управління ВАТ «Державний Ощадний банк України» (далі - банк), 1 086 946,84 грн. заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії № 80909 від 09.09.2008 та І 820 грн. судових витрат. Рішення суду набуло законної сили 16 листопада 2011 року. На виконання зазначеного рішення, AT «Ощадбанк» отримано виконавчі листи №2-5108/11, видані 10.01.2012 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 1 086 946,84 грн. заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії № 80909 від 09.09.2008 та 1 820 грн. судових витрат. Зазначені виконавчі листи неодноразово пред`являлися до виконання до органів Державної виконавчої служби та поверталися у зв`язку з відсутністю у боржників майна. 27.04.2018 банком отримано постанову про повернення виконавчого документа стягувачу по ВИ № 47697098 (додається). До вказаної постанови не було долучено оригінал виконавчого листа № 2-5108/11, від 10.01.2012 про стягнення із ОСОБА_1 1 086 946,84 грн. заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії № 80909 від 09.09.2008 та 1 820 грн. судових витрат. Для фіксування таких обставин працівниками банку 27.04.2018 складено акт про неотримання документа, яким підтверджується факт втрати оригінала виконавчого листа № 2-5108/11, від 10.01.2012. 18.02.1019 банк звернувся до Ужгородського міського виконавчого відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Закарпатській області із запитом про хід виконавчого провадження щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_2 згідно виконавчого листа № 2-5108/11 від 10.01.2012. 15.03.2019 банк отримав відповідь № 5503/14-14.14/16, що 27.09.2018 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа згідно з п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Оригінал виконавчого документа та постанову про повернення виконавчого провадження надіслано банку того ж дня. Однак, 29.07.2019 внаслідок проведення перевірки відповідальними працівниками філії - Закарпатське обласне управління ПАТ «Державний Ощадний банк України», встановлено, що на адресу банку не надходила постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 27.09.2018 по ВП № 56078589. За наслідками проведеної перевірки складено акт про неотримання документа № 106.20-12/1-522 від 29.07.2019, яким підтверджується факт втрати постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві по ВП № 56078589 від 27.09.2018 з оригіналом виконавчого листа № 2-5108/11 від 11.01.2012 під час пересилання таких засобами поштового зв`язку. Таким чином в результаті проведених заходів, що зафіксовано актами про втрату документів, складеними уповноваженими представниками AT «Ощадбанк», виконавчі листи, що видані на виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31 травня 2011 року по справі № 2-5108/11 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 1 086 946,84 грн. заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії № 80909 від 09.09.2008 та 1 820 грн. судових витрат було втрачено, що в свою чергу фактично позбавляє AT «Ощадбанк», як стягувана, можливості стягнути заборгованість в примусовому порядку.

Представник заявника та заінтересовані особи у судове засідання не з`явилися, що в порядку 433 ЦПК України не є перешкодою для розгляду заяви.

У відповідності до ч. 2ст. 247 ЦПК Україниу зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи за поданою заявою, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31 травня 2011 року по справі № 2п-8372/10 за позовом ВАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 і ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, позовні вимоги задоволено повністю - стягнуто солідарно з ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , на користь ВАТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Закарпатське обласне управління ВАТ «Державний Ощадний банк України» (далі - банк), 1 086 946,84 грн. заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії № 80909 від 09.09.2008 та І 820 грн. судових витрат. Рішення суду набуло законної сили 16 листопада 2011 року. На виконання зазначеного рішення, AT «Ощадбанк» отримано виконавчі листи №2-5108/11, видані 10.01.2012 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 1 086 946,84 грн. заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії № 80909 від 09.09.2008 та 1 820 грн. судових витрат.

Згідно з акту від 27.04.2018 акт про неотримання документа, яким підтверджується факт втрати оригінала виконавчого листа № 2-5108/11, від 10.01.2012, вбачається, що 27.04.2018 банком отримано постанову про повернення виконавчого документа стягувачу по ВИ № 47697098. До вказаної постанови не було долучено оригінал виконавчого листа № 2-5108/11, від 10.01.2012 про стягнення із ОСОБА_1 1 086 946,84 грн. заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії № 80909 від 09.09.2008 та 1 820 грн. судових витрат.

Відповідно до листа № 5503/14-14.14/16 від 15.03.2019 банк отримав відповідь від Ужгородського міського виконавчого відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про те, що 27.09.2018 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа згідно з п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Оригінал виконавчого документа та постанову про повернення виконавчого провадження надіслано банку того ж дня.

Згідно з акту від 29.07.2019 про неотримання документа вбачається, що внаслідок проведення перевірки відповідальними працівниками філії - Закарпатське обласне управління ПАТ «Державний Ощадний банк України», встановлено, що виконавчий документ по ВП № 56078589 від 27.09.2018 з оригіналом виконавчого листа № 2-5108/11 від 11.01.2012 під час пересилання таких засобами поштового зв`язку був втрачений.

Обґрунтовуючи заяву про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для його пред`явлення до виконання, представник заявника вказує на те, що вказаний виконавчий документ було втрачено.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 6 Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Сферою регулювання ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є також виконання судового рішення. Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що п. 1 ст. 6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у ст. 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

В рішенні Європейського суду з прав людини «Горнсбі проти Греції» від 10.03.1997 року (п. 40) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «суду».

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26.06.2013 року по справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

За приписами п. 2 ч. 1, ч. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (у редакції, чинній на момент повернення виконавчого листа стягувачу) виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Підпунктом 17.4 пункту 17 Перехідних положень ЦПК України визначеного, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно зі ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Таким чином, оцінюючи вищенаведені докази у їх сукупності, враховуючи, що рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31.05.2011 в цивільній справі № 2-5108/11 залишається не виконаним, а виконавчий лист неможливо пред`явити до виконання у зв`язку з його втратою, суд приходить до переконання, що вимога стягувача про видачу дубліката виконавчого листа є обґрунтованою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 260, 261, 353-355, 431, суд

постановив:

Заяву Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» про видачу дубліката виконавчого листа задовольнити.

Видати дублікату виконавчого листа № 2-5108/11, виданих Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31 травня 2011 року по боржниках ОСОБА_2 і ОСОБА_1 у справі за позовом акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Закарпатського обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 і ОСОБА_1 про солідарне стягнення 1 086 946,84 грн. заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії № 80909 від 09.09.2008 та 1 820 грн. судових витрат.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов