СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/683/19
Провадження №2/547/357/19
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

09 вересня 2019 року смт.Семенівка

Суддя Семенівського районного суду Полтавської області Атаманова С.Ю., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про визнання недійсним заповіту, складеного його матір`ю ОСОБА_3 , яким остання заповіла все своє майно його сестрі - відповідачу по справі ОСОБА_2 , 1972 року народження. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач по справі є сином померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .. Після смерті матері позивач звернувся до Устимівської сільської ради Семенівського району Полтавської області із заявою про прийняття спадщини та від секретаря сільської ради дізнався про складення матір`ю заповіту. Вказаний заповіт, на думку позивача, є недійсним, оскільки: на час складання заповіту матері виповнилося 77 років; останні роки вона хворіла на захворювання щитовидної залози та перенесла інсульт; перед своєю смертю перебувала на стаціонарному лікуванні, передала позивачу на зберігання державні акти на землю та повідомила, що заповіту не складала; заповіт підписаний не матір`ю позивача. З огляду на викладене, посилаючись на норму ч.2 ст.1257 ЦК України, якою передбачено, що суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч.1 ст.187 ЦПК України суддя відкриває провадження у справі за відсутності, крім іншого, підстав для залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, вважаю, що подана ОСОБА_1 позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України, а саме:

1) позовна заява не містить: поштового індексу за місцем проживання позивача; зазначення місця проживання чи перебування відповідача ОСОБА_2 , як фізичної особи, поштового індексу за її місцем проживання (п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України):

2) позовна заява не містить зазначення доказів, що підтверджують обставини, якими позивач обгрунтовує свою вимогу (п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України).

Таким чином, з метою усунення вказаних недоліків позовної заяви, позивачу по справі необхідно надати суду належним чином оформлену позовну заяву, зазначивши в ній:

1) поштовий індекс за місцем проживання позивача по справі; місце проживання чи перебування відповідача ОСОБА_2 , як фізичної особи, зокрема, найменування вулиці, номеру будинку, квартири, поштового індексу за її місцем проживання, оскільки нормою п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України імперативно визначено обов`язок позивача зазначити такі дані без жодних виключень щодо цієї вимоги. При цьому право позивача не зазначати в позовній заяві певні відомості про відповідача поширюється лише на відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків або номер та серію паспорта для фізичних осіб, якщо такі відомості позивачу не відомі.

2) докази, що підтверджують обставини, якими позивач обгрунтовує свої вимоги, зокрема, щодо: перебування позивача в родинних відносинах зі спадкодавцем ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2 ; наявності заповіту, складеного за життя матір`ю позивача та посвідченого секретарем Устимівської сільської ради Семенівського району Полтавської області; перебування матері позивача, як спадкодавця, на лікуванні та наявності в неї тяжкого стану здоров`я, необхідності стороннього догляду чи неможливості самостійного пересування, перебування на відповідних медичних обліках в закладі (ах) охорони здоров`я; наявного психічного захворювання, стійкого психічного розладу у спадкодавця, внаслідок якого вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними в момент складання заповіту, оскільки позивач, зазначаючи в поданій до суду позовній заяві про перенесення матір`ю інсульту, наявність в неї захворювань протягом останніх років та перебування на стаціонарному лікуванні перед своєю смертю, не вказує в позовній заяві із посиланням на відповідні докази жодної обставини, яка б свідчила про неможливість ОСОБА_3 усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними саме на дату складення заповіту, яка позивачем у позовній заяві не зазначена взагалі; звернення позивачадо приватного нотаріуса Литвин М.І. та наявності в останньої спадкової справи, заведеної на майно померлої ОСОБА_3 ..

При цьому суддя звертає увагу позивача на те, що встановлений ч.5 ст.177 ЦПК України обов`язок додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, передбачає надання їх разом з позовною заявою, оскільки саме в ній містяться обставини, на підтвердження яких і мають бути додані відповідні докази. В свою чергу не зазначення та не подання таких доказів позивачем, за відсутності об`єктивних причин неможливості виконання вимог п.5 ч.3 ст.175, ч.5 ст.177 ЦПК України, порушує право відповідача на захист та реалізацію інших наданих їй законом процесуальних прав, як учасника справи, оскільки незрозумілість, нечіткість обставин, якими обґрунтовуються заявлені до нього позовні вимоги без надання належних доказів на їх підтвердження, позбавляють відповідача можливості підготовки та подання до суду відзиву відповідно до вимог ст.178 ЦПК України.

Також вказуючи на необхідність зазначення в позовній заяві місця проживання відповідача ОСОБА_2 . суддя звертає увагу позивача на наступне.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (ч.3 ст.3 ЦПК України).

Згідно п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, тобто вказаною правовою нормою імперативно визначено обов`язок позивача зазначити такі дані без жодних виключень щодо цієї вимоги.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (далі - Закону) місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування.

Реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції (ст.6 Закону).

Відповідно до Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року №207 реєстрація місця проживання фізичної особи здійснюється за відповідною адресою, яка включає: найменування адміністративно-територіальної одиниці, вулиці, будинку, корпусу та квартири.

Таким чином, зазначення позивачем місця проживання відповідача - м.Кременчук Полтавської області не відповідає зазначеним правовим нормам та свідчить про не дотримання ним вимог п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України.

Крім того, відповідно до ч.6 ст.187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Відповідно до положень ч.3 Закону орган реєстрації - виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

Таким чином, ч.ч.1, 6 ст.187 ЦПК України імперативно визначено порядок отримання судом інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи шляхом направлення письмового запиту до відповідного органу реєстрації, а не будь-якого державного органу чи юридичної особи.

Також суддя звертає увагу позивача, що за змістом п.2 ч.2 ст.187 ЦПК України в ухвалі про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі зазначається: ім`я (прізвище, ім`я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) сторін, їх місце проживання (для фізичних осіб).

Відповідно до ст.190 ЦПК України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи в порядку, встановленому ст.272 цього Кодексу. Одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

Крім того, згідно положень ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку (п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України).

З огляду на викладене, не зазначення позивачем в позовній заяві адреси місця проживання відповідача ОСОБА_2 відповідно до положень нормативно-правових актів, має наслідком недотримання ним передбачених нормами ЦПК України вимог до позовної заяви, а також передбачених ч.1 ст.43 ЦПК України прав відповідача, як учасника справи, та визначеного законом порядку відкриття провадження у справі.

При цьому суддею також враховується, що положення ст.84 ЦПК України про витребування судом доказів не поширюються на вимоги щодо змісту позовної заяви, яка подається до суду, оскільки згідно п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, і вказані відомості не є письмовими доказами на підтвердження обставин, що входять до предмета доказування та підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Таким чином, нормами ЦПК України не передбачено постановлення судом ухвали про витребування доказів на підтвердження місця проживання відповідача від органів державної влади та місцевого самоврядування до відкриття провадження у справі, з урахуванням того, що згідно положень ч.1 ст.187 ЦПК України суд відкриває провадження не пізніше наступного дня з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача.

Крім того, суддею при постановленні даної ухвали враховується також прецедентна практика Європейського суду з прав людини, за змістом якої, реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Відповідно до викладеного право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави (рішення «Креуз проти Польщі» (CASE OF KREUZ v. POLAND) від 19 червня 2001 року, заява №28249/95). У зв`язку з наведеним, зазначені в ухвалі недоліки позовної заяви, що є підставою для залишення її без руху, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

Клопотання позивача про витребування від приватного нотаріуса копії спадкової справи після смерті ОСОБА_3 не вирішується суддею у зв`язку із залишенням позовної заяви без руху та може бути предметом розгляду суду в підготовчому засіданні з урахуванням вимог п.3 ч.1 ст.43, ч.2 ст.84, п.п.7, 10 ч.2 ст.197 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З урахуванням викладеного, суддею в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначені недоліки позовної заяви та спосіб їх усунення.

Відповідно до приписів ч.2 ст.185 ЦПК України, з урахуванням характеру встановлених суддею недоліків позовної заяви, позивачу необхідно встановити строк для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення йому копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст.3, 76, 77, 95, 175, 177, 185, 258, 260, 261, 353 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним - залишити без руху.

Роз`яснити позивачу, що у разі виконання ним вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України відповідно до ухвали суду, позовна заява вважатиметься поданою в день її первісного подання до суду.

Якщо позивачем не будуть усунуті недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на судове рішення.

Суддя Семенівського районного суду

Полтавської області С.Ю.Атаманова