ПОСТАНОВА

Іменем України

26 червня 2019 року м. Кропивницький

справа № 401/597/19

провадження № 22-ц/4809/1074/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Голованя А.М. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О.Л., Мурашка С.І.,

за участю секретаря - Деменко О.І.

учасники справи:

боржник - ОСОБА_1 ,

заявник - спільне підприємство товариство з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут»,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 травня 2019 року у складі судді Кадигроб С.М.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2019 року спільне підприємство товариство з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» (далі СП ТОВ «Світловодськпобут»), звернувся в суд із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за теплову енергію.

15 березня 2019 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області видано судовий наказ за вищезазначною заявоюСП ТОВ «Світловодськпобут» Стягнуто із ОСОБА_1 на користь спільного підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» заборгованість за теплову енергію в сумі 10169,18 грн., втрати від інфляції 513,14 грн., три відсотки річних 156,96 грн., а також 192 грн. 10 коп. сплаченого судового збору.

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 квітня 2019 року скасовано судовий наказ від 15 березня 2019 року за заявою боржника.

25 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про розподіл судових витрат, в якій просила суд стягнути з СП ТОВ «Світловодськпобут» на її користь сплачений судовий збір в розмірі 96 грн. 05 коп. та сплачені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3350 грн. 00 коп., оскільки в ухвалі про скасування судового наказу судом не вирішення питання про розподіл судових витрат.

Короткий зміст рішення суду

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 травня 2019 року відмовлено повністю в задоволенні заяви ОСОБА_1 про розподіл судових витрат.

Ухвала суду мотивована тим, що розподіл судових витрат передбачено ст.ст.141, 142 ЦПК України, лише за результатами розгляду справи в загальному та спрощеному позовному порядку, дія яких на Розділ ІІ Наказне провадження не поширюється.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання заяви про скасування судового наказу, а тому кошти в сумі 96 грн. 05 коп. сплачені ОСОБА_1 є помилково сплачені на користь держави і можуть бути їй повернуті, за її клопотанням, в порядку ст.7 Закону України «Про судовий збір» з державного бюджету, а не СП ТОВ «Світловодськпобут».

Крім того, надана боржником суду квитанція на суму 3350 грн. 00 коп. ніким не завірена, інформація, яка в ній зазначена не дає можливості встановити хто саме сплатив вказану суму та за яким договором, тому є неналежним доказом оплати професійної правничої допомоги.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись з ухвалою районного суду, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу і ухвалити нове рішення, яким вирішити питання про розподіл судових витрати та стягнути з СП ТОВ «Світловодськпобут» на її користь сплачений судовий збір в розмірі 96 грн. 05 коп. та сплачені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3350 грн. 00 коп.

Заявниця вважає, необгрунтованою позицію суду про відмову в розподілі судових витрат, у зв`язку з відсутністю таких положень в II розділі ЦПК України. Така позиція є обмеженою, не враховує завдання та принципи цивільного судочинства, не враховує аналогію закону, безпідставно обмежує права учасника наказного провадження, який внаслідок дій стягувача поніс судові витрати.

Звертає увагу суду, що нею надано достатньо доказів, на підтвердження того, що нею дійсно понесені витрати на професійну правничу допомогу. Положення закону не містять вимог до квитанцій, які видаються адвокатами на підтвердження отримання оплати за надані послуги, а тому видача квитанції за формою, яка затверджена Інструкцією Укрсоюзсервіс від 29.09.1995 р. №8 «Про затвердження форм документів суворої звітності та Інструкції щодо їх використання», не може свідчити про неналежність наданого доказу.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило, що згідно вимог ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду оскарженого судового рішення.

Учасники справи в судове засідання не з?явилися, хоча і були повідомлені належним чином про час, дату і місце розгляду справи.

Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд першої інстанції встановив такі обставини

20 лютого 2019 року до суду надійшла заява від СП ТОВ «Світловодськпобут», де боржником вказано ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за теплову енергію в сумі 10839 грн. 28 коп., яка оплачена судовим збором в сумі 192 грн. 10 коп. (а.с.1, 2)

15 березня 2019 року суддею Іващенко В.М. винесено судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь СП ТОВ «Світловодськпобут» заборгованості за теплову енергію в сумі 10169 грн. 18 коп., втрати від інфляції 513 грн. 14 коп., три відсотки річних 156 грн. 96 коп. та судовий збір в сумі 192 грн. 10 коп. (а.с.12)

29 березня 2019 року боржник ОСОБА_1 подала до суду заяву про скасування судового наказу від 15 березня 2019 року. (а.с.16)

Ухвалою судді Мельничика Ю.С. від 02 квітня 2019 року заяву повернуто без розгляду боржнику. (а.с.19-21)

11 квітня 2019 року ОСОБА_1 повторно звернулася до суду із заявою про скасування судового наказу від 15 березня 2019 року, надавши суду квитанцію від 11 квітня 2019 року про оплату судового збору в сумі 96 грн. 05 коп. (а.с.23, 24)

Ухвалою судді Кадигроб С.М. від 12 квітня 2019 року винесено ухвалу про скасування судового наказу від 15 березня 2019 року. (а.с.33-34)

Підставою для звернення до суду із заявою про розподіл судових витрат ОСОБА_1 вказує не вирішення питання про розподіл судових витрат, які складаються із судового збору в сумі 96 грн. 05 коп. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3350 грн. 00 коп.

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши і дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

Відмовляючи в задоволенні заяви про розподіл судових витрат, суд першої інстанції виходив з того, що Законом України «Про судовий збір» не передбачено повернення судових витрат за подання заяви про скасування судового наказу.

Боржником ОСОБА_1 за подачу заяви про скасування судового наказу сплачений судовий збір в розмірі 96,05 грн, що підтверджується відповідною квитанцією. Її заява ухвалою суду від 12.04.2019 задоволена, судовий наказ скасовано.

Також, нею понесено судові витрати, пов`язані з розглядом справи, на професійну правничу допомогу розмірі 3350 грн.

Згідно з ч.1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.

Відповідно до ч.5 п.2 ст. 170 ЦПК України, п.п.4-2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подачу до суду заяви про скасування судового наказу сплачується судовий збір.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив заявнику у стягненні судових витрат, оскільки зазначене питання згідно чинного процесуального закону вирішується лише при розгляді справи по суті.

За таких обставин доводи апеляційної скарги, які зводяться до того, що суд помилково відмовив у розподілі судових витрат не ґрунтується на законі, а тому, оскаржувана ухвала, відповідно до ст. 375 ЦПК України, зміні чи скасуванню не підлягає.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку лише у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 26 червня 2019 року.

Головуючий суддя А.М. Головань

Судді О.Л. Карпенко

С.І. Мурашко