Єдиний унікальний номер: 448/1849/18
Провадження № 2/448/202/19
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

09.10.2019 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кічака Ю.В.,

при секретарі судового засідання Керницькій Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мостиської міської ради Львівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , Мостиська державна нотаріальна контора Львівської області, приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицький Роман Степанович, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Штендер М.В. звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що після смерті ОСОБА_3 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишилось спадкове майно - земельна ділянка (земельна частка (пай)) площею 1,37 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель ТзОВ «Стоянцівське» на території Стоянцівської сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Мостиська міська рада Львівської області) відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №447078, виданого 30.11.2017р., зареєстрованого 15.12.2017р. в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №473 взамін загубленого від 26.05.1997р. серії ЛВ №11114.

Зазначає, що спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 прийняла його дружина ОСОБА_4 шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном.

Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла спадкодавець ОСОБА_4 , яка за життя склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачці ОСОБА_1 . До складу спадщини, яка відкрилась внаслідок її смерті, входить право на вищевказану спірну земельну ділянку (земельну частку (пай)) площею 1,37 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель ТзОВ «Стоянціське» на території Стоянцівської сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Мостиська міська рада Львівської області), яку остання успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 .

Стверджує, що позивачка ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом та у встановленому законом порядку прийняла спадщину, яка відкрилась внаслідок смерті ОСОБА_4 , однак через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу про право власності на зазначену земельну ділянку, позивачка позбавлена можливості реалізувати та оформити свої спадкові права в позасудовому порядку.

З огляду на наведені обставини, просить суд ухвалити рішення, яким визнати за позивачкою ОСОБА_1 право на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, а надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Також в матеріалах справи міститься заява адвоката Штендера М.В., в якій такий зазначає, що підтримує позовні вимоги свого довірителя, просить розглядати справу за наявними матеріалами та без його (представника) участі.

Представник відповідача - Мостиської міської ради Львівської області в судове засідання не з`явився, проте подав заяву, в якій зазначив, що позов визнає та просить розглядати дану цивільну справу у його відсутності.

Третя особа - ОСОБА_2 була своєчасно та належним чином неодноразово повідомлена про час і місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явилася, не повідомила про причини своєї неявки та не надіслала клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник третьої особи - Мостиської державної нотаріальної контори Львівської області в судове засідання не з`явився, проте надіслав заяву-повідомлення №01-16/25; копію спадкової справи №120/04, заведеної після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 14.01.2019р. №54731313, з якої слідує, що спадкова справа, заведена після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться на зберіганні в Мостиській державній нотаріальній конторі Львівської області; інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 28.12.2018р. №54651396, з якої слідує, що спадкова справа, заведена після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходиться на зберіганні в приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицького Р.С. Просив розглядати дану справу у його (представника) відсутності.

Третя особа - приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицький Роман Степанович в судове засідання не з`явився, проте надіслав заяву-повідомлення №1765/01-16; копію сторінок спадкової справи №124/2018, заведеної після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Просив розглядати дану справу у його відсутності.

Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності учасників справи, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У ч.4 ст.206 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України.

Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилась спадщина внаслідок смерті ОСОБА_3 .

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 Спадкові відносини в Україні регулюються Цивільним кодексом України 2003 року (ЦК), законами України "Про нотаріат", ;Про міжнародне приватне право", іншими законами та підзаконними нормативними актами, як нормами матеріального та процесуального права. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. У разі, коли спадщина, відкрилась до набуття чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Згідно ст. 524 ЦК України в редакції 1963 року спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли і оскільки воно не змінене заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави.

Згідно із ст. 534 ЦК України 1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК України 1963 року при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина (чоловік) і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до ст. 548 ЦК України 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. ст.548, 549 ЦК України 1963 року (діяли на момент відкриття спадщини), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2)якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Таким чином, за ст.549 ЦК України спадкоємець вважається таким, що фактично прийняв спадщину, якщо він довів, що він вступив в управління або користування спадковим майном.

Отже, оскільки спадкодавець ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , то відповідно до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України на вказані правовідносини поширюється дія ЦК УРСР від 18.07.1963 року.

До складу спадщини ОСОБА_3 входить право на земельну ділянку (земельну частку (пай)) площею 1,37 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель ТзОВ «Стоянцівське» на території Стоянцівської сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Мостиська міська рада Львівської області) відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №447078, виданого 30.11.2017р., зареєстрованого 15.12.2017р. в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №473 взамін загубленого від 26.05.1997р. серії ЛВ №11114.

Як вбачається із матеріалів справи, спадкодавець ОСОБА_3 за життя своїм майном не розпорядився, заповіту не склав. У зв`язку з відсутністю заповіту, спадкування здійснюється за законом.

ОСОБА_4 була дружиною померлого ОСОБА_3 та у відповідності до вимог ст.529 ЦК України 1963 року - спадкоємцем першої черги спадкування за законом спадщини, що відкрилась внаслідок його смерті.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема довідки, виданої 17.03.2008 року виконавчим комітетом Стоянцівської сільської ради Мостиського району Львівської області після смерті ОСОБА_3 в управління його спадковим майном вступила саме його дружина ОСОБА_4 , яка постійно проживала разом із спадкодавцем.

Крім того, факт прийняття ОСОБА_4 даної спадщини підтверджено копією спадкової справи №120/04, заведеної після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з якої вбачається, що факт прийняття ОСОБА_4 спадщини стверджується наявністю на руках ощадних книжок, виданих на ім`я ОСОБА_3 .

Тобто, в силу ст.549 ЦК УРСР від 18.07.1963 року, ОСОБА_4 вважається такою, що прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, що належало спадкодавцеві.

ОСОБА_4 , як спадкоємець за законом, отримала у нотаріуса Свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна спадкодавця ОСОБА_5 Спадщина, на яку видане свідоцтво, складається з грошових вкладів з належними процентами і компенсацією, що знаходяться у філіалі Ощадного банку №6315/010 м.Судова Вишня Мостиського району Львівської області.

Інший можливий спадкоємець першої черги спадкування за законом до спадщини спадкодавця ОСОБА_3 - його дочка ОСОБА_2 , жителька с.Оброшино Пустомитівського району Львівської області, звернулась в Мостиську державну нотаріальну контору Львівської області із заявою про прийняття спадщини спадкодавця ОСОБА_3 із порушенням встановленого законом строку для прийняття спадщини. Тобто, ОСОБА_2 , третя особа по справі, у встановлений законом строк не вчинила жодних дій, спрямованих на прийняття даної спадщини.

Підсумовуючи, суд вважає, що належне спадкодавцю ОСОБА_3 спадкове майно, в тому числі право на спірну земельну ділянку, успадкувала саме його дружина ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилася спадщина внаслідок смерті ОСОБА_4 .

До складу спадщини спадкодавця ОСОБА_4 входить право на вищевказану земельну ділянку (земельну частку (пай)) площею 1,37 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель ТзОВ «Стоянцівське» на території Стоянцівської сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Мостиська міська рада Львівської області), яку така успадкувала в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 .

Спадкодавець ОСОБА_4 за життя усім своїм майном розпорядилася, а саме 16.03.1999 року склала заповіт, за яким все своє майно заповіла ОСОБА_1 , позивачці по справі. Даний заповіт посвідчений виконкомом Стоянцівської сільської ради Мостиського району Львівської області, зареєстрований у книзі для запису нотаріальних дій за №4.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час смерті була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_2. На час смерті ОСОБА_4 разом з нею за вказаною адресою постійно проживала позивачка ОСОБА_1 .

Із матеріалів спадкової справи №124/2018, заведеної після смерті ОСОБА_4 , слідує, що факт прийняття спадкоємцем ОСОБА_1 спадщини, яка відкрилась після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , стверджується спільним проживанням зі спадкодавцем на час смерті, згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Мостиської міської ради Львівської області 22.11.2017р. за №1111.

Тобто, в силу ст.1268 ЦК України, позивачка ОСОБА_1 вважається такою, що прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 .

Позивачка ОСОБА_1 як спадкоємець за заповітом 19.02.2018р. звернулася до приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу Яксманицького Р.С. із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом та отримала таке свідоцтво на частину спадкового майна спадкодавця ОСОБА_4 Спадщина, на яку видане свідоцтво, складається із земельної ділянки площею 0,5348га, яка розташована на території Стоянцівської сільської ради Мостиського району Львівської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Спадкоємців, яким би належало право на обов`язкову частку в спадщині спадкодавця ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Підсумовуючи вищевказане, суд вважає, що належне спадкодавцю ОСОБА_4 спадкове майно, в тому числі право на спірну земельну ділянку (земельну частку), успадкувала саме позивачка ОСОБА_1 .

В той же час, через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спірну земельну ділянку позивачка не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права, у зв`язку із чим звернулася до суду із зазначеним позовом.

Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копіями свідоцтв про смерть спадкодавців ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; копією свідоцтва про одруження спадкодавців ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; копією Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №447078, виданого 30.11.2017р. на ім`я ОСОБА_3 , зареєстрованого 15.12.2017р. в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №473 взамін загубленого від 26.05.1997р. серії ЛВ №11114;копіями сторінок спадкової справи №124/2018, заведеної після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; копіями сторінок спадкової справи №120/04, заведеної після смерті ОСОБА_3 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 28.12.2018р. та 14.01.2019р.; копіями сторінок паспорта позивачки ОСОБА_1 та іншими матеріалами справи.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст. 1297 ЦК України).

Оскільки у зв`язку з вищевикладеними обставинами питання про право позивачки на спірне майно (земельну ділянку) не може бути вирішено в позасудовому порядку, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання за нею (позивачкою) права на вищевказане майно.

Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Положення ст.ст.81, 131 ЗК України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування.

Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням його цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Згідно п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 N7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Права власника майна підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб.

З врахуванням викладеного, зокрема того, що судом достовірно встановлено, що позивачка є спадкоємцем за заповітом спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті спадкодавця ОСОБА_4 ; вона у передбачений законом спосіб (строк і порядок) прийняла дану спадщину; до складу спадщини спадкодавця ОСОБА_4 входить право на зазначену земельну ділянку (земельну частку), яке остання успадкувала в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 ; право на спірну земельну ділянку було посвідчене Сертифікатом на право на земельну частку (пай), виданим і зареєстрованим у встановленому законом порядку, однак оригінал такого втрачено, суд приходить до висновку, що обраний позивачкою спосіб захисту своїх порушених прав як визнання за нею права власності на спадкове майно є таким, що відповідає характеру спірних правовідносин сторін та характеру самих порушених прав позивачки, а тому може бути застосований судом.

Узагальнюючи, суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачкою права на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-82, ч.4 ст.206, ст.ст.258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Мостиської міської ради Львівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , Мостиська державна нотаріальна контора Львівської області, приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицький Роман Степанович, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право на земельну ділянку (земельну частку (пай)) площею 1,37 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель ТзОВ «Стоянціське» на території Стоянцівської сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Мостиська міська рада Львівської області) відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №447078, виданого 30.11.2017р. на ім`я ОСОБА_3 , зареєстрованого 15.12.2017р. в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №473 взамін загубленого від 26.05.1997р. серії ЛВ №11114.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , уродженка, жителька та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідач - Мостиська міська рада Львівської області, місцезнаходження: 81300, м.Мостиська, вул.Грушевського, 6 Львівської області, код ЄДРПОУ - 26307500.

Третя особа - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка АДРЕСА_2, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Третя особа - приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицький Роман Степанович, місцезнаходження: м.Мостиська, вул.Грушевського, 22 Львівської області.

Третя особа - Мостиська державна нотаріальна контора Львівської області, місцезнаходження: м.Мостиська, вул.Грушевського, 22 Львівської області.

Суддя підпис Ю.В.Кічак

З оригіналом згідно:

Суддя Ю.В.Кічак

Рішення набрало законної сили «___» ______________ 20 р.

Суддя Ю.В.Кічак