ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 686/3993/17
Провадження № 22-ц/4820/31/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Пєнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.,

секретар судового засідання Гриньова А.М.,

за участю: прокурора Ленчика В.М., відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 та їх представника ОСОБА_6, представник відповідача ГУ ДГК у Хмельницькій області Данилюка Р.Т.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №686/3993/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 липня 2018 року (суддя Салоїд Н.М) у цивільній справі за позовом заступника прокурора Хмельницької області, який діє в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції держави у спірних правовідносинах, Служби автомобільних доріг у Хмельницькій області до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, визнання недійсним договору купівлі-продажу та повернення земельної ділянки.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи та представників, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У лютому 2017 року заступника прокурора Хмельницької області, який діє в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції держави у спірних правовідносинах Служби автомобільних доріг у Хмельницькій області звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, визнання недійсним договору купівлі-продажу та повернення земельної ділянки.

В обґрунтування позову зазначав, що відповідно до наказу №22-4967-СГ Головного управління Держземагентства в Хмельницькій області від 09.03.2016 року передано у власність ОСОБА_8 земельну ділянку площею 0,1500 га для ведення особистого селянського господарства. Спірна земельна ділянка, що передана ОСОБА_8 у власність, знаходиться у межах земельної ділянки, яка перебуває у постійному користуванні Служби автомобільних доріг у Хмельницькій області. Так, 30.08.1996 року на підставі розпорядження Хмельницької РДА № 292-р від 19.07.1996 року Хмельницькому обласному управлінню по будівництву, ремонту і експлуатації автомобільних доріг «Облавтодор», правонаступником якого є Служба автомобільних доріг у Хмельницькій області, видано Державний акт на право постійного користування серії НОМЕР_1 на земельну ділянку, площею 47,5 га, що розташована на території Шаровечківської сільської ради для обслуговування автомобільних доріг. Даний державний акт на право постійного користування землею зареєстровано у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею під № 30. Водночас, постійний користувач земельної ділянки, площею 47,5 га, розташованої на території Шаровечківської сільської ради, - Служба автомобільних доріг у Хмельницькій області із заявами до власника зазначеної земельної ділянки про припинення права постійного користування не звертався, власником землі рішення про припинення права постійного користування Службою автомобільних доріг даною земельною ділянкою не приймалось. Відповідно, наказ ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області щодо передачі у власність ОСОБА_8 земельної ділянки, площею 0,15 га, суперечить принципам регулювання земельних відносин в Україні і порушує інтереси держави, оскільки прийнятий з порушенням порядку припинення права на землю. Крім того, в порушення ст. ст. 20, 67, 71 ЗК України, рішення про зміну цільового призначення земельної ділянки, що перебуває в постійному користуванні Служби автомобільних доріг у Хмельницькій області при передачі її ОСОБА_8 у приватну власність не приймалось. ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області із перевищенням повноважень, всупереч вимогам п. 4 ст. 122 ЗК України розпорядилось земельною ділянкою, що належить до земель транспорту.

Посилався на те, що рішенням державного реєстратора Реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Росновського Н.В. 15.03.2016 року зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_2) площею 0,1500 га. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_8 (індексний номер рішення: 28748708 від 15.03.2016 року).

В подальшому, зазначена земельна ділянка, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1500 га, що розташована в межах населеного пункту с. Шаровечка Хмельницького району, відчужена ОСОБА_8 за договором купівлі-продажу земельної ділянки ОСОБА_5 (1/2 частка) та ОСОБА_4 (1/2 частки).

За позицією позивача, оскільки рішення ГУ ДГК у Хмельницькій області про передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_8 підлягає скасуванню, то відсутні правові підстави збереження цього майна за ОСОБА_5 та ОСОБА_4 Зважаючи на викладене та враховуючи, що без волі постійного землекористувача, з порушенням встановленого законом порядку, із постійного користування протиправно вибула частина земельної ділянки, а позивачами заходи щодо поновлення майнових прав не вживались, з метою захисту інтересів держави, заступник прокурора Хмельницької області звернувся до суду та просив визнати незаконним наказ про передачу у власність ОСОБА_8 земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_2) з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства площею 0,15 га, що розташована на території Шаровечківської сільської ради Хмельницького району, визнати недійсним договір купівлі-продажу № 7957 від 08.09.2016 року, укладений між ОСОБА_8, ОСОБА_4 та ОСОБА_5; зобов'язати ОСОБА_5 і ОСОБА_4 повернути Службі автомобільних доріг у відповідних частках земельну ділянку площею 0,15 га (кадастровий номер НОМЕР_2).

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 липня 2018 року позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано наказ Головного управління Держземагентства у Хмельницькій області від 09.03.2016 року №22-4967-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у приватну власність ОСОБА_8 земельну ділянку площею 0,15 га для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер НОМЕР_2). Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 08 вересня 2016 року площею 0,15 га, розташовану на території Шаровечківської сільської ради Хмельницького району, укладеного ОСОБА_8, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, який посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Оксанюк А.А. за реєстровим номером 7954. Зобов'язано ОСОБА_5 та ОСОБА_4 повернути Службі автомобільних доріг у Хмельницькій області земельну ділянку площею 0,15 га, яка перебуває у їх спільній частковій власності. Стягнуто з Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_8, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь Прокуратури Хмельницької області по 1950 грн. судового збору з кожного.

Додатковим рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20.09.2018 року стягнуто з Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_8, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь Служби автомобільних доріг у Хмельницькій області по 1275 грн. з кожного.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_4, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову. При цьому, посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що право постійного користування земельною ділянкою, площею 47,5 га, на території Шаровечківської сільської ради, посвідчене Державним актом на право постійного користування землею серії НОМЕР_1 від 30.08.1996 року, у Хмельницького обласного управління по будівництву, ремонту і експлуатації автомобільних доріг «Облавтодор» було припинено з моменту внесення запису до державного реєстру про його ліквідацію. Натомість право постійного користування земельною ділянкою площею 17,004 га з кадастровим номером НОМЕР_3 у Служби автомобільних доріг у Хмельницькій області виникло не на підставі державного акта на право постійного користування землею, а на підставі розпорядження Хмельницької ОДА 78/2015-р від 20.02.2015 року. Апелянт вважає, що Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області правомірно та у спосіб встановлений чинним законодавством України, розпорядилось земельною ділянкою з кадастровим номером НОМЕР_2 передаючи її у власність ОСОБА_8, оскільки на час її передачі у власність вона була вільною, не перебувала у власності будь-яких інших осіб, речові права на земельну ділянку також були відсутні. Зазначає, що судом не було враховано що заступником прокурора Хмельницької області подано позов в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції держави у спірних правовідносинах Служби автомобільних доріг у Хмельницькій області, проте дана Служба автомобільних доріг не є користувачем або розпорядником вказаної вище земельної ділянки. На думку апелянта, Служба автомобільних доріг у Хмельницькій області не є належним позивачем у даній справі. Крім того, як зазначає апелянт, прокурором не було обґрунтовано наявність підстав для представництва держави у суді, а також не обґрунтовано, які інтереси держави були порушені.

Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скасувати рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 липня 2018 року, та задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_4

Служба автомобільних доріг у Хмельницькій області подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити рішення першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_4 - без задоволення.

В судовому засіданні відповідачі та представники відповідачів підтримали апеляційну скаргу.

Прокурор в судовому засіданні просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з'явились, про день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив та виходив з того, що на підставі розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації №292-р від 19.07.1996 року Хмельницькому обласному управлінню по будівництву, ремонту і експлуатації автомобільних доріг «Облавтодор» було видано державний акт на право постійного користування землею НОМЕР_1, відповідно до якого вказаному управлінню у постійне користування надана земельна ділянка, площею 47,5 га, яка розташована на території Шаровечківської сільської ради, для обслуговування автомобільних доріг (а.с. 25-28, 38-48 т. 1).

Відповідно до постанови КМУ №420 від 28.02.2000 року «Про структуру управління дорожнім комплексом», підтримано пропозицію Міністерства транспорту України щодо створення в АР Крим, областях і м. Севастополі на базі обласних управлінь по будівництву, ремонту і експлуатації автомобільних доріг, що будуються в АР Крим та областях, Севастопольського управління автомобільних доріг, які ліквідуються, з підпорядкуванням їх Українській державній корпорації по будівництву, ремонту та утриманню автомобільних доріг, покладенням на них функцій замовника з усього комплексу дорожніх робіт у регіонах та передачею на їх баланс мережі автомобільних доріг загального користування (а.с. 100 т. 1).

Згідно з наказом Міністерства транспорту України №121 від 28.03.2000 року «Про структуру управління дорожнім комплексом України», вирішено створити в Автономній республіці Крим, областях і місті Севастополі адміністрації автомобільних доріг з підпорядкуванням їх Українській державній корпорації по будівництву, ремонту та утриманню автомобільних доріг, передачею на їх баланс мережі автомобільних доріг загального користування і покладення на них функцій по утриманню та розвитку; реорганізувати обласні управління по будівництву, ремонту і експлуатації автомобільних доріг і управління магістральних доріг шляхом перетворення їх відособлених підрозділів у самостійні державні підприємства (а.с. 91-92 т. 1).

Відповідно до п. 4 наказу Української державної корпорації по будівництву, ремонту та утриманню автомобільних доріг №69 від 18.05.2000 року «Про структурні та кадрові зміни в дорожньому господарстві Хмельницької області», зобов'язано Хмельницьке обласне управління по будівництву, ремонту і експлуатації автомобільних доріг передати з балансу, а новоствореній Адміністрації автомобільних доріг у Хмельницькій області прийняти на баланс і експлуатаційне утримання автомобільні дороги протяжністю 7094,2 км (в т.ч. державного значення - 424,6 км, місцевого значення - 6669,6 км), разом зі спорудами на них (а.с. 98-99 т. 1).

У жовтні 2000 року було підписано зведений акт передачі доріг і споруд з балансу Хмельницького облавтодору на баланс Адміністрації автомобільних доріг в Хмельницькій області протяжністю 7094,2 км (в т.ч. державного значення - 424,6 км, місцевого значення - 6669,6 км) (а.с. 93-97 т. 1).

Згідно з наказом Державної служби автомобільних доріг України №113 від 15.03.2002 року «Про зміни в організаційній структурі Державної служби автомобільних доріг України», перейменовано Адміністрацію автомобільних доріг в АР Крим, областях та м. Севастополі у Службу автомобільних доріг в АР Крим, областях і м. Севастополі. Служби автомобільних доріг в АР Крим, областях і м. Севастополі є правонаступниками відповідних Адміністрацій автомобільних доріг в АР Крим, областях та м. Севастополі (а.с. 101 т. 1).

Розпорядженням Хмельницької обласної державної адміністрації №78/2015-р від 20.02.2015 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для розміщення та експлуатації будівельних споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства, що розташовані в т. ч. на території Шаровечківської сільської ради Хмельницького району; та надано в постійне користування Службі автомобільних доріг у Хмельницькій області земельні ділянки державної власності загальною площею 759,8846 га (землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення) для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства, у смугах відведення автодороги державного значення М-12 Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам'янка та Н-03 Житомир-Чернівці, що розташовані за межами населених пунктів на території Хмельницького, Ярмолинецького, Летичівського районів Хмельницької області, зокрема і земельна ділянка на території Шаровечківської сільської ради Хмельницького району, площею 17,0040 га, та 13.05.2015 року здійснено реєстрацію права постійного користування Служби автомобільних доріг у Хмельницькій області земельною ділянкою, площею 17,0040 га, кадастровий номер НОМЕР_3 (а.с. 106-112 т. 1).

Разом з тим, наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-4967-СГ від 09 березня 2016 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_8, яка розташована за межами населених пунктів Шаровечківської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області; надано у власність ОСОБА_8 земельну ділянку, площею 0,1500 га, кадастровий номер НОМЕР_2, для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану за межами населених пунктів Шаровечківської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області (а.с. 213 т. 1).

За договором купівлі-продажу земельної ділянки від 08 вересня 2016 року, ОСОБА_8, від імені якого діяв ОСОБА_11, продав, а ОСОБА_4 та ОСОБА_5 придбали у власність по 1/2 частини кожен земельну ділянку, площею 0,1500 га, кадастровий номер НОМЕР_2, для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населених пунктів Шаровечківської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, та зареєстрували право власності на неї (а.с. 129-130 т. 2).

Відповідно до повідомлення Приватного підприємства «Поділляземінвест» №374 від 30.12.2015 року, за результатами проведених геодезичних робіт підприємством було встановлено, що в межах смуги відведення автодороги в межах земельної ділянки, яка перебуває в постійному користуванні Служби автомобільних доріг в Хмельницькій області згідно з державним актом на право постійного користування, знаходиться земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_2, площею 0,15 га. Дана земельна ділянка накладається на земельну ділянку на території Шаровечківської сільської ради Хмельницького району площею 47,5 га. Вказані обставини перешкоджають внесенню до системи Державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку на території Шаровечківської сільської ради площею 47,5 га (а.с. 49 т. 1).

За висновком експерта №518/017 від 12.01.2018 року, земельна ділянка, площею 0,15 га, яка перебуває у власності ОСОБА_5 та ОСОБА_4 та розташована за межами населених пунктів Шаровечківської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, згідно з координатами поворотних точок, зазначених в наданих на дослідження матеріалах, накладається на земельну ділянку, яка знаходиться у постійному користуванні Служби автомобільних доріг в Хмельницькій області відповідно до Державного акта на право постійного користування землею серії НОМЕР_1 від 30.09.1996 року, площа накладення становить 0,1032 га (а.с. 2-45 т. 2).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 ЗК України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 19 ЗК України, землі України за основним призначенням поділяються на відповідні категорії, у тому числі землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Статтею 20 ЗК України передбачено, що віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

До земель транспорту належать землі, надані підприємствам, установам та організаціям залізничного, автомобільного транспорту і дорожнього господарства, морського, річкового, авіаційного, трубопровідного транспорту та міського електротранспорту для виконання покладених на них завдань щодо експлуатації, ремонту і розвитку об'єктів транспорту. Землі транспорту можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності (ст. 67 ЗК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 71 ЗК України, до земель дорожнього господарства належать землі під проїзною частиною, узбіччям, земляним полотном, декоративним озелененням, резервами, кюветами, мостами, тунелями, транспортними розв'язками, водопропускними спорудами, підпірними стінками і розташованими в межах смуг відведення іншими дорожніми спорудами та обладнанням, а також землі, що знаходяться за межами смуг відведення, якщо на них розміщені споруди, що забезпечують функціонування автомобільних доріг, а саме: а) паралельні об'їзні дороги, поромні переправи, снігозахисні споруди і насадження, протилавинні та протисельові споруди, вловлюючі з'їзди; б) майданчики для стоянки транспорту і відпочинку, підприємства та об'єкти служби дорожнього сервісу; в) будинки (в тому числі жилі) та споруди дорожньої служби з виробничими базами; г) захисні насадження.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

За положеннями ч. 1 ст. 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність порушення вимог закону під час надання земельної ділянки у власність ОСОБА_8, яка в подальшому була відчужена ОСОБА_4 та ОСОБА_5, оскільки на час вирішення питання про передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_8, вона перебувала у постійному користуванні Служби автомобільних доріг у Хмельницькій області. Наказ ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області та набуття права власності на спірну земельну ділянку ОСОБА_4 та ОСОБА_5 порушують права Служби автомобільних доріг у Хмельницькій області як користувача земельної ділянки.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Оскільки спірна земельна ділянка вибула з володіння держави в особі Служби автомобільних доріг у Хмельницькій області не з її волі іншим шляхом, суд першої інстанції правильно виходив з того, що земельна ділянка підлягає витребуванню з чужого незаконного володіння.

Не заслуговують на увагу посилання в апеляційній скарзі на припинення Хмельницьким обласним управлінням по будівництву, ремонту і експлуатації автомобільних доріг «Облавтодор» права користування земельною ділянкою у зв'язку з припиненням його діяльності.

З огляду на те, що спірні правовідносини виникли у 1996 році, тобто під час дії ЗК України від 18.12.1990 року, з подальшими змінами та доповненнями, ЦК УРСР.

Згідно з ч. 1 ст. 23 ЗК України від 18.12.1990 року, право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Відповідно до приписів ст. 27 ЗК України, право користування земельною ділянкою припиняється, у разі: - добровільної відмови від земельної ділянки; - закінчення строку, на який було надано земельну ділянку; - припинення діяльності підприємства, установи, організації, селянського (фермерського господарства).

Припинення права користування землею у випадках, передбачених пп. 1-8 частини першої та частини третьої цієї статті, провадиться у межах населених пунктів відповідною Радою народних депутатів, за межами населених пунктів - сільською, селищною, районною, міською, в адміністративному підпорядкуванні якої є район, Радою народних депутатів, а у випадку, передбаченому пунктом 9 частини першої цієї статті - за рішенням Ради народних депутатів, що має право вилучати земельні ділянки.

Стаття 37 ЦК УРСР встановлювала, що юридична особа припиняється шляхом ліквідації або реорганізації (злиття, поділу або приєднання).

Таким чином, діюче на той час законодавство передбачало, що юридична особа припинялась лише у випадках або ліквідації або у разі злиття, поділу або приєднання.

Перетворення підприємства або зміна його організаційно-правової форми не тягло за собою його припинення, оскільки не було реорганізацією або ліквідацією в розумінні ст. 37 ЦК УРСР.

ЗК України 1990 року не містив обмежень щодо кола підприємств, установ, організацій певної форми власності та/або статусу, в постійному користуванні яких можуть перебувати земельні ділянки, а припинення їх діяльності було підставою для проведення відповідною радою припинення права користування землею.

Обставин того, що повноважним органом було прийнято рішення про припинення права користування спірною земельною ділянкою, яка була надана Хмельницькому обласному управлінню по будівництву, ремонту і експлуатації автомобільних доріг «Облавтодор» у зв'язку з припиненням діяльності державного підприємства, а також докази вилучення земельної ділянки з користування цього підприємства та його правонаступників не встановлено.

З огляду на викладене вище, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що в процесі реорганізації шляхом перетворення від Хмельницького обласного управління по будівництву, ремонту і експлуатації автомобільних доріг «Облавтодор» до Адміністрації автомобільних доріг в Хмельницькій області, в подальшому і до Служби автомобільних доріг перейшли усі майнові права попередника, в тому числі і право постійного користування спірною земельною ділянкою на підставі Державного акта НОМЕР_1 від 30.08.1996 року.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги в тій частині, що прокурором не обґрунтовано наявність підстав для представництва держави в суді. Оскільки, звертаючись до суду з позовом, прокурор посилався на те, що без волі землекористувача, з порушенням встановленого законом порядку, із постійного користування протиправно вибула частина земельної ділянки, а Службою автомобільних доріг у Хмельницькій області заходи щодо поновлення майнових прав не вживались. При цьому, власником земельної ділянки є держава Україна, а розпорядником - Хмельницька обласна державна адміністрація. А тому, заступник прокурора Хмельницької області правильно пред'явив позов до суду в інтересах держави в особі Служби автомобільних доріг у Хмельницькій області, як користувача земельної ділянки.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Інші доводи апеляційної скарги також не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність.

А тому, підстав у межах доводів апеляційної скарги для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30 січня 2019 року.

Судді: /підпис/ І.В. Пєнта

/підпис/ А.П. Корніюк

/підпис/ О.І. Талалай

Згідно з оригінало м: суддя апеляційного суду І.В. П'єнта

______________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Салоїд Н.М. Провадження № 22-ц/4820/31/19

Доповідач - П'єнта І.В. Категорія № 19