Провадження № 2-п/331/46/2019
Справа № 331/4218/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2019 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді Гнатик Г.В.,

при секретарі Дорофєєвій М.А.,

за участі заявника: ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

представника позивача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 липня 2015 року по цивільній справі № 331/4218/15-ц,

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 липня 2015 року позов КС «Хортиця» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КС «Хортиця» проценти, згідно з п. 6.3. Договору кредиту, у розмірі 14 346, 37 грн., інфляційні втрати у розмірі 3 463, 89 грн., разом 17 810, 26 грн. та судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Не погоджуючись з заочним рішенням суду від 13 липня 2015 року, відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив поновити йому пропущений з поважних причин строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 липня 2015 року, переглянути та скасувати заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 липня 2015 року по цивільній справі №331/4218/15-ц та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Заява про скасування заочного рішення обґрунтована наступним.

Про існування зазначеного рішення йому стало відомо у липні 2019 року від державного виконавця, зазначає, що рішення суду від 13.07.2015 він отримав лише 22.07.2019 року. Судові повістки він не отримував, про дату судового засідання повідомлений не був. Розглянувши справу у його відсутність, суд позбавив його можливості бути присутнім у судових засіданнях, надавати пояснення, захищати свої права та інтереси.

Окрім того, до участі у справі у якості співвідповідача не було залучено поручителя ОСОБА_4 , який з його слів погасив кредит і сплачує відсотки, з судового рішення слідує, що ці платежі не були враховані судом.

В судовому засіданні заявник вимоги, викладені в заяві підтримав, просив їх задовольнити. В своїх поясненнях зазначив, що не отримував ні ухвали про відкриття провадження по справі ні повісток про виклик в судове засідання, а заочне рішення суду отримав лише 22.07.2019 року.

В судовому засіданні представник заявника вимоги, викладені в заяві підтримала, просила їх задовольнити. Крім того, вказує на наявність обставин, які не були досліджені судом при винесенні заочного рішення та потребують додаткового дослідження в судовому засіданні.

Представник позивача проти задоволення вимог, викладених в заяві, заперечує, вважає заочне рішення законним та обґрунтованим.

Суд, вислухавши доводи заявника, його представника взявши до уваги думку представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до такого.

Згідно частини першої статті 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 288 ЦПК України випливає, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе лише у випадку встановлення судом двох обставин: відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Наявність лише однієї з підстав, зазначених у наведеній нормі цивільного процесуального законодавства, не спричиняє скасування заочного рішення. Лише у своїй сукупності названі обставини спричиняють скасування заочного рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 26 червня 2015 року особисто отримав копію позовної заяви з додатками, ухвалу про відкриття провадження по справі та судову повістку про виклик до суду на 13 липня 2015 року. (а.с.23 )

Крім того, копію заочного рішення від 13 липня 2015 року, яка надсилалась відповідачу за адресою його реєстрації, згідно поштового повідомлення, отримано 21 липня 2015 року його братом. (а.с.30 )

Тобто, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 в 2015 році особисто копії заочного рішення не отримував, а отримав лише 23.07.2019 року.(а.с.32) Виходячи з цього, суд вбачає підстави для поновлення пропущеного строку на подання заяви про скасування заочного рішення.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до вимог ст.. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що підстави для скасування заочного рішення суду відсутні, оскільки ОСОБА_1 відповідно до положень ЦПК України, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи за місцем реєстрації, та ним доказів, які мають значення для справи та можуть привести до ухвалення іншого рішення, протилежного заочному, суду не надано.

На підставі викладеного, суд не вбачає законних підстав для скасування заочного рішення по цій справі.

Керуючись статтями 287, 288 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Поновити строк для подачі заяви про скасування заочного рішення.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 липня 2015 року по цивільній справі № 331/4218/15-ц залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає. Проте, у відповідності до частини четвертої статті 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: Г.В. Гнатик