Дата документу 20.02.2019
Справа № 326/1697/18
Провадження № 2о/320/41/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2019 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: Іваненко О.В.,

за участі секретаря: Прозорової Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи: Інзівської сільської ради Приморського району Запорізької області, Приватного нотаріуса Приморського районного нотаріального округу ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що 22 грудня 2017 року помер її рідний батько, ОСОБА_3. Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок 67 по вулиці Зарічна (Жовтнева) села Інзівка Приморського району Запорізької області. Вказаний житловий будинок батько ще за своє життя заповідав їй. Після смерті ОСОБА_3 вона є єдиною спадкоємицею як за законом, так і за заповітом. Інших спадкоємців за законом або заповітом немає. У встановлений законом 6-ти місячний строк з дня смерті батька вона прийняла спадщину, шляхом звернення з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Приморського районного нотаріального округу Запорізької області, ОСОБА_2 Однак, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що у свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок неправильно зазначено прізвище її батька, а саме: «Поліщук», замість «Полещук». Згідно зазначених правових документів прізвище її батька «Полещук». Однак при оформленні свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок прізвище її батька було записано неправильно у перекладі з російської на українську мову, тобто «Поліщук». Усунути помилки іншим шляхом не можливо, тому на підставі викладеного, вона просить суд встановити факт, що Свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок від 25.09.1989 року, видане Інзівською сільською радою народних депутатів за реєстровим номером 95 на ім'я ОСОБА_4 належить ОСОБА_3.

Заявник у судове засідання не зявилася, але від неї надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності, на задоволенні своїх вимог наполягає у повному обсязі.

Представник зацікавленої особи Інзівської сільської ради Приморського району Запорізької області у судове засідання не зявився, але від нього надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, проти позову не заперечує.

Зацікавлена особа Приватний нотаріус Приморського районного нотаріального округу ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, але від нього надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, проти позову не заперечує.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п.6 ч.1, ч.2 ст.315 ЦПК України , суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено у судовому засіданні, 22.12.2017 року помер рідний батько заявника, ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть I-ЖС №402333, за актовим записом № 22 (а.с.6).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на житловий будинок 67 по вул. Зарічна (Жовтнева) в с. Інзівка Приморського району Запорізької області, який належав йому на праві особистої власності на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 25.09.1989 року (а.с.8).

Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст. 1222 ЦПК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини

Згідно ч.1 ст. 1223 ЦПК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Як вбачається з матеріалів справи за життя спадкодавцем ОСОБА_3 було складено заповіт на користь ОСОБА_1 (дошлюбне ОСОБА_3) ОСОБА_5, згідно якого він заповідав їй житловий будинок 67 по вул. Зарічна (Жовтнева) в с. Інзівка Приморського району Запорізької області, який було посвідченого секретарем Інзівської сільської ради Приморського району Запорізької області, ОСОБА_6 (а.с.7).

Згідно вимог ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_1 (дошлюбне ОСОБА_3) І.М. прийняла спадщину після померлого батька шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Приморського районного нотаріального округу Запорізької області, ОСОБА_2, оскільки є спадкоємцем за заповітом. Інших спадкоємців за законом або заповітом немає.

Так родинні відносини ОСОБА_1 (дошлюбне ОСОБА_3) І.М. із спадкодавцем ОСОБА_3 підтверджуються її свідоцтвом про народження серії І-ЖС №456817, копією свідоцтва про шлюб серії 1-ЖС №001698, виданого Вознесенською сільською радою Мелітопольського району Запорізької області, актовий запис №14, згідно якого прізвище «Полещук» змінено на «Ярочкіна» (а.с.9,10).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на даний час не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, оскільки згідно постанови приватного нотаріуса Приморського районного нотаріального округу Запорізької області від 12.10.2018 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що у свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок виданим Інзівською сільською радою народних депутатів від 25.09.1989 року неправильно зазначено прізвище спадкодавця, а саме: «Поліщук», замість «Полещук», що не відповідає його прізвищу, зазначеному в інших правовстановлюючих документах.

Згідно матеріалів справи судом було встановлено, що правильне написання прізвища спадкодавця «Полещук» замість «Поліщук», що підтверджується наданими копіями паспорта ОСОБА_3, картки фізичної особи - платника податків від 26.11.2002 року, свідоцтва про смерть, трудової книжки, пенсійного посвідчення, водійського посвідчення (а.с.5, 6, 37, 38, 44, 46, 47).

Згідно п.12 постанови ПВСУ N5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Тому, враховуючи вищевикладене, той факт, що заявник не має можливості належним чином оформити право власності на спадщину після смерті свого батька, оскільки при оформленні первинних документів було невірно вказано прізвище спадкодавця, що не співпадає з іншими правовстановлюючими документами, суд вважає що заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 247, 258, 263-265, 273, 294, 315, 317 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи: Інзівської сільської ради Приморського району Запорізької області, Приватного нотаріуса Приморського районного нотаріального округу ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа задовольнити.

Встановити факт, що свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок 67 по вул. Зарічна (Жовтнева) в с. Інзівка Приморського району Запорізької області від 25.09.1989 року, видане Інзівською сільською радою народних депутатів за реєстровим номером 95 на ім'я ОСОБА_4 належить ОСОБА_3 03.10.1937р.н., який помер 22.12.2017 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Мелітопольського

міськрайонного суду ОСОБА_7