Постанова

Іменем України

21 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 495/4657/13-ц

провадження № 61-20217св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - заступник Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора в інтересах ОСОБА_1,

відповідач - відкрите акціонерне товариство «Імені 28 червня»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Одеської області від 13 жовтня 2016 року в складі колегії суддів: Таварткіладзе О. М., Короткова В. Д., Фальчука В. П.,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2013 року заступник Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відкритого акціонерного товариства «Імені 28 червня» (далі - ВАТ «Імені 28 червня») про відшкодування збитків та звільнення земельної ділянки.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 є власником земельних ділянок № НОМЕР_1 у масиві № 1а та № НОМЕР_2 у масиві № 2г, загальною площею 4,52 га, розташованих на території Салганської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, переданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Указані земельні ділянки самовільно зайняті відповідачем та на них розташовані багаторічні насадження у занедбаному стані, які перебувають на балансі у ВАТ «Імені 28 червня». У зв'язку із чим ОСОБА_1 позбавлений можливості використовувати свої земельні ділянки за призначенням, чим йому завдано шкоду. Через похилий вік та матеріальний стан ОСОБА_1 не міг самостійно звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

З урахуванням викладеного, позивач просив зобов'язати відповідача повернути ОСОБА_1 земельні ділянки № НОМЕР_1 у масиві № 1а та № НОМЕР_2 у масиві 2г, загальною площею 4,52 га, вартістю 136 522,07 грн, розташовані на території Салганської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області шляхом звільнення указаних земельних ділянок, а також стягнути з відповідача на користь позивача збитки у розмірі 22 816,96 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17 липня 2013 року позов задоволено.

Зобов'язано ВАТ «Імені 28 червня» повернути ОСОБА_1 земельну ділянку

№ НОМЕР_1 у масиві № 1а та земельну ділянку № НОМЕР_2 у масиві 2г, загальною площею

3,37 га, вартістю 136 522,07 грн, які розташовані на території Салганської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області шляхом звільнення вказаних земельних ділянок.

Стягнуто з ВАТ «Імені 28 червня» на користь ОСОБА_1 збитки у розмірі 22 816,96 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що за час самовільного зайняття відповідачем земельних ділянок, які належать на праві власності позивачу, та у зв'язку із чим останній не міг використовувати свої земельні ділянки, йому були завдані збитки які підлягають стягненню у судовому порядку.

Не погоджуючись з указаним рішенням суду першої інстанції, представник

ВАТ «Імені 28 червня» звертався до апеляційного суду зі скаргою.

Указане рішення переглядалось апеляційним судом лише в частині вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача збитків у розмірі 22 816,96 грн, оскільки рішення суду в частині щодо зобов'язання повернення позивачу земельних ділянок заявник не оскаржував, посилаючись на те, що спірні земельні ділянки були повернуті позивачу ще до ухвалення оскаржуваного рішення, тому таке рішення у цій частині не порушує інтереси ВАТ «Імені 28 червня».

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 13 жовтня 2016 року заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області

від 17 липня 2013 року в частині задоволення позовних вимог заступника Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора в інтересах ОСОБА_1 до ВАТ «Імені 28 червня» про стягнення збитків та вирішення питання про стягнення судового збору у дохід держави скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення про відмову в задоволенні таких вимог.

Відмовляючи у задоволенні вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача збитків у розмірі 22 816,96 грн, апеляційний суд виходив з того, що стягнення збитків з відповідача на користь позивача є необґрунтованим та безпідставним. Вимога щодо відшкодування шкоди, розрахована, виходячи із вартості врожаю з багаторічних насаджень, що суперечить викладеним у позовні заяві обставинам справи та вимогам чинного законодавства.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У січні 2017 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення апеляційного суду в частині стягнення збитків та залишити у цій частині рішення суду першої інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в частині вимог щодо стягнення збитків судом апеляційної інстанції та помилкового скасування рішення суду першої інстанції у цій частині.

Відзив на касаційну скаргу не подано

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 лютого 2017 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2017 року дану справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року цивільну справу передано до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судом установлено, що ОСОБА_1 є власником земельних ділянок № НОМЕР_1 у масиві № 1а, площею 4,14 га та № НОМЕР_2 у масиві № 2г, площею 0,37 га, усього загальною площею 4,52 га у межах згідно з планом, які передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Салганської сільської ради Білгород-Дністровського району, що підтверджується державним актом на право власності на землю серії НОМЕР_3, зареєстрованим у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 280/20 та виданим 02 квітня 2004 року відділом Держкомзему у Білгород-Дністровському районі Одеської області.

Відповідно до акта перевірки дотримання вимог земельного законодавства

від 13 березня 2013 року, складеного головним спеціалістом відділу оперативного контролю Державної інспекції сільського господарства в Одеській області,

ВАТ «Імені 28 червня» використовує земельні ділянки в масивах «3-4в», «Іс», «12б», «4б», «2г», «Івп», «Іа», «2а» на території Салганської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, які належать громадянам згідно з державними актами на право приватної власності під багаторічні насадження та, зокрема ОСОБА_1

Багаторічні насадження, розміщені на землях громадян, були передані на баланс новоствореного у 2001 році акціонерного товариства «Імені 28 червня», у результаті безгосподарності та бездіяльності якого всі багаторічні насадження загинули або зріджені до такого стану, що потребують викорчовування та списання, що підтверджується актами обстеження багаторічних насаджень

від 16 липня 2010 року, 25 травня 2011 року та 01 червня 2011 року.

Також судом встановлено, що заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 вересня 2009 року в справі № 495/4657/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ВАТ «Імені 28 червня» про відшкодування збитків та звільнення земельних ділянок, позов було задоволено та зобов'язано ВАТ «Імені 28 червня» викорчувати коріння фруктових дерев на площі трьох гектарів, ділянки № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 на території Салганської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області.

Указане рішення суду перебувало на примусовому виконані у відповідному органі державної виконавчої служби.

Разом з тим, встановлено, що ОСОБА_1 самостійно приступив до використання земельної ділянки і розкорчував коріння та пеньки колишнього фруктового саду, що знаходилися на частині належних йому земельних ділянок № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 на території Салганської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області.

Вимог щодо стягнення збитків, завданих невиконанням відповідачем рішення суду, яке набрало законної сили, у даній справі позивач не заявляв та заявлені позовні вимоги такою вимогою не обґрунтовував.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно зі статтею 79 ЗК України, статті 373 ЦК України право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (грунтовий) шар у межах цієї земельної ділянки, на водні об'єкти, ліси, багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також на простір, що є над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд.

Багаторічні насадження не можуть розглядатися як окремий об'єкт права власності без земельної ділянки, на якій вони знаходяться, оскільки є складовою частиною земельної ділянки.

Перебування багаторічних насаджень на балансі підприємства не може вважатися підтвердженням на ці насадження, оскільки баланс підприємства (організації) є формою бухгалтерського обліку, визначення складу і вартості майна і не свідчить про знаходження майна у власності (володінні) підприємства (організації).

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 25 лютого 2015 року в справі № 6-14 цс15.

Підстави і порядок відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам визначені статтями 156, 157 ЗК України.

Відповідно до статті 156 ЗК України власниками землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Частинами першою, другою статті 157 ЗК України передбачено, що відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, у тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення збитків та ухвалюючи у цій частині нове рішення, апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (стаття 212 ЦПК України 2004 року), з урахуванням встановлених обставин і вимог статей 10, 60 ЦПК України 2004 року, дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні вимог у цій частині, оскільки належних та допустимих доказів того, що позивач мав намір самостійно чи шляхом передачі у користування іншим особам обробляти належні йому земельні ділянки і отримувати дохід від їх використання у період, за який він просив стягнути збитки, або не зміг цього зробити саме через самовільне зайняття спірних земельних ділянок відповідачем та з його вини, суду не надано.

Наведені в касаційній скарзі доводи не спростовують висновків суду по суті вирішення указаного позову та не дають підстав вважати, що судом апеляційної інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, про що зазначає заявник у касаційній скарзі.

Інші доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду апеляційної інстанції щодо встановлених обставин справи. Однак згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки у задоволенні касаційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Одеської області від 13 жовтня 2016 року в частині позову заступника Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора в інтересах ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства «Імені 28 червня» про відшкодування збитків залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: С. Ю. Бурлаков

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

В. М. Коротун