Справа № 404/3121/17
Номер провадження 2/404/400/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

у складі: головуючого-судді Павелко І.Л.

за участі секретаря Мосійчук А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Керівника Кіровоградської місцевої прокуратури в інтересах недієздатної особи ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 ,ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача виконавчий комітет Фортечної ради в м. Кропивницькому ради про визнання договору купівлі-продажу недійсним та повернення майна, -

ВСТАНОВИВ:

Керівник Кіровоградської місцевої прокуратури в інтересах недієздатної особи ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 ,ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача виконавчий комітет Фортечної в м. Кропивницькому раді в якій просить визнати недійсним укладений між ОСОБА_6, та ОСОБА_3 і ОСОБА_4 договір купівлі-продажу квартири за адресою м. Кропивницький (Кіровоград), АДРЕСА_1 від 16.11.2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_7;

витребувати шляхом повернення майно - квартиру за адресою м. Кропивницький (Кіровоград), АДРЕСА_1, з володіння добросовісного набувача - ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6. Скасувати державну реєстрацію права власності на об'єкт нерухомого майна, а саме квартиру АДРЕСА_2 (Кіровоград), яке внесене до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за номером запису про право власності: 15376628 від 07.07.2016року; стягнути з ОСОБА_2 на користь Прокуратури Кіровоградської області 4 800 грн. судового збору.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначив, що ОСОБА_6 є недієздатним за рішенням суду. а його опікун отримавши довіреність від ОСОБА_6 нотаріально посвідчивши, уклала незаконно договір купівлі продажу квартиру АДРЕСА_2 (Кіровоград), яка належала на праві приватної власності ОСОБА_1 потім квартира була продана ще раз і на теперішній час власником є ОСОБА_5.

ОСОБА_2 позовні вимоги визнала, надала до суду заяву в письмовому виді де зазначила, що з позовними вимогами погоджується.

ОСОБА_3 і ОСОБА_4 до суду не зявилися про час розгляду справи належно повідомлялися про причини неявки суд не повідомили.

ОСОБА_5 належно про час розгляду справи повідомлена ,надала до суду заяву де зазначила ,що погоджується з рішенням суду.

Представник виконавчого комітету Фортечної в м. Кропивницькому раді в судовому засіданні позовні вимоги визнала.

Ухвалою суду від 30.05.2017 року відкрито провадження та призначено до розгляду.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи суд находить позов, який підлягає задоволенню.

Встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 являється інвалідом з дитинства II групи, за діагнозом «легка розумова відсталість, основний тип дефекту».

Рішенням Кіровського районного суду м.Кіровограда від 16.06.2010 року ОСОБА_1 визнано недієздатним, встановлено опіку та призначено опікуном ОСОБА_2, яка являється сестрою недієздатного.

Зі змісту вказаного рішення вбачається, що ОСОБА_1 страждає на хронічний психіатричний розлад в формі, насліди менінгоенцефаліту з вираженим психоорганічним синдромом досягаючим ступені недоумства. За своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 07.04.2006на праві власності належало нерухоме майно - квартира № 835 по проспекту Університетському в м. Кіровограді (Кропивницький).

Відповідно до інформації виконавчого комітету Кіровської районної у м. Кіровограді ради від 12.12.2016 №1-16/212/1 встановлено, що 16.11.2015 року ОСОБА_8 вищевказану квартиру, в порушення вимог ст.ст.67, 71 ЦК України, п.п. 1.2, 4.2, 4.4. Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім'ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 № 34/166/131/88 продано без дозволу органів опіки та піклування.

За результатами вивчення інформації виконавчого комітету встановлено наступне.

Приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_9 10.11.2015 року посвідчено довіреність, якою ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_2 на продаж належної йому на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_3.

Між ОСОБА_1 (продавець) та ОСОБА_3 і ОСОБА_4 (покупці) 16.11.2015 року укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_7 Вказаний правочин від імені ОСОБА_1 вчинено ОСОБА_2, на підставі вищевказаної довіреності від 10.11.2015 року.

При цьому, в п.6 Договору зазначено, що внаслідок продажу майна не буде порушено прав та законних інтересів інших осіб, у тому числі недієздатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Позивач, як заінтересована особа, заперечує дійсність правочину, а саме договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4, укладеного 16.11.2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог встановлених, зокрема, ч. 2ст. 203 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст. 203 Цивільного кодексу України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Відповідно до вимог ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними.

Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також

здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

Частиною 2 цієї статті визначено, що обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом.

Одним з таких випадків є визнання особи недієздатною.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Статтею 41 Цивільного кодексу України визначені правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, зокрема: над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун; відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун (стаття 1184 цього Кодексу).

Таким чином, правочин, укладений недієздатною особою, за приписами ст. ст. 41, ч. 2 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України підлягає визнанню недійсним.

При цьому, варто зазначити, що ОСОБА_2 при укладанні спірного правочину діяла саме як представник ОСОБА_1 за довіреністю, а не як опікун - законний представник недієздатної особи відповідно до ст. 242 ЦК України.

Цивільне законодавство України розрізняє 3 види представництва: представництво за законом, комерційне представництво та представництво за довіреністю.

Зокрема, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (ч. 1 ст. 237 ЦК України). Представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє (ч. 1 ст. 238 ЦК України).

За правилами ч. 2 ст. 242 ЦК України опікун є законним представником малолітньої особи та фізичної особи, визнаної недієздатною. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 244 ЦК України, представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю.

Іншими словами у даних правовідносинах ОСОБА_2 виступила в якості представника за довіреністю дієздатної особи.

Однак, оскільки ОСОБА_1 в силу своєї недієздатності не мав права на вчинення будь-яких правочинів, у тому числі щодо продажу належного йому нерухомого майна, то ОСОБА_2 не мала також права на вчинення такого правочину від його імені на підставі довіреності.

Законним способом відчуження нерухомого майна недієздатної особи є укладення правочину з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 67, 71 ЦК України, п.п. 1.2, 4.2, 4.4. Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім'ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 № 34 166/131/88, тільки з дозволу органу опіки і піклування.

Від імені недієздатної особи необхідно діяти опікуну на підставі рішення суду про встановлення опіки. Довіреність на вчинення правочину в даному випадку видана бути не може, з огляду неможливість недієздатним розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Вказаними діями ОСОБА_2 грубо порушено житлові права ОСОБА_1

На отримані кошти ОСОБА_2 22.07.2016 року придбано житловий будинок за адресою с. Клинці Кіровоградського району по вул. Набережна, 19, право власності на який оформлено на свого співмешканця ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2 При цьому, ОСОБА_1 зареєструвала в будинку за адресою: Кіровоградський район, с. Обознівка вул. Леніна, 86, який належить на праві власності ОСОБА_10

Подаючи звіти про використання коштів та майна недієздатного ОСОБА_1 за 2014, 2015 роки, ОСОБА_2 вказала про отримання його пенсії, державної допомоги та вказувала, що недієздатний проживає вдома.

Однак, відповідно до акту обстеження умов проживання недієздатної особи та перевірки виконання опікунських обов'язків від 29.11.2016 року недієздатний не проживає ні за адресою АДРЕСА_1, ні за адресою - вул. Зеленогорівська, 18, ні за адресою - ОСОБА_11 103, а проживає тривалий час в с. Нова Павлівка Кіровоградського району.

Враховуючи вищевикладене, опікуном ОСОБА_2С, всупереч інтересів недієздатної особи ОСОБА_1 з корисливою метою на шкоду підопічного здійснено реалізацію належного йому житла, чим порушено його житлові та майнові права. За даним фактом 23.12.2016 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0000131 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.167 КК України. На даний час Кропивницьким ВП ГУНП в області здійснюється досудове розслідування.

В подальшому, після продажу ОСОБА_1 вказаної квартири ОСОБА_3 і ОСОБА_4, останні продали її ОСОБА_12

ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та ОСОБА_12 07.07.2016 року укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_5. На даний час, право власності на вказану квартиру зареєстровано за ОСОБА_12

З огляду на продаж спірної квартири ОСОБА_12, остання підлягає витребуванню з її незаконного володіння на підставі ст. 388 ЦК України.

В разі якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно (ст.388 Кодексу): вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", реституція, як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК України), застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв'язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред'явлена тільки стороні недійсного правочину.

Норма частини першої статті 216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину.

У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України.

Відсутність волевиявлення ОСОБА_1 на продаж належної йому квартири полягає у його недієздатності та не можливості розуміти значення своїх дій та керувати ними внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу, що встановлено рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16.06.2010 року.

Враховуючи те, що квартира АДРЕСА_6 вибула з володіння недієздатного ОСОБА_1 без його волі іншим шляхом, а саме всупереч установленої законодавством процедури укладення правочинів щодо недієздатних осіб виключно з дозволу органів опіки і піклування та протиправних, у зв'язку з цим, дій ОСОБА_2, вказане є підставою для витребування цього майна у добросовісного набувача - ОСОБА_5 виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред'явлена тільки стороні недійсного правочину.

Норма частини першої статті 216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину.

У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України.

Відсутність волевиявлення ОСОБА_1 на продаж належної йому квартири полягає у його недієздатності та не можливості розуміти значення своїх дій та керувати ними внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу, що встановлено рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16.06.2010 року.

Враховуючи те, що квартира АДРЕСА_6 вибула з володіння недієздатного ОСОБА_1 без його волі іншим шляхом, а саме всупереч установленої законодавством процедури укладення правочинів щодо недієздатних осіб виключно з дозволу органів опіки і піклування та протиправних, у зв'язку з цим, дій ОСОБА_2, вказане є підставою для витребування цього майна у добросовісного набувача - ОСОБА_5

Відповідно до ч.2 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді інтересів громадянина (громадянина України, іноземця або особи без громадянства) у випадках, якщо така особа не спроможна самостійно захистити свої порушені чи оспорюванні права або реалізувати процесуальні повноваження через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність, а законні представники або органи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси такої особи, не здійснюють або неналежним чином здійснюють її захист.

Під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, що регулює виконавче провадження звертатися до суду з позовом (заявою, поданням).

З огляду на вказане вище, та зважаючи, що порушення у цій сфері спричиняють шкоду правам та інтересам недієздатної особи у вигляді позбавлення житла, виникла необхідність у задоволенні позовних вимог та відновити порушене право.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з ОСОБА_2 на користь Прокуратури Кіровоградської області 4 800 грн. судового збору.

На підставі ст.ст. 41, 67,71,203 ,215, 242, 244 ЦК України , Закону України «Про прокуратуру» керуючись ст.ст.88,141,265 ЦПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:

Позов - задовольнити .

Визнати недійсним укладений між ОСОБА_6, та ОСОБА_3 і ОСОБА_4 договір купівлі-продажу квартири за адресою м. Кропивницький (Кіровоград), АДРЕСА_1 від 16.11.2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_7

Витребувати шляхом повернення майно - квартиру за адресою м. Кропивницький (Кіровоград), АДРЕСА_1, з володіння добросовісного набувача - ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6. Скасувати державну реєстрацію права власності на об'єкт нерухомого майна, а саме квартиру АДРЕСА_2 (Кіровоград), яке внесене до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за номером запису про право власності: 15376628 від 07.07.2016року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Прокуратури Кіровоградської області 4 800 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Оскільки в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк на оскарження обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Кіровський районний суд м. Кіровограда).

Відомості про учасників справи:

позивач: Кіровоградська місцева прокуратура, місце знаходження: вул.Чикаленка,11 м. Кропивницький;

відповідач: ОСОБА_2 місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

відповідач: ОСОБА_3 місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4;

відповідач: ОСОБА_4 місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

відповідач: ОСОБА_5 місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

третя особа: виконавчий комітет Фортечної у м. Кропивницької ради місце знаходження вул. Гоголя буд.28, м. Кропивницький.

Повний текст рішення складено 04.02.2019 року.

Суддя Кіровського І. Л. Павелко

районного суду

м.Кіровограда