Справа №2-3876/10
Провадження№ 6/266/17/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2019 року м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Курбанової Н.М., за участю секретаря Макогон С.Б.,

розглянувши у судовому засіданні у місті Маріуполі справу за поданням головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 про розшук боржника ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець Приморського відділу державної виконавчої служби м.Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 звернувся до суду із поданням про розшук боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1

В обґрунтування заявлених вимог державний виконавець зазначив, що на виконанні у відділі знаходиться виконавче провадження № 32327164 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-3876 від 14.02.2012р., виданого Приморським районним судом м. Маріуполя про стягнення з ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3, 30.04.2010р.н., в розмірі ј частини від заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з 11.06.2010р. та до повноліття дитини, на особистий рахунок дитини. 24.04.2012 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. В ході проведених виконавчих дій встановлено, що боржник не працює, на пенсійному обліку не перебуває. Згідно відповіді Департаменту адміністративних послуг відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб, встановлено що боржник був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, з 07.05.2010р. по 07.11.2010р. Станом на теперішній час інформація про місце реєстрації ОСОБА_2, у реєстрі територіальної громади м. Маріуполя відсутня. В ході проведених виконавчих дій встановлено, що боржник не працює, на пенсійному обліку не перебуває. 25.07.2013 року, 05.09.2017 року, 22.01.2019 року державним виконавцем здійснений вихід за адресою, вказаною у виконавчому документі, а саме: м. Маріуполь, провул. Виробничий, буд. 4, встановлено, що боржник за вказаною адресою не мешкає. Боржник рішення суду не виконує, дій направлених на його виконання не здійснює, на виклики державного виконавця не реагує. На підставі викладеного просить вирішити питання про розшук боржника.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні вимог подання з наступних підстав.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Пунктом 14 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» уповноважує виконавця викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Згідно з ч.1 ст. 438 ЦПК України, розшук боржника або дитини, привід боржника оголошується за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур'єром, крім, зокрема, постанов про відкриття виконавчого провадження, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Аналіз вказаних положень дозволяє зробити висновок про можливість застосування розшуку до боржника лише в разі його належного повідомлення про необхідність явки до виконавчої служби та ухилення належним чином повідомленого боржника від такої явки.

Жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували належне повідомлення боржника про його неодноразовий виклик до виконавчої служби, як то поштових повідомлень, розписок про одержання виклику, суду не надано.

Виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого документу відкрито 24.04.2012 року, а державним виконавцем в якості доказів про відсутність відомостей щодо місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника поданий до суду лише інформаційна довідка відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради про те, що боржник був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, з 07.05.2010р. по 07.11.2010р. Станом на теперішній час інформація про місце реєстрації ОСОБА_2, у реєстрі територіальної громади м. Маріуполя відсутня. Наведене є недостатньою підставою для оголошення розшуку боржника.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що виконавець не подав до суду достатніх і достовірних доказів про відсутність відомостей щодо місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, а також доказів, які підтверджували б вичерпність заходів, вжитих державним виконавцем щодо встановлення місця знаходження боржника, що може призвести до безпідставного оголошення розшуку ОСОБА_2, чим будуть порушені її права.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що в задоволенні подання про оголошення розшуку боржника слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 19, 260, 261, 353, 438 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 про розшук боржника ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Курбанова Н. М.