Справа №167/1398/18
Провадження №2/167/51/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2019 року Рожищенський районний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Сіліча І.І.

секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рожище цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що перебуває з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання у сторін народився син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею та перебуває на її утриманні, відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає. Самостійно забезпечити гармонійний розвиток дитини позивач не має можливості, оскільки є пенсіонеркою і інших доходів окрім пенсійних виплат не отримує. Також зазначила, що дитина на даний час навчається на 2 курсі Волинського коледжу культури та мистецтв ім. І.Ф. Стравінського, у звязку з чим потребує додаткових витрат на навчання.

Покликаючись на викладені обставини, просила стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 1944 грн., щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття з врахуванням зміни прожиткового мінімуму та індексу інфляції.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не зявилась, суду надана заява про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, суду надана заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав лише частково.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

З матеріалів справи, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується копією свідоцтва про народження дитини та копією свідоцтва про встановлення батьківства (а.с.7,8).

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За положеннями ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини і не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину.

Судом встановлено, що сторони спільного господарства не ведуть, неповнолітня дитина: ОСОБА_4 проживає з позивачем за адресою: с.Кременець, вул.Молодіжна,7 Рожищенського району Волинської області (а.с.9) та перебуває на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина добровільно не надає.

Із довідки з Кременецького фельдшерсько-акушерського пункту встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, часто знаходився на амбулаторному лікуванні з діагнозом: гострий бронхіт, ГРВІ, отит, розлад ШКТ (а.с.14).

Згідно довідки з Волинського коледжу культури і мистецтв ім.І.Ф.Стравінського встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, є студентом ІІ курсу за спеціалізацією хореографія ВККМ ім.І.Ф.Стравінського денної державної форми навчання (а.с.13).

Також встановлено, що домовленості між батьками щодо участі в утриманні неповнолітньої дитини не досягнуто, а позивач наполягає на стягненні аліментів в примусовому порядку.

При визначення розміру аліментів, суд бере до уваги також, що згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» у 2019 році встановлений прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року по 30 червень 2019 року 2027 гривень.

Прожитковий мінімум вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Вказаний прожитковий мінімум повинні забезпечити обоє батьків.

Враховуючи встановлені обставини справи, а також те, що обоє батьків зобов'язані на рівні нести витрати на утримання дитини, які не можуть бути меншими від рівня прожиткового мінімуму для дитини певного віку встановленого державою, а тому позов слід задовольнити частково та стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення нею повноліття.

При цьому частиною другою статті 184 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Тому суд вважає за необхідне стягувати аліменти з врахуванням індексації стягуваних сум відповідно до ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

На підставі ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, допустити до негайного виконання.

Згідно положень ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 704,80 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

На підставі ст.ст.180, 182, 181, 184, 191 СК України, керуючись ст.ст.4, 12, 81, 141, 247, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 в користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, жительки с.Кременець, вул.Молодіжна, 7 Рожищенського району Волинської області аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 грудня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття з врахуванням індексації стягуваних сум відповідно до ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Волинського апеляційного суду через Рожищенський районний суд Волинської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: І.І.Сіліч