КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2019 року м. Київ

Унікальний номер справи № 760/24286/18-ц

Апеляційне провадження 22-ц/824/1788/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача: Махлай Л.Д.,

суддів Мазурик О.Ф., Кравець В.А.

при секретарі Борисенко Д.В.

учасники справи

стягувач ОСОБА_1

боржник ОСОБА_2

суб'єкт

оскарження Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва

Бердар Микола Миколайович

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бердара Миколи Миколайовича, заінтересована особа: ОСОБА_1,

в с т а н о в и в :

у вересні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду зі скаргою, в якій просила визнати неправомірними дії приватного виконавця Бердар М.М. відносно виконання виконавчого листа № 760/5062/15-ц, виданого Солом'янським районним судом м. Києва, визнати неправомірною та скасувати постанову про відкриття примусового виконавчого провадження ВП 56547909 від 06.06.2018.

В обґрунтування скарги, посилається на те, що вказана постанова винесена приватним виконавцем з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV, відповідно до якого документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року з дня набрання рішення законної сили. Рішення суду у справі № 760/5062/15-ц набрало законної сили 12.04.2016, а виконавчий лист на підставі цього рішення міг бути пред'явлений до виконання лише до 12.04.2017.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 18.10.2018 в задоволенні скарги відмовлено.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою задовольнити скаргу. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права. А саме, судом першої інстанції безпідставно застосував п. 5 розділу XIIІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, на підставі якого надається зворотна дія закону, що суперечить положенням ст. 58 Конституції України та ст. 5 ЦК України. Суд не звернув уваги на ту обставину, що станом на 12.04.2016 діяв Закон № 606-XIV від 21.04.1999, в редакції Закону № 901-VІІІ від 23.12.2015, тобто відповідно до імперативної норми п. 2 ч. 1 ст. 22 цього Закону строк на звернення з виконавчим листом до виконавчої служби становить 1 рік. Оскільки строк, що був встановлений на пред'явлення виконавчого документа до виконання стягувачем пропущений без поважних причин, виконавчий лист підлягав поверненню заявнику без відкриття виконавчого провадження.

У відзиві приватний виконавець Бердар М.М. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін посилаючись на її законність та обґрунтованість. Зазначив, що виконавчий лист виданий 04.06.2018 на підставі рішення суду, яке набрало законної сили 12.04.2016. На час видачі виконавчого листа діяла ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з яким строк пред`явлення виконавчого листа до виконання один рік. Проте, 05.10.2016 набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII, відповідно до Прикінцевих та перехідних положень якого виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом. Відповідно до ст. 12 цього Закону строк пред`явлення виконавчих документів до виконання встановлено у три роки. На час набрання чинності Законом № 1404-VIII строк пред`явлення виконавчого листа до виконання не сплив. Відтак виконавче провадження відкрито відповідно до закону. Крім того, боржника про відкриття виконавчого провадження належним чином повідомлено 31.08.2018, а не 18.09.2018, як про це вказує боржниця, що підтверджується її поясненнями, наданими слідчому.

У судовому засіданні ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Приватний виконавець Бердар М.М. та стягувач ОСОБА_1 просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін посилаючись на її законність та обґрунтованість.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання,дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 03.02.2016 частково задоволені вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди та стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача 152 184,66 грн майнової шкоди, 1 500 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, 960 грн витрат на магнітно-резонансну томографію, 1 500 грн витрат на проведення звіту про визначення вартості матеріального збитку автомобіля та 1 790,05 грн судового збору. Суд також зобов`язав ОСОБА_2 після сплати ОСОБА_1 коштів на відшкодування майнової шкоди передати ОСОБА_1 пошкоджений автомобіль «Тойота Яріс», 2006 року випуску .

12.04.2016 Апеляційний суд м. Києва ухвалив рішення яким рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 03.02.2016 в частині відшкодування моральної шкоди змінив, збільшивши розмір відшкодування моральної шкоди до 5 000 грн. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

12.04.2016 рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 03.02.2016 у справі № 760/5062/15-ц набрало законної сили.

Рішення суду в частині відшкодування на користь ОСОБА_2 майнової шкоди боржником ОСОБА_5 виконано в 2018 році, після чого він звернувся до суду з заявою про видачу виконавчого листа в частині зобов'язання ОСОБА_2 передати йому пошкоджений автомобіль «Тойота Яріс», 2006 року випуску, оскільки в цій частині рішення суду повинно виконуватися лише після сплати ОСОБА_1 коштів на відшкодування майнової шкоди.

Виконавчий лист у справі № 760/5062/15-ц про зобов`язання ОСОБА_2 передати ОСОБА_1 пошкоджений автомобіль «Тойота Яріс», 2006 року випуску, за яким відкрито виконавче провадження № 56547909, стягувачу ОСОБА_1 виданий 04.06.2018.

Постанова про відкриття виконавчого провадження № 56547909 приватним виконавцем БердарМ.М. винесена 06.06.2018.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що строк пред'явлення до виконання виконавчого листа Солом'янського районного суду м. Києва не закінчився станом на день винесення оскаржуваної постанови, а тому дії приватного виконавця відповідають закону.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи та нормам процесуального права.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції Українисудове рішення є обов'язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК Українисудові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій, визначених у цьому Законі, органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 цього Законувиконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з положеннями ч. 1 та ч. 5 ст. 26 цього ж Законувиконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, у тому числі і за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 447 ЦПК Українисторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні старшого державного виконавця Солом'янського ВРДВС головного територіального управління в м. Києві ЧеркасоваЄ.В. перебував виконавчий лист 760/5062/15-ц виданий 05.05.2016 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 161 434,71 грн. Постановою від 23.05.2018 закінчено виконавче провадження ВП № 51039877 у зв`язку із сплатою боржником повної суми стягувачу.

Згідно з рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 03.02.2016 ОСОБА_2 після отримання від ОСОБА_1 коштів на відшкодування майнової шкоди зобов`язана була передати ОСОБА_1 пошкоджений автомобіль «Тойота Яріс», 2006 року випуску. Проте, у добровільному порядку ОСОБА_2 автомобіль ОСОБА_1 не передала.

Відтак ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу виконавчого листа та 04.06.2018 виконавчий лист видано.

06.06.2018 ОСОБА_1 звернувся з заявою про відкриття виконавчого провадження та відповідно до постанови від 06.06.2018 приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бердара М.М. відкрите виконавче провадження № 56547909 з примусового виконання виконавчого листа Солом'янського районного суду м. Києва від 03.02.2016 у справі № 760/5062/15-ц про зобов'язання ОСОБА_2 після сплати ОСОБА_1 коштів на відшкодування майнової шкоди передати пошкоджений автомобіль марки «Toyota Yaris», 2006 року випуску, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1.

Приватним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 56547909 на підставі рішення суду, яке набрало законної сили 12.04.2016. На час набрання рішенням законної сили діяв Закон України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999, в редакції Закону № 901-VІІІ від 23.12.2015 .

Згідно зі ст. 22 цього Закону № 606-XIV виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Згідно зі ст. 12 Закону № 1404-ІІІ від 02.06.2016, з наступними змінами, який діяв на момент видачі виконавчого листа, та за яким відкрито ВП № 56547909, виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України № 1404-ІІІ від 02.06.2016 виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 03.02.2016 набрало законної сили 12.04.2016. Строк пред'явлення його до виконання, який був встановлений ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV (один рік) спливає 12.04.2017.

Проте, до закінчення цього строку норми Закону України «Про виконавче провадження» в частині строків пред'явлення до примусового виконання виконавчих листів було змінено.

Враховуючи положення п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України № 1404-ІІІ від 02.06.2016 про те, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків щодо законності відкриття виконавчого провадження.

Положення п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України № 1404-ІІІ неконституційними не визнавалися, а відтак доводи апеляційної скарги про те, що ці положення суперечать Конституції України колегія суддів вважає безпідставними.

До того ж за рішенням суду обов`язок ОСОБА_2 передати ОСОБА_1 пошкоджений автомобіль наступає після сплати коштів на відшкодування майнової шкоди боржником. Виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 закінчено 23.05.2018, а тому у ОСОБА_1 до відшкодування майнової шкоди на користь ОСОБА_2 не наступало право на отримання від останньої пошкодженого автомобіля.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального законодавства і не може бути скасована з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня проголошення постанови до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови виготовлений 19.02.2019.

Головуючий

Судді