Головуючий у 1-й інстанції Мельник І.Г.
Суддя-доповідач: Попова С.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2019 року Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Попової С.А.,

суддів: Кочегарової Л.М., Ткаченко Т.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - Білозьорова Олексія Борисовича

на ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 27 грудня 2018 року, ухвалену в складі судді Мельник І.Г.,

по цивільній справі

за заявою ОСОБА_2, в інтересах якої діє Білозьоров Олексій Борисович,

заінтересована особа - Лівобережний районний у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області,

про встановлення факту смерті,

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2018 року ОСОБА_2, в інтересах якої діє Білозьоров О.Б., звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 свого чоловіка ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 27 грудня 2018 року матеріали заяви ОСОБА_2, в інтересах якої діє Білозьоров О.Б., заінтересована особа - Лівобережний районний у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, про встановлення факту смерті направлено до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області для розгляду.

В апеляційній скарзі представник Білозьоров О.Б., посилаючись на порушення норм процессуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Враховуючи положення ч. 13 ст. 7, ч. 4 ст. 274, ч. 1 ст. 368 ЦПК України, розгляд даної справи, яка є малозначною в силу ч.ч. 4, 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Передаючи матеріали справи за заявою ОСОБА_2 для розгляду до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області в порядку ст. 31 ЦПК України, суд виходив з законодавчо закріпленого положення про територіальну юрисдикцію (підсудність) справ за заявою особи про встановлення факту смерті за місцем проживання заявника і вважав, що заява ОСОБА_2 має розглядатись, зважаючи на місце її проживання в Кіровському районі міста Донецька, з урахуванням розпорядження голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про визначення територіальної підсудності справ» від 02.09.2014р. № 27/0/38-14 - Красноармійським міськрайонним судом Донецької області.

З такими висновками суду не можна не погодитись з огляду на наступне.

Згідно із п. 1 ч . 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За загальними правилами, передбаченими п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України для розгляду заяв фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, в тому числі факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, така заява подається до суду за місцем проживання цієї фізичної особи.

Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦПК України, що кореспондується із вищезазначеною процессуальною нормою загального характеру, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

У відповідності до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Право на звернення до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, має особа, для якої підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів має значення з метою охорони її прав, свобод та інтересів або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно із роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, що містяться в п. 4 постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» N 5 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть бути порушені в суді за заявами як безпосередньо заінтересованих у цьому осіб, так і інших громадян та організацій, коли за законом вони вправі звернутися до суду в інтересах інших осіб, а також за заявою прокурора.

Як встановлено, Білозьоров О.Б. звернувся до суду від імені та в інтересах ОСОБА_2 про встановлення факту смерті заявниці - ОСОБА_4

У даній справі заявником, що прагне встановити факт смерті її чоловіка для подальшого здобуття зареєстрованого відповідного акту органу державної реєстрації актів цивільного стану, що тягне за собою виникнення майнових спадкових прав, - є ОСОБА_2, місце проживання якої і є визначальним згідно зі ст. 316, абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України, при вирішенні питання про територіальну підсудність справи.

Авдокат Білозьоров О.Б., хоча і звернувся до суду із даною заявою, але діє, при цьому, не як заявник, бо не має самостійної мети встановлення юридичного факту смерті ОСОБА_4 і власного інтересу до заявлених його довірителем вимог у справі.

Представник ОСОБА_2 - адвокат Білозьоров О.Б. є особою, яка в контексті ч. 1 ст. 60 ЦПК України є представником сторони, а не ініціатором питання про встановлення факту, порушеного його довірителем ОСОБА_2, та він не віднесений до категорії законних представників осіб або інших осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах малолітніх, чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, що визначено ст.ст. 59, ч. 3 ст. 60 ЦПК України.

Наявність у представника процесуальних прав, аналогічних довірителю, не переводить адвоката в статус заявника у даній справі і не підміняє його, як помилково висловлено в апеляційній скарзі.

Встановлено, що місцем проживання заявника ОСОБА_2 за паспортними даними, наведеними нею адресами в заяві і апеляційній скарзі є АДРЕСА_2, що знаходиться в Кіровському районі міста Донецька (а.с. 1, 3, 17).

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ст. 6 Закону України від 02.06.2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

В контексті ч. 1 ст. 294 ЦПК України суд зобов'язаний сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів саме заявника ОСОБА_2

Це право гарантується частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якій зазначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Поняття право на «суд, встановлений законом» є структурним елементом права на справедливий суд, поширене тлумачення якого надано в прецедентній практиці Європейського Суду з прав людини (справи «Сокуренко і Стригун проти України», «Занд проти Австрії», «Коем та інші проти Бельгії»), що відносить належність справ до юрисдикції певних категорій судів, тобто конкретного національного суду, що має юрисдикцію судити.

Чинним Цивільним процесуальним кодексом України передбачена територіальна підсудність (юрисдикція) судів, втілена в положеннях (в даному випадку) - ст. 316 ЦПК України.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. № 1085 "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення" м. Донецьк, де зареєстрована заявник ОСОБА_2, належить до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

За положеннями ч. 8 ст. 2 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», порядок територіальної підсудності справ, підсудних розташованим на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях судам, встановлюється відповідно до Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції".

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» у зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя окремими судами в районі проведення антитерористичної операції змінити територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції таким судам, та забезпечити розгляд цивільних справ, справ про адміністративні правопорушення, адміністративних справ, господарських справ і кримінальних проваджень місцевими та апеляційними судами, що визначаються Головою Верховного Суду. Суди згідно з визначеною відповідно до цього Закону підсудністю та відповідно до вимог процесуального законодавства здійснюють розгляд справ та вирішують процесуальні питання, які виникають після ухвалення судового рішення.

Розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про визначення територіальної підсудності справ» від 02.09.2014р. № 27/0/38-14 підсудність справ, підсудних Кіровському районному суду міста Донецька, змінена на їх підсудність Красноармійському міськрайонному суду Донецької області.

Саме до цього суду, за встановленою підсудністю згідно чинного законодавства на період проведення антитерористичної операції, трансформованої в Операцію об'єднаних сил, в порядку п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя була передана справа за заявою ОСОБА_2, від імені і в інтересах якої діє адвокат Білозьоров О.Б.

Оскільки територіальна юрисдикція (підсудність) справи за заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України визначена Законом, Донецький апеляційний суд не має повноважень визнавати за представником заявника ОСОБА_2 - адвокатом Білозьоровим О.Б. право на його звернення із заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_4 на тимчасово окупованій території України безпосередньо до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області, за місцем проживання представника в Лівобережному районі м. Маріуполя, як він наполягає у змісті апеляційної скарги.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що заяву ОСОБА_2 необхідно направити для розгляду до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області.

На підставі викладеного, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375 ЦПК України оскаржувана ухвала суду, як така, що постановлена з дотриманням норм процессуального права, підлягає залишенню без змін.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - Білозьорова Олексія Борисовича залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 27 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 22 лютого 2019 року.

Головуючий С.А.Попова

Судді: Л.М.Кочегарова

Т.Б.Ткаченко