У Х В А Л А

28 січня 2019 року

м. Київ

справа № 752/18402/16-ц

провадження № 61-1177ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротуна В. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1, яка підписана представником ОСОБА_2, на постанову Київського апеляційного суду від 21 листопада 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», третя особа - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, про визнання договору факторингу частково недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_1, яка підписана представником ОСОБА_2, на постанову Київського апеляційного суду від 21 листопада 2018 року, яка не може бути прийнята до розгляду, оскільки не відповідає вимогам пункту 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України.

Частиною третьою статті 131-2 Конституції України передбачено, що виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Пунктами 11 та 16-1 Перехідних положень Конституції України встановлено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01 січня 2017 року.

Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

Враховуючи, що провадження у вказаній справі було розпочате після 30 вересня 2016 року, у зв'язку з чим представництво сторін у Верховному Суді має здійснюватися адвокатами.

Частиною першою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що документами, які посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Касаційну скаргу, подану до Верховного Суду 04 січня 2019 року, підписано представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2,за довіреністю

від 11 вересня 2015 року.

Згідно з даними Єдиного реєстру адвокатів України відомості про те, що

ОСОБА_2 має статус адвоката відсутні.

Пунктом 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо касаційна скарга підписана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Оскільки касаційна скарга підписана ОСОБА_2, відомості про статус якого як адвоката у Єдиному реєстрі адвокатів України відсутні, а будь-яких належних доказів про те, що він є адвокатом суду касаційної інстанції не надано, у зв'язку з чим пунктом 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається заявнику.

Керуючись статтею 393 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1, яка підписана представником ОСОБА_2, на постанову Київського апеляційного суду від 21 листопада 2018 року повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Коротун