ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

28 січня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 743/1370/18

Головуючий у першій інстанції - Сташків В. Б.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/154/19

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Вінгаль В.М.,

суддів: Кузюри Л.В., Шитченко Н.В.,

позивач: Кредитна спілка «МОЯ РОДИНА»,

відповідачі: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

особа, яка подала апеляційну скаргу: Кредитна спілка «МОЯ РОДИНА»,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Кредитної спілки «МОЯ РОДИНА» на рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 07 листопада 2018 року у справі за позовом Кредитної спілки «МОЯ РОДИНА» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки,

прізвище судді: Сташків В.Б.; місце ухвалення рішення: смт.Ріпки,

дата складання повного тексту рішення - 07 листопада 2018 року,

УСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року КС «МОЯ РОДИНА» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому просила стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача пеню в сумі 1968,38 грн., штраф в сумі 4421,14 грн., проценти за фактичний час користування кредитом в сумі 101,47 грн., заборгованість за основною сумою кредиту в сумі 1402,95 грн., а також судові витрати покласти на відповідачів.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 09 серпня 2017 року між КС «МОЯ РОДИНА» та ОСОБА_2 був укладений договір про споживчий кредит №66К про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, на підставі якого, останній було надано кредитні кошти в сумі 20 000 грн.

09 серпня 2017 року з метою забезпечення виконання зобов'язання за договором про споживчий кредит №66К, були укладені договори поруки №66К/1 з ОСОБА_3 та № 66К/2 з ОСОБА_4, за якими останні несуть солідарну відповідальність перед кредитором за неналежне виконання боржником забезпеченого зобов'язання. Оскільки відповідачі зобов'язання за вказаними кредитним договором та договорами поруки належним чином не виконували, внаслідок чого, станом на 12.09.2018 року, виникла заборгованість в сумі 7893,94 грн.

Рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 07 листопада 2018 року позов КС «МОЯ РОДИНА» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь КС «МОЯ РОДИНА» заборгованість за Договором про споживчий кредит №66К про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 09.08.2017 року, станом 12.09.2018 року, а саме: 1402,95 грн. заборгованості за основною сумою кредиту; 101,47 грн. заборгованості по процентам за фактичний час користування кредитом; 1968,38 грн. пені.

В задоволенні решти вимог (стягнення штрафу з ОСОБА_2, позовні вимоги до ОСОБА_3 та ОСОБА_4.) відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь КС «МОЯ РОДИНА» судовий збір в розмірі 775,10 грн.

В апеляційній скарзі КС «МОЯ РОДИНА» просить повністю скасувати рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 07 листопада 2018 року та постановити нове рішення, яким задовольнити повністю первісні позовні вимоги, посилаючись на невідповідність рішення суду дійсним обставинам справи і вимогам закону.

За доводами апеляційної скарги, суд, посилаючись на приписи ч.3 ст.554 ЦК України, відмовив у задоволенні вимог до поручителів виключно з тих підстав, що замість двох договорів не було укладено одного спільного договору про спільну поруку, що суперечить вимогам ч.1 ст.628 ЦК України. Суд не встановив межу відповідальності кожного з поручителів за невиконання основним боржником свого зобов'язання.

Згідно із ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши голову судового засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи частково позов КС «МОЯ РОДИНА», суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 належним чином не виконує обов'язків за договором про споживчий кредит №66К від 09 серпня 2017 року, у результаті чого виникла заборгованість: за основною сумою кредиту в сумі 1402,95 грн., заборгованість по процентами за фактичний час користування кредитом - 101,47 грн., пеня - 1968,38 грн., яку належить стягнути з ОСОБА_2 Крім того, суд першої інстанції, керуючись ч.3 ст.554 ЦК України, виходив з того, що відсутні підстави для солідарного стягнення з поручителів кредитної заборгованості.

З наведеним судовим висновком не в повній мірі погоджується апеляційний суд, з огляду на наступне.

У справі встановлено, що 09 серпня 2017 р. між КС «МОЯ РОДИНА» та ОСОБА_2 був укладений договір про споживчий кредит № 66К про надання коштів у позику.

Відповідно до п.п. 2.1 вказаного договору, кредит надається строком на дванадцять місяців від дати отримання позичальником кредиту.

Плата за користування кредитом (проценти) є фіксованою сумою та становить 60% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Позичальник, який порушив своє зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за цим договором, і не скористався правом передбаченим п. 5.2.2. цього договору, має сплатити кредитодавцю пеню, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання простроченої заборгованості за кредитом та нарахованими процентами за кожен день прострочення виконання. Пеня встановлюється у розмірі 1% (одного відсотка) за кожен день прострочення від суми несплаченого в строк платежу. Пеня не може перевищувати подвійну облікову ставку Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу (п.п. 7.4 вказаного договору).

09 серпня 2017 року ОСОБА_2 отримала 20000 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером (а.с.12).

В той же день, 09 серпня 2017 року були укладені договори поруки №66К/1 з ОСОБА_3 та № 66К/2 з ОСОБА_4, за яким поручителі зобов'язалися перед кредитором відповідати за виконання боржником своїх зобов'язань по кредитному договору №66К від 09 серпня 2017 року, відповідно до якого кредитор надав боржнику кредит у сумі 20000 грн. в обсязі основного боргу, процентів, штрафів та пені.

Відповідно до п.2.1 вказаних договорів поруки, поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором за неналежне виконання боржником забезпеченого зобов'язання.

Згідно з розрахунком заборгованості, наданим позивачем, станом на 12.09.2018 р., заборгованість за договором від 09 серпня 2017 року становить 7 893 грн. 94 коп., та складається з: 1 402 грн. 95 коп. заборгованості за основною сумою кредиту; 4 421 грн. 14 коп. штрафу; 101 грн. 47 коп. заборгованості по процентам за фактичний час користування кредитом; 1 968 грн. 38 коп. пені, що підтверджується розрахунком заборгованості за вказаним Договором.

Згідно із ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Зважаючи на те, що ОСОБА_2 належним чином не виконує зобов'язання за договором про споживчий кредит №66К про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, від 09 серпня 2017 року, у результаті чого виникла заборгованість, то висновки суду першої інстанції щодо стягнення заборгованості, процентів та пені на користь КС «МОЯ РОДИНА» є обґрунтованими.

Апеляційний суд також погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог КС «МОЯ РОДИНА» про стягнення штрафу в сумі 4421 грн. 14 коп., оскільки одночасне стягнення штрафу і пені за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог до ОСОБА_2 та в частині відмови у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, враховуючи наступне.

За своєю юридичною природою порука є договірним зобов'язанням, адже виникає на підставі договору.

За нормами статті 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Аналіз наведених норм дає підстави стверджувати, що в разі укладення кількох договорів поруки, які забезпечують виконання одного зобов'язання, виникає кілька самостійних зобов'язань, сторони яких (поручителі) перебувають у правовідносинах з одним боржником, проте не пов'язані правовідносинами між собою. У такому разі кожен поручитель відповідає перед кредитором боржника в обсязі та відповідно до умов договору поруки, стороною якого він є.

Порука кількох осіб може визначатися як спільна в разі укладення договору поруки кількома поручителями та встановлення умовами договору волевиявлення цих осіб щодо спільного забезпечення зобов'язання. Лише в такому випадку поручителі відповідають перед кредитором солідарно з боржником та солідарно між собою (спільна порука).

Норми закону, якими врегульовано поруку, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого. У разі укладення між поручителями кількох договорів поруки на виконання одного й того самого зобов'язання у них не виникає солідарної відповідальності між собою.

За таких обставин кредитор, керуючись статтею 543 ЦК України, має право на свій розсуд пред'явити вимогу до боржника й кожного з поручителів разом чи окремо, в повному обсязі або частково, але поручитель, що виконав зобов'язання, не має права пред'явити вимогу до іншого поручителя щодо розподілу відповідальності перед кредитором.

У справі, яка переглядається, предметом спору є різні самостійні договори поруки, за якими кожен з поручителів поручився відповідати перед кредитором разом з позичальником як солідарні боржники за порушення умов одного й того ж кредитного договору.

З огляду на викладене й на відсутність положень про солідарну відповідальність поручителів у нормах чинного законодавства та в умовах договорів поруки підстав для солідарного стягнення з поручителів кредитної заборгованості згідно з ч.3 ст. 554 ЦК України немає.

Отже, поручителі ОСОБА_3, ОСОБА_4 не несуть у такому разі солідарно відповідальність, оскільки не можна сказати про їхню спільну поруку.

При цьому, судова колегія приходить до висновку, що відсутність підстав для солідарного стягнення з поручителів заборгованості за окремими договорами поруки, не зумовлює відмову в задоволенні позову про стягнення заборгованості з кожного поручителя і боржника окремо.

Такі ж висновки застосування норм матеріального права викладено в постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року у справі №6-511цс15.

Виходячи з аналізу зазначених норм законодавства та обставин справи, на підставі наданого позивачем розрахунку, колегія суддів виходить з того, що ОСОБА_2 належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості за кредитом в сумі 1402,95 грн., за процентами - 101,47 грн. та за пенею - 1968,38 грн., які підлягають стягненню солідарно як з ОСОБА_2 та ОСОБА_3, так і з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь КС «МОЯ РОДИНА».

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь КС «МОЯ РОДИНА» слід стягнути по 645 грн. 92 коп. судового збору з кожного за розгляд справи у суді першої та апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 382, 383, 384, 389-391 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Кредитної спілки «МОЯ РОДИНА» - задовольнити частково.

Рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 07 листопада 2018 року в частині задоволених позовних вимог до ОСОБА_2, в частині відмови у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки «МОЯ РОДИНА» судового збору в розмірі 775 грн. 10 коп. скасувати і позовні вимоги в цій частині задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) та ОСОБА_3 (АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2) солідарно на користь Кредитної спілки «МОЯ РОДИНА» (14038, м. Чернігів, проспект Перемоги, 139, КОД , рахунок 6433) заборгованість за Договором про споживчий кредит №66К про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 09.08.2017 року, станом на 12.09.2018 року, а саме: 1402,95 грн. заборгованості за основною сумою кредиту; 101,47 грн. заборгованості за процентами за фактичний час користування кредитом; 1968,38 грн. пені.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) та ОСОБА_4 (АДРЕСА_3, РНОКПП НОМЕР_3) солідарно на користь Кредитної спілки «МОЯ РОДИНА» (14038, м. Чернігів, проспект Перемоги, 139, КОД , рахунок 6433) заборгованість за Договором про споживчий кредит №66К про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 09.08.2017 року, станом на 12.09.2018 року, а саме: 1402,95 грн. заборгованості за основною сумою кредиту; 101,47 грн. заборгованості за процентами за фактичний час користування кредитом; 1968,38 грн. пені.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1), ОСОБА_3 (АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2), ОСОБА_4 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3, РНОКПП НОМЕР_3) на користь Кредитної спілки «МОЯ РОДИНА» (14038, м. Чернігів, проспект Перемоги, 139, КОД , рахунок 6433) по 645 грн. 92 коп. судового збору з кожного.

В іншій частині рішення суду першої інстанції - відмови у стягненні штрафу з ОСОБА_2, залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Голова судового засідання

Судді