Справа № 383/744/18
Номер провадження 2/383/29/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Замши О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Машкової О.В.,

представника позивача адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Бобринецької міської ради Кіровоградської області про визнання права власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Бобринецької міської ради Кіровоградської області про визнання права власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями в порядку спадкування.

В обгрунтування позову зазначила, що 07.07.1986 року померла її мати ОСОБА_3, після смерті якої відкрилась спадщина на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, який розташований за адресою: вул. Першотравнева, 96, с. Шляхове Бобринецького району Кіровоградської області. Вказує, що є єдиною спадкоємицею після смерті ОСОБА_3 та прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном, оскільки після смерті спадкодавця проживала у спірному житловому будинку та успадкувала речі домашнього вжитку. Однак при зверненні до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, державним нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у звязку з тим, що протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця в нотаріальну контору не зверталась та на момент смерті матері у спадковому будинку не проживала. Із зазначених підстав позивач просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, який знаходиться за адресою: вул. Першотравнева, 96, с. Шляхове Бобринецького району Кіровоградської області, в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 07.07.1986 року.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 31.07.2018 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні та задоволено клопотання позивача про виклик свідків (а.с.17-19).

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 22.10.2018 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті, задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів (а.с.34-35).

Представник позивача адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі за обставин викладених позовній заяві та просила його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, заперечень проти задоволення позову не має (а.с.24).

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07.07.1986 року у с. Шляхове Бобринецького району Кіровоградської області померла ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ОЛ №262230, виданого 22.05.2018 року Бобринецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (а.с.6).

З копії свідоцтва про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, серії І-ОЛ №290840, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Бобринецького району Кіровоградської області встановлено, що її матірю є ОСОБА_3 (а.с.8).

ОСОБА_4 15.10.1949 року уклала шлюб з ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії ЯУ №208676, виданого 08.12.1955 року (а.с.52), після реєстрації якого дружині присвоєно прізвище ОСОБА_5.

20.02.1970 року ОСОБА_6 уклала шлюб з ОСОБА_7, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії І-АБ №363768, виданого 10.02.1970 року (а.с.9), після реєстрації якого дружині присвоєно прізвище Малик.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на домоволодіння, розташоване за адресою: вул. Першотравнева, 96, с. Шляхове Бобринецького району Кіровоградської області, що належить спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право власності на будівлю від 03.07.1997 року (а.с.12).

Факт належності вказаного домоволодіння на праві власності ОСОБА_3 також підтверджується архівною довідкою №187 від 13.12.2017 року (а.с.11).

Постановою державного нотаріуса Бобринецької державної нотаріальної контори Кіровоградської області ОСОБА_8 від 25.05.2018 року за вих. № 302/02-31 ОСОБА_2 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері ОСОБА_3, померлої 07.07.1986 року, оскільки позивач протягом шести місяців зі дня смерті спадкодавця в нотаріальну контору не зверталась та на момент смерті матері у спадковому будинку не проживала (а.с.13).

Спірні правовідносини регулюються Цивільним Кодексом УРСР в редакції 1963 року, оскільки спадщина після смерті ОСОБА_3 була відкрита до 01.01.2004 року, тому необхідно застосовувати Закон, який був чинний на момент відкриття спадщини.

Відповідно до ст.524 ЦК УРСР в редакції 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Статтею ст. 525 цього кодексу також передбачено, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Зміст частини 1 ст.548 ЦК УРСР в редакції 1963 року передбачає, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Згідно ст.549 ЦК УРСР в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно ст.553 ЦК УРСР в редакції 1963 року спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу).

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3, померлої 07.07.1986 року за заявою позивача заведена спадкова справа №62-2018 (а.с.41-49). Інші особи із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 до нотаріальної контори не звертались та заповіти від її імені не посвідчувались.

З копії ОСОБА_9 з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання №3515-1 від 18.05.2018 року встановлено, що позивач ОСОБА_2 має зареєстроване місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 надала показання, що ОСОБА_3 знає як односельчанку. Позивач відразу після смерті матері переїхала проживати до будинку в с. Шляхове по вул. Першотравнева, 96, де і проживає по даний час одна. Інших родичів у померлої не має.

Свідок ОСОБА_9 надала показання, що працює в с. Шляхове Бобринецького району листоношею. Знає ОСОБА_3, яка проживала в ІНФОРМАЦІЯ_3, з сином інвалідом. Позивач відразу після смерті матері переїхала проживати до будинку за вказаною адресою, оскільки необхідно було доглядати за братом. На даний час проживає за вказаною адресою постійно.

Свідок ОСОБА_11 підтвердила, що позивач приблизно до 1994 року проживала у м. Бобринець, а після переїхала проживати у ІНФОРМАЦІЯ_4. Також їй відомо, що позивач після смерті матері ОСОБА_3 успадкувала речі останньої.

Свідок ОСОБА_12 зазначив, що ОСОБА_3 знає як односельчанку. Після смерті матері позивач переїхала проживати в ІНФОРМАЦІЯ_5, користувалася будинком та городом.

Отже, з показань свідків вбачається, що позивач фактично вступила в управління та володінням спадковим майном після смерті матері ОСОБА_3, оскільки після смерті останньої користувалася належним померлій майном будинком, городом, предметами домашньої обстановки та вжитку.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, крім цього ст. 16 цього ж кодексу зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Стаття 392 ЦК України передбачає, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, оскільки позивач є єдиним спадкоємцем після смерті матері ОСОБА_3, померлої 07.07.1986 року та прийняла спадщину відповідно до ст.549 ЦК УРСР в редакції 1963 року шляхом фактичного вступу в управління і володіння зазначеним спадковим майном, однак її право власності не визнається, що підтверджено вищевказаною постановою нотаріуса, а відтак за правилами ст. 392 ЦК України має право на визнання права власності на вказане спадкове майно в порядку спадкування за законом, тому за вказаних обставин, вимоги позивача підлягають задоволенню.

З огляду на перераховані обставини, керуючись ст.ст. 524, 525, 548, 549, 553 ЦК УРСР в редакції 1963 року, ст.ст. 15, 316, 392 ЦК України, ст.ст. 12, 76-81, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, який знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Бобринецький район, с. Шляхове, вул. Першотравнева, 96 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 07 липня 1986 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Найменування сторін:

- позивач: ОСОБА_2, зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1;

- відповідач: Бобринецька міська рада Кіровоградської області, місце знаходження: Кіровоградська область, Бобринецький район, м. Бобринець, вул. Незалежності, 80, ідентифікаційний код юридичної особи 04055239.

Повне судове рішення складено 30.01.2019 року.

Суддя О.В. Замша