КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №755/2476/18 Головуючий у І інстанції - Шевченко В.М.
апеляційне провадження №22-ц/824/7300/2019 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Таргоній Д.О., Журби С.О.,

розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження за апеляційними скаргами представника ОСОБА_1 - адвоката Петрушиної Катерини Ігорівни та представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Колоннейд Україна» - адвоката Кіяна Артура Васильовича заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 26 квітня 2018 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфортна вежа» про стягнення матеріальної шкоди,

встановив:

В лютому 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_3 , ТОВ «Комфортна вежа» про стягнення матеріальної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 01 листопада 2015 року між позивачем та відповідачем ТОВ «Комфортна вежа» був укладений Договір про виконання робіт та надання послуг, за умовами якого підрядник ТОВ «Комфортна вежа» взяв на себе зобов`язання виконати роботи щодо придбання та встановлення фільтру очистки гарячої води в квартирі АДРЕСА_1 , яка належить позивачу на праві власності.

За умовами Договору відповідальним за виконання робіт був відповідач ОСОБА_3 , який на час укладення Договору працював на посаді сантехніка ТОВ «Комфортна вежа».

28 листопада 2015 року на виконання умов Договору від 01 листопада 2015 року відповідач ОСОБА_3 за грошові кошти позивача придбав фільтр очистки гарячої води та встановив його в квартирі позивача, про що складено Акт прийому-передачі виконання робіт.

Однак, 06 березня 2016 року в належній позивачу квартирі АДРЕСА_1 сталось залиття, причиною якого є поламка фільтру очистки гарячого водопостачання, що був встановлений 28 листопада 2015 року відповідачем ОСОБА_3

Згідно Акту про залиття, складеного 06 березня 2016 року комісією ЖРЕО, причиною залиття став порив пластикового корпусу фільтра гарячого водопостачання.

За наслідками залиття 25 листопада 2016 року в ЄРДР було зареєстровано кримінальне провадження № 0015045, та в межах проведення досудового розслідування для встановлення суми завданих позивачу внаслідок залиття матеріальних збитків експертом ФОП ОСОБА_4 було проведено судову будівельно-технічну експертизу, за Висновком якої №08/06/17112 від 29 червня 2017 року вартість ремонтно-будівельних робіт за наслідками залиття належної позивачу квартири становить 47 769,60 грн.

Оскільки відповідач ОСОБА_3 звільнився з роботи в ТОВ «Комфортна вежа» 25 грудня 2015 року, однак є відповідальною особою за виконання робіт згідно Договору від 01 листопада 2015 року, позивач звернувся безпосередньо до відповідача ОСОБА_3 з вимогою про відшкодування збитків, завданих позивачу неякісним виконанням робіт, що призвело до залиття квартири позивача, однак відповідач відмовився від урегулювання спору в добровільному порядку.

Просив суд, стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 47 769,60 грн., завдану внаслідок неналежного виконання робіт, передбачених Договором про виконання робіт та надання послуг від 01 листопада 2015 року.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 26 квітня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , який не брав участі у справі, однак вважає, що оскаржуваним рішенням порушені його права та інтереси, подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, послався на те, що на розгляді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, вимоги якої мотивовані тим, що 06 березня 2016 року у приміщенні магазину «Стефано Річчі», який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 сталося залиття, про що був складений Акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення гарячого водопостачання від 06 березня 2016 року.

Внаслідок залиття постраждало приміщення магазину, орендоване апелянтом у ТОВ «Норд пол стар» на підставі Договору оренди №1/О від 01 січня 2016 року, а також предмети меблі, належні ОСОБА_1 на праві приватної власності.

18 березня 2019 року апелянту стало відомо, що у суміжному спорі, у якому з Шевцова стягувався розмір шкоди, завданої залиттям ТОВ «ТК «Люкс», у задоволенні вимог було відмовлено з підстав наявності вини у залитті ОСОБА_3 , встановленої рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 26 квітня 2018 року яке оскаржується.

Апелянт вважає, що вина ОСОБА_3 у залитті була встановлена з порушенням норм матеріального права, а також без повного, всебічного дослідження обставин справи та на підставі неналежних доказів.

Так, суд послався на розписку від 21 серпня 2015 року про отримання ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 70000 грн. для виконання сантехнічних робіт, в тому числі, для встановлення фільтру гарячої води, однак вказана розписка була складена за 3 місяці до дати укладення Договору, відтак у апелянта виникає питання дійсної дати встановлення фільтру та реальності укладеного договору та його існування.

Окрім того, ОСОБА_2 подавався Акт про залиття, що трапилось на системі гарячого водопостачання від 06 березня 2016 року, складеного комісією ЖРЕО, разом з тим обслуговування будинку АДРЕСА_1 здійснювало ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг» на підставі договору, укладеного з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва».

Вважає, що Акт про залиття, складений комісією ЖРЕО не є належним та достовірним доказом, оскільки складався не уповноваженими особами.

Також, звертає увагу, що Договором укладеним між ОСОБА_2 та ТОВ «Комфортна вежа» передбачалась відповідальність саме сторони договору, тобто підрядника - ТОВ «Комфортна вежа».

ОСОБА_3 не міг нести відповідальність та відшкодовувати збитки, завдані залиттям ОСОБА_2 , оскільки не був стороною Договору, не підписував його, а відтак і не приймав на себе жодних зобов`язань за його виконання.

Просив скасувати рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 26 квітня 2018 року та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог позивача відмовити.

Також, апеляційну скаргу на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 26 квітня 2018 року подало і ПрАТ «СК «Колоннейд Україна», яке також не було учасником справи, однак вважає, що оскаржуваним рішенням було порушено його права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилається на те, що розгляді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває справа за позовом ПрАТ «СК «Колоннейд Україна» до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, вимоги якої мотивовані тим, що 06 березня 2016 року у приміщенні магазину «Стефано Річчі», який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 сталося залиття, про що був складений Акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення гарячого водопостачання від 06 березня 2016 року.

В даному приміщенні знаходилось майно, що належало ТОВ «Арніа», та яке було повністю знищене залиттям. Всього на загальну суму 12748132 грн.

Оскільки товар ТОВ «Арніа» був застрахований на підставі Договору добровільного страхування майна від вогневих ризиків та ризиків стихійних явищ, укладеному ТОВ «Арніа» з ПрАТ «СК «Коллонейд Україна» 25 січня 2016 року, та у зв`язку з настанням страхового випадку Страховиком і Страхувальником було погоджено відшкодування збитків у розмірі 9424563 грн., яке і було виплачено 10 травня 2016 року.

Доводи апеляційної скарги щодо вини ОСОБА_3 є аналогічними доводам апеляційної скарги ОСОБА_1

Просило, скасувати рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 26 квітня 2018 року та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог позивача відмовити.

На апеляційні скарги ОСОБА_2 подав відзив, який обґрунтовував тим, що за результатами розгляду справи, судом було досліджено належні і допустимі докази та встановлено беззаперечну вину ОСОБА_3 у неналежному виконанні договору, що призвело до завдання матеріальної шкоди ОСОБА_2 .

Вважає, що з огляду на те, що судовий спір вирішує питання щодо відшкодування ОСОБА_2 винними особами матеріальної шкоди за неналежне виконання договору, стороною якого або фактичними отримувачами послуг за якими апелянти не являються, а відтак не вбачається, що апелянти являються особами права або інтереси яких вирішувались під час розгляду справи або вирішувались за результатами винесення рішення у справі.

Просив залишити судове рішення без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.1. ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі Договору дарування квартири від 12 березня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гончаренко Н.О., зареєстрованого в реєстрі за №1167.

За даними Статуту ТОВ «Комфортна вежа», затвердженого протоколом Загальних зборів учасників №5 від 05 лютого 2015 року, предметом діяльності Товариства, серед іншого, є постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря; забір, очищення та постачання води; каналізація, відведення й очищення стічних вод; демонтаж устаткування; монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціювання.

01 листопада 2015 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Комфортна вежа» укладено Договір про виконання робіт та надання послуг строком дії з 01 листопада 2015 року по 01 вересня 2016 року, відповідно до п.1.1 якого замовник в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, дає завдання підрядникові щодо виконання, а підрядник бере на себе зобов`язання виконати на свій ризик наступну роботу: самостійно придбати та встановити фільтр очистки гарячої води в квартирі АДРЕСА_1 , яка належить замовнику, не пізніше 01 грудня 2015 року.

Згідно п.2.2. Договору відповідальним за виконання робіт є сантехнік ТОВ «Комфортна вежа» ОСОБА_3 .

Відповідно до п.п.4.1,4.3 Договору у випадку порушення Договору сторона несе відповідальність, визначену цим Договором та (або) чинним законодавством України. Сторона, що порушила цей Договір, зобов`язана відшкодувати збитки, завдані таким порушенням, незалежно від вжиття іншою стороною будь-яких заходів щодо запобігання збиткам або зменшенням збитків, окрім випадків, коли остання своїм винним (умислом або необережним) діянням сприяла настанню або збільшенню збитків.

Згідно розписки від 21 серпня 2015 року ОСОБА_3 отримано від ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 70 000грн. для виконання сантехнічних робіт, в тому числі для встановлення фільтру гарячої води за місцем проживання ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 зобов`язався виконати роботи до 01 жовтня 2015 року.

28 листопада 2015 року на виконання умов Договору про виконання робіт та надання послуг ОСОБА_3 було проведено роботи з установки фільтру очистки гарячої води в квартирі АДРЕСА_1 , про що складено Акт прийому-передачі виконання робіт, підписаний замовником ОСОБА_2 , підрядником ТОВ «Комфортна вежа» та виконавцем робіт ОСОБА_3

26 грудня 2015 року на підставі Наказу №0/25/12 від 25 грудня 2015 року ОСОБА_3 , який займав посаду сантехніка, звільнено з роботи в ТОВ «Комфортна вежа» за власним бажанням відповідно до ст.38 КЗпП України, що підтверджено даними трудової книжки ОСОБА_3 Серії НОМЕР_1 .

06 ІНФОРМАЦІЯ_1 року в квартирі АДРЕСА_1 сталось залиття, яке за даними Акту про залиття, що трапилось на системі гарячого водопостачання, від 06 березня 2016 року, складеного комісією ЖРЕО, причиною залиття став порив пластикового корпусу фільтра гарячого водопостачання в квартирі АДРЕСА_1 .

За даними Висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 08/06/17, складеного 29 червня 2017 року судовим експертом ОСОБА_4 у межах кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР № 0015045 від 25 листопада 2016 року, вартість ремонтно-будівельних робіт з урахуванням використаних матеріалів, необхідних для заміни пошкодженого від залиття покриття підлоги з штучного паркету, приміщень №4 та №5 в квартирі АДРЕСА_1 на час складання висновку становить 47 769,60 грн. у т.ч. ПДВ.

Крім того згідно дослідження, що містить Висновок експерта, на час проведення натурного огляду приміщень квартири НОМЕР_2 , яка розташована на другому поверсі будинку, встановлено, що фільтр на гарячому трубопроводі був пошкоджений - відсутній.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 як особою, на яку Договором від 01 листопада 2015 року покладено відповідальність за виконання робіт щодо придбання та встановлення фільтру очистки гарячої води, 28 листопада 2015 року особисто придбано та встановлено фільтр очистки гарячої води в квартирі АДРЕСА_1 , належній позивачу на праві власності, та за наслідками неякісно виконаних робіт у період 06 березня 2016 року стався порив пластикового корпусу фільтра гарячого водопостачання, встановленого відповідачем ОСОБА_3 , що призвело до залиття квартири позивача та спричинило матеріальну шкоду останньому у розмірі 47 769,60 грн., визначеному відповідно до Висновку експерта від 29 червня 2017 року.

При цьому судом ураховано, що порив пластикового корпусу фільтра гарячого водопостачання, придбаного та встановленого з порушенням технічних норм відповідачем ОСОБА_3 , стався у період дії Договору про виконання робіт від 01 листопада 2015 року.

З висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.

За приписами части 1 статті 865 Цивільного кодексу України, за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно положень статті 870 Цивільного кодексу України за договором побутового підряду підрядник виконує роботу зі свого матеріалу, а за бажанням замовника - з його матеріалу. Якщо робота виконується з матеріалу підрядника, вартість матеріалу оплачується замовником частково або в повному обсязі, за погодженням сторін, з остаточним розрахунком при одержанні замовником виконаної підрядником роботи.

Відповідно до ч.ч.4,5 ст.858 Цивільного кодексу України, умова договору підряду про звільнення підрядника від відповідальності за певні недоліки роботи не звільняє його від відповідальності за недоліки, які виникли внаслідок умисних дій або бездіяльності підрядника. Підрядник, який надав матеріал для виконання роботи, відповідає за його якість відповідно до положень про відповідальність продавця за товари неналежної якості.

Згідно статті 872 Цивільного кодексу України, якщо підрядником були допущені істотні відступи від умов договору побутового підряду або інші істотні недоліки в роботі, виконаній із матеріалу замовника, він має право вимагати за своїм вибором: виготовлення іншої речі з однорідного матеріалу такої самої якості; розірвання договору та відшкодування збитків.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду завдано не з її вини.

За змістом цієї статті обов`язок відшкодувати заподіяну шкоду покладається на особу, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Крім застосування принципу вини шкода підлягає відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв`язку між неправомірними діями особи, яка заподіяла шкоду, і самою шкодою. Відсутність хоча б одного з елементів складу цивільного правопорушення виключає настання відповідальності, передбаченої ст.1166 Цивільного кодексу України.

Матеріалами справи підтверджено належними та допустимими доказами наявність вини ОСОБА_3 у неякісно виконаних роботах по встановленню фільтра очистки гарячої води, що потягло за собою 06 березня 2016 року прориву пластикового корпусу фільтра гарячого водопостачання та залиття квартири позивача.

Будь-яких доказів на спростування вини відповідача ОСОБА_3 матеріали справи не містять.

У відповідності до положень ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як передбачено вимогами ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Викладені в апеляційних скаргах доводи є непереконливими, такими що не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки відповідачем ОСОБА_3 як особою, на яку Договором від 01 листопада 2015 року покладено відповідальність за виконання робіт щодо придбання та встановлення фільтру очистки гарячої води неякісно виконані роботи по встановленню фільтра очистки гарячої води в квартирі позивача, що призвело до затоплення як квартири позивача так і приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, про що було складено відповідні акти.

ОСОБА_1 та ПрАТ «СК «Колоннейд Україна» не позбавлені можливості звернутися до винної особи з відповідними позовами про відшкодування завданої їм майнової шкоди.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.7,367,369,374,375,381,382,389 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційні скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Петрушиної Катерини Ігорівни та представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Колоннейд Україна» - адвоката Кіяна Артура Васильовича залишити без задоволення.

Заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 26 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Д.О. Таргоній

С.О. Журба