Єдиний унікальний номер судової справи № 486/1770/18
Провадження № 22-ц/812/324/19
Доповідач в апеляційній інстанції Яворська Ж.М.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 лютого 2019 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючого - Яворської Ж.М.,

суддів: Базовкіної Т.М. Кушнірової Т.Б.,

при секретарі судового засідання - Цуркан І.І.,

розглянувши в письмовому провадженні без участі учасників справи

апеляційну скаргу

ОСОБА_2

на ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 21 грудня 2018 року, постановлену у приміщенні цього ж суду головуючим суддею Франчуком О.Д., у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И Л А

У грудні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування.

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 10 грудня 2018 року вищевказану позовну заяву залишено без руху та наступною ухвалою цього ж суду від 21 грудня 2018 року повернуто позивачу.

Не погодившись з ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 21 грудня 2018 року позивач звернулась з апеляційною скаргою.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 вказувала, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду щодо невиконання ухвали про залишення без руху є незаконними.

Враховуючи викладене, просила оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в п.п. 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч.1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу суду - скасувати з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04 грудня 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування.

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 10 грудня 2018 року вищевказану позовну заяву залишено без руху та надано десятиденний строк, з моменту отримання копії ухвали, для усунення недоліків позову шляхом подання до суду: правовстановлюючих документів на спірне майно; копії позовної заяви та доданих до неї документів, відповідно до кількості учасників справи; доплатити судовий збір.

На виконання вищезазначеної ухвали суду від позивача19 грудня 2018 року надійшли: оригінал квитанції про доплату судового збору; копії позовної заяви та додані до неї документи, відповідно до кількості учасників справи; акт про прийняття в експлуатацію торгівельного павільйону. Крім того позивач надала пояснення, що до матеріалів позовної заяви долучено копію технічного паспорту на спірне майно, що на її думку є підтвердженням належності такого спадкодавцю, однак правовстановлюючі документи останньою не виготовлені.

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 21 грудня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування визнано неподаною та повернуто позивачу.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що останньою недоліки позовної заяви у визначений судом строк не усунуто, а саме не надано правовстановлюючих документів на спірне майно.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може з наступних підстав.

Так, ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175 і 177 цього Кодексу протягом п'яти днів з дня надходження позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно ч.3 ст.185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст. ст. 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до п.п.5,8 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

При цьому, вказана норма не встановлює вимог щодо обов'язку позивача подати докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, одночасно з поданням позову, оскільки зібрання доказів здійснюється під час проведення підготовчого провадження у справі (п.3 ч.1 ст.189 ЦПК України).

Крім того, слід зазначити, що ст.185 ЦПК України чітко визначено підстави для залишення позовної заяви без руху та подальше її повернення, а саме недотримання вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України, між тим, невиконання положень викладених у ст. 83 ЦПК України до таких підстав не належить.

Як роз'яснив Верховний Суд України в п.7 Постанови Пленуму № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Частково безпідставне залишення позову без руху призвело в подальшому до прийняття рішення про визнання його неподаним та повернення, яке на думку колегії суддів не ґрунтується на законі та суперечить положенням ст. ст. 21, 22 Конституції України щодо непорушності конституційних прав особи, положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує права особи на доступ до суду і справедливий розгляд його справи судом та положень ст.ст.3,15 ЦК України, ст. ст. 1,2, 4,5 ЦПК України щодо права особи на судовий захист цивільного права та інтересу та свідчить про порушення судом порядку вирішення питання.

Крім того, як вбачається із тексту оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції вдався до оцінки діючого законодавства щодо визначення, що є нерухомим майном та порядок набуття права власності на таке майно, тобто фактично здійснив перевірку обґрунтованості заявлених позивачем вимог, хоча такі дії має здійснювати в ході розгляду справи після вирішення питання про відкриття провадження у справі.

З огляду на наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду від 21 грудня 2018 року постановлена в порушення вимог процесуального законодавства, підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для подальшого розгляду відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367,374, 379, 381,382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 21 грудня 2018 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Ж.М. Яворська

Судді Т.М. Базовкіна

Т.Б. Кушнірова