Справа № 465/1705/18 Головуючий у 1 інстанції: Ванівський Ю.М.
Провадження № 22-ц/811/2188/18 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2019 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Крайник Н.П.

суддів Шеремети Н.О., Цяцяка Р.П.

при секретарі Цап П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Франківського районного суду міста Львова від 30 травня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

30.03.2018 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог покликалося на те, що 25 листопада 2013 року відповідач отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв`язку з невиконанням зобов`язань за кредитним договором, заборгованість відповідача станом на 22.03.2018 року становить 46816,79 грн. Просило стягнути з відповідача борг за кредитним договором від 25.11.2013 року в сумі 46816,79 грн. та судовий збір.

Оскаржуваним рішенням позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» 46816 (сорок шість тисяч вісімсот шістнадцять) гривень 79 копійок заборгованості за кредитним договором від 25.11.2013 року. Вирішено питання судового збору.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 Вважає рішення суду незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначив, що на початку вересня 2013 року він втратив паспорт, у зв`язку з чим 20 вересня 2013 року звернувся з заявою до Франківського РВ у м. Львові ГУ ДМС України у Львівській області із заявою про втрату паспорта серії НОМЕР_1 . 18 жовтня 2013 року взамін втраченого паспорта він отримав новий паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , відтак паспорт серії НОМЕР_1 став недійсним. Ніяких договорів з ПАТ КБ «ПриватБанк» ніколи не укладав, кредитну картку та кредитні кошти не отримував. Підпис в договорі від його імені ( ОСОБА_1 ) виконаний не ним, а іншою особою. Крім того, у Анкеті-заяві про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк» від 25 листопада 2013 року вказано дані його недійсного паспорта серії НОМЕР_1 .

Просив скасувати рішення Франківського районного суду міста Львова від 30 травня 2018 року та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

У засіданні суду апеляційної інстанції апелянт ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 скаргу підтримали та надали пояснення, аналогічні змісту скарги, просили скаргу задоволити, рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк».

Крім того, оскільки оскаржуване рішення судом постановлено за відсутності сторін, що позбавило відповідача можливості надати суду докази та скористатися своїм правом заявити суду клопотання про витребування доказів у позивача, просили витребувати в ПАТ КБ «ПриватБанк» оригінал підписаної ОСОБА_1 Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк» від 25 листопада 2013 року та призначити у справі судову почеркознавчу експертизу для з`ясування питання чи підписував особисто відповідач Медич «Анкету-заявление о присоединении к Условиям и Правилам предоставления банковских услуг в Приватбанке» від 25.11.2013р. в графі «Клиент: Ф.И.О. ОСОБА_1 подпись дата 25.11.2013».

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» Гнатишак О.В. проти скарги заперечив, просив у задоволенні скарги відмовити, рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи в межах доводів скарги та позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит на сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Судом першої інстанції встановлено, що 25.11.2013 року ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Згідно п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. та 5% від суми заборгованості.

У встановлені договором строки відповідач ОСОБА_1 не виконував умови кредитного договору від 25.11.2013 року щодо повернення заборгованості за кредитом та відсотків за користування кредитними коштами.

Внаслідок порушення відповідачем ОСОБА_1 умов договору, заборгованість такого за кредитним договором від 25.11.2013 року станом на 22.03.2018 року становить : 670,00 грн. - заборгованість за кредитом; 38841,23 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 4600,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн-. штрафу (фіксованої частини), 2205,56 грн. - штрафу (процентної складової), а всього 46816,79 грн.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Однак, з таким висновком суду колегія суддів не може погодитися з наступних мотивів.

Як вбачається зі змісту позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк», позивач обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що відповідач отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, зобов`язання за таким не виконав, що призвело до виникнення станом на 22.03.2018 року заборгованості за договором в розмірі 46 816,79 грн.

Проте, як вбачається з долучених до позовної заяви документів, у таких відсутні докази отримання відповідачем ОСОБА_1 кредитної картки (зокрема, фото ОСОБА_1 з отриманою кредитною карткою відсутнє), тому встановити чи отримав відповідач саме вказану у позовній заяві картку, як і встановити строк її дії, є неможливим.

Враховуючи, що у зв`язку з неможливістю встановити строк дії картки, проведений позивачем за цим договором розрахунок заборгованості станом на 22.03.2018 року не може бути перевірений судом апеляційної інстанції, зокрема з врахуванням правових позицій ВС, висловлених в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №444/9519/12 від 28.03.2018 р., відповідно до якої «строк договору», «строк виконання зобо в`язання» і «термін виконання зобо в`язання» згідно з приписами ЦК України мають різний зміст. Таким чином, після спливу визначеного договором строку (терміну) виконання зобо в`язання або у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобо в`язання.

З наведених мотивів, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням у справі нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк».

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Рішення Франківського районного суду міста Львова від 30 травня 2018 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 06.09.2019 року.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Шеремета Н. О.

Цяцяк Р. П.