Справа №463/1146/19
Провадження №2/463/926/19
УХВАЛА

судового засідання

22 лютого 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С. І.

за участю секретаря судового засідання Станько Р.О.

розглянувши питання самовідводу у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області про стягнення майнової шкоди -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення недоотриманої суми довічного грошового утримання судді у відставці за період з 01.10.2016 року по 28.02.2018 року як майнової шкоди, завданої законом, що визнаний неконституційним.

Головуючий у справі суддя Леньо С.І. подала заяву про самовідвід. Таку мотивує тим, що позивач у справі - суддя у відставці ОСОБА_1 тривалий час була суддею Личаківського районного суду м. Львова та з якою вони на даний час підтримують дружні стосунки, що може викликати сумнів в неупередженості або обєктивності судді при розгляді вказаної справи. З метою забезпечення умов, за яких у сторін не виникало б будь-яких сумнів в об'єктивності та неупередженості судді, головуючий заявив самовідвід.

Із врахуванням положень ч.8 ст.40 Цивільного процесуального кодексу України, сторони в судове засідання для розгляду питання самовідводу не викликались. У звязку із розглядом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання не здійснювався у відповідності до положень ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України.

Оглянувши матеріали справи та заяви про самовідвід, суд приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.36 Цивільного процесуального кодексу України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або обєктивності судді.

На підставі ч.1 ст.39 Цивільного процесуального кодексу України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобовязані заявити самовідвід.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно з п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету ОСОБА_2 Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв'язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв'язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Враховуючи вказане, оскільки наведені вище обставини в очах стороннього спостерігача дійсно можуть сприйматись як такі, що впливають на здатність судді прийняти незалежне рішення у справі, а тому самовідвід слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40 Цивільного процесуального кодексу України -

ухвалив:

Заяву судді Леньо Світлани Іванівни про самовідвід від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області про стягнення майнової шкоди задовольнити.

Матеріали справи передати для повторного авторозподілу згідно положень ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Леньо С. І.