Справа № 459/2038/18 Головуючий у 1 інстанції: Жураковський А.І.
Провадження № 22-ц/811/846/19 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів: Крайник Н.П. та Шеремети Н.О.,

за участю: секретаря Цапа П.М.,

Нейман А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 01 лютого 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 01 лютого 2019 року задоволено заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Червоноградського міського суду Львівської області від 30 липня 2018 року.

Скасовано судовий наказ, що виданий 30 липня 2018 року Червоноградським міським судом Львівської області у цивільній справі № 459/2038/18 про стягнення з ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини - відмовлено.

Роз`яснено стягувачу право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 135-137).

Дану ухвалу оскаржив ОСОБА_1 .

Апелянт просить оскаржувану ухвалу скасувати та відмовити ОСОБА_2 у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Червоноградського міського суду Львівської області від 30 липня 2018 року, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Стверджує, що на момент його звернення до суду з заявою про видачу судового наказу малолітня донька проживала саме з ним, що стверджується матеріалами справи, а твердження ОСОБА_2 про те, що згадана донька проживала з нею за її місцем проживання є таким, що не відповідає дійсності (а.с. 148-149).

Апелянт ОСОБА_1 в день апеляційного розгляду справи (02 вересня 2019 року) на електронну адресу суду надіслав заяву про відкладення розгляду справи «у зв`язку із відвідуванням дитини свята 1-ого дзвоника у Червоноградській ЗСШ № 4» (а.с. 202).

Представник апелянта (його адвокат) в судове засідання не з`явився і про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча 29.08.2019 року подав до суду клопотання про долучення до матеріалів справи певних письмових доказів по справі (а.с. 197-201).

ОСОБА_2 (мати дитини) категорично заперечила проти відкладення апеляційного розгляду справи, мотивуючи це тим, що на апеляційний розгляд справи вона прибула аж з міста Запоріжжя, де вона постійно проживає.

За вище наведених обставин, а також того, що в ході апеляційного розгляду справи предметом дослідження є правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає можливим апеляційний розгляд справи за відсутності апелянта - на підставі наявних у справі даних та доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення доводів апеляційної скарги зі сторони ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

За змістом розділу ІІ ЦПК України, наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суд у встановлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який особливою формою судового рішення.

Такий спрощений вид провадження (хід якого взагалі не фіксується) застосовується у справах за вимогами, які мають очевидно достовірний характер.

Цей вид провадження не є свідченням відсутності спірних відносин між сторонами, однак в силу очевидності права вимоги заявника відсутній спір про наявність самого права.

З урахуванням вимог до форми і змісту заяви про видачу судового наказу, встановлених статтею 163 ЦПК України, така заява з вимогою про стягнення аліментів на дитину має бути підтвердженою доказами про те, що заявник є батьком або матір`ю цієї дитини і що ця дитина проживає разом з ним (нею).

Батьківство заявника ОСОБА_1 стосовно малолітньої ОСОБА_3 стверджується свідоцтвом про її народження (а.с. 5) і ніким не оспорюється.

Судовим наказом присуджено до стягнення з ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки з 27.06.2018 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 14).

Очевидним є те, що при видачі вище згаданого судового наказу суд виходив з того, що інформація про те, що щонайменше з 27.06.2018 року і до досягнення повноліття ОСОБА_3 проживає і буде проживати з батьком (заявником), має достовірний характер.

Частиною 1 статті 160 Сімейного кодексу України встановлено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

В той же час, матеріалами справи стверджується, що згода між батьками малолітньої ОСОБА_3 щодо її місця проживання є відсутньою, що і є причиною судових спорів між ними, в результаті чого в період, як до 27.06.2018 року, так і після цієї дати згадана малолітня проживала, як з батьком, так і з матір`ю.

Зокрема, на твердження мами малолітньої, станом на 27.06.2018 року (день звернення ОСОБА_1 до суду з заявою про видачу судового наказу) малолітня перебувала разом з нею за місцем її постійного проживання - у місті Запоріжжі, звідки була вивезеною батьком 21.07.2018 року (а.с. 109-110).

З 02.10.2018 року до 21.12.2018 року малолітня знову проживала з матір`ю у місті Запоріжжі, свідченням чого (зокрема) є те, що розпорядженням Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району від 06.12.2018 року № 563р за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення йому порядку побачень з дитиною (яка «мешкає разом з матір`ю») було встановлено графік таких побачень на території міста Запоріжжя (а.с. 117).

Крім цього, в провадженні Комунарського районного суду міста Запоріжжя з грудня 2018 року знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини з матір`ю і стягнення аліментів на утримання дитини та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини з батьком (а.с. 109-111, 192-196).

За вище наведених обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що виданий судом судовий наказ про стягнення аліментів підлягає до скасування і що питання стягнення аліментів на утримання малолітньої ОСОБА_3 підлягає до вирішення в порядку позовного провадження - на засадах змагальності сторін та доведення ними суду обставин, які мають визначальне значення для прийняття законного та обґрунтованого рішення по справі, зокрема - місця проживання дитини та періодів її проживання, як з батьком, так і з матір`ю.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 01 лютого 2019 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 05 вересня 2019 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Крайник Н.П.

Шеремета Н.О.