Справа № 216/307/19
Провадження № 6/177/45/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2019

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Суботіної С. А.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

розглянувши подання державного виконавця Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області Похолок Л.С. про тимчасову обмеження у праві виїзду за межі України боржника, ОСОБА_1 , без вилучення паспортного документа, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року державний виконавець Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Похолок Л.С. звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документу, в обґрунтування якого зазначено, що на виконанні у Центрально-Міському відділі державної виконавчої служби м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області перебуває виконавче провадження №57541931 з виконання виконавчого листа про стягнення штрафу, відповідно до якого, боржником є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . До теперішнього часу рішення суду не виконано, декларацію не надано, жодних дій спрямованих на виконання рішення, не здійснено, майно, належне боржнику на праві власності відсутнє, на виклики ОСОБА_3 ОСОБА_4 не з`являється, про причини неявки не повідомляє державного виконавця.

Зважаючи на викладене, заявник просив тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон, без вилучення паспорта громадянина України ОСОБА_5 до виконання зобов`язань, покладених на нього на підставі постанови Харківської митниці ДФС №1043/80700/18, прийнятої 30.08.2018 про стягнення штрафу в розмірі 677723,49 грн.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.01.2019, подання державного виконавця Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_5 без вилучення паспортного документу задоволено.

Тимчасово обмежено боржника ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , у праві виїзду за межі України до виконання ним зобов`язання, покладеного на нього постановою №1043/80700 від 30.08.2018, прийнятої Харківською митницею ДФС, про стягнення з ОСОБА_5 на користь держави в особі Харківської митниці ДФС штрафу в розмірі 677723,49 грн.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 07.08.2019 вказану ухвалу суду першої інстанції скасовано та матеріали подання направлено до суду першої інстанції для розгляду, згідно з вимогами ЦПК України.

Відповідно до розпорядження в.о. голови Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Кузнецова Р.О., від 27.08.2019 № 651 (а.с.56), матеріали подання, в порядку п. 2 ч. 1, ч. 4 ст. 31 ЦПК України, передано до Криворізького районного суду Дніпропетровської області, де згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.09.2019 визначено для його розгляду суддю Суботіну С.А..

Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 04.09.2019 вказане подання прийнято до провадження з призначенням судового розгляду на 04.09.2019, 15 год. 30 хв., про що невідкладно повідомлено Центрально-Міський районний відділ ДВС ГТУЮ в Дніпропетровській області та зобов`язано державного виконавця Похолок Л.С. надати для огляду в судовому засіданні виконавче провадження № 57541931.

Представник Центрально-Міського РВ ДВС ГТУЮ в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, заяви про відкладення судового розгляду з поважних причин, а також матеріли ВП № 57541931, суду не надав.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові матеріали, що долучені до подання, дійшов до наступного висновку.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 29.10.2018 постановою державного виконавця Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження з виконання постанови №1043/80700/18, прийнятої Харківською митницею ДФС про стягнення з ОСОБА_5 на користь держави в особі Харківської митниці ДФС штрафу, в розмірі 677723,49 грн.

Звертаючись з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документу, державний виконавець Центрально-Міському ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області посилався на те, що в проваджені виконавчої служби перебуває виконавче провадження № 57541931 з виконання виконавчого листа про стягнення штрафу, відповідно до якого боржником є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . До теперішнього часу рішення суду не виконано, декларацію не надано, жодних дій спрямованих на виконання рішення, не здійснено, майно, належне боржнику на праві власності відсутнє, на виклики ОСОБА_3 ОСОБА_4 не з`являється, про причини неявки не повідомляє державного виконавця.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» (далі - Закон).

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону, право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення; суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Положення ст. 6 Закону та ст. 441 ЦПК України дають підстави для висновку про те, що у судовому засіданні має бути доведено юридичний факт умисного ухилення особи від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, а обов`язок доведення цього факту покладено на державного виконавця.

Словосполучення «ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону, означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків.

З огляду на викладене, чинним законодавством передбачено юридичну санкцію у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а саме за ухилення від їх виконання; таке ухилення може статись як із об`єктивних, так і суб`єктивних для боржника причин, які підлягають встановленню у судовому засіданні.

Обов`язки боржника визначено ст. 19 Законом України «Про виконавче провадження».

Проте, лише самостійне невиконання боржником зобов`язань не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

Таким чином, про ухилення боржника від виконання зобов`язання, може свідчити невиконання ним визначених Законом обов`язків, а для цього суду по-перше має бути надано докази про те, що боржник знає про відкриття виконавчого провадження, а по-друге докази умисного невиконання боржником своїх обов`язків за наявності фактичної можливості у боржника їх виконувати та виконати зобов`язання.

Проте, матеріали подання, які надано суду, не свідчать про те, що державним виконавцем вчинено весь комплекс дій, що він має вчинити відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» для належного виконання рішення про стягнення коштів.

Лише ті обставини, що до теперішнього часу рішення суду не виконано, декларацію не надано, жодних дій спрямованих на виконання рішення, не здійснено, майно, належне боржнику на праві власності відсутнє, на виклики ОСОБА_3 ОСОБА_4 не з`являється, про причини неявки не повідомляє державного виконавця, не є належними та достатніми доказами для встановлення умислу останнього на ухилення від виконання рішення суду про стягнення заборгованості.

Крім того, вказані матеріали не засвідчують той факт, що боржник повідомлений про відкриття виконавчого провадження та належним чином викликався до державного виконавця.

Таких доказів також не надано і безпосередньо державним виконавцем у судовому засіданні.

З огляду на викладене, оскільки державним виконавцем не доведено умисного невиконання боржником ОСОБА_1 зобов`язання, покладеного на нього постановою № 1043/80700/18, прийнятою Харківською митницею ДФС, тому у суду наразі відсутні підстави для задоволення подання державного виконавця про обмеження конституційного права особи на виїзд за межі України.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання державного виконавця Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області Похолок Л.С. про тимчасову обмеження у праві виїзду за межі України боржника, ОСОБА_1 , без вилучення паспортного документа, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: