ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 608/548/18Головуючий у 1-й інстанції Парфенюк В.І.
Провадження № 22-ц/817/670/19 Доповідач - Шевчук Г.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Шевчук Г.М.

суддів - Бершадська Г. В., Ходоровський М. В.,

з участю секретаря - Романюк Х.Ю.

та сторін: позивача - ОСОБА_1

його представника ОСОБА_2

відповідачки - ОСОБА_3

її представника - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №608/548/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_5 на рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 08 квітня 2019 року , ухваленого суддею Парфенюк В.І., повний текст якого складено 18 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" про поділ спільного майна подружжя,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" про поділ спільного майна подружжя. В обгрунтування вимог посилався на те, що 28 квітня 2001 року між ним та ОСОБА_3 було укладено шлюб. За час шлюбу подружжям нажито нерухоме майно, а саме: земельну ділянку площею 828 квадратних метрів, кадастровий номер НОМЕР_1 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 828 квадратних метрів, кадастровий номер НОМЕР_2 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; житловий будинок з господарською будівлею та спорудою загальною площею 226,6 квадратних метрів, житловою площею 108,0 квадратних метрів, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

7 серпня 2007 року між ВАТ «Банк Універсальний» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № 26/054-к, згідно з яким Банк надав йому кредит в сумі 50 000 доларів США. Для забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором №26/054-к від 07.08.2007 року між Банком та ОСОБА_3 був укладений Іпотечний договір. Предметом іпотеки за даним договором є нерухоме майно, а саме: земельна ділянка площею 828 квадратних метрів, земельна ділянка площею 828 квадратних метрів, незавершений житловий будинок з господарською будівлею та спорудою, цегляний, загальною площею 226,6 квадратних метрів, житловою площею 108,0 квадратних метрів.

Згідно рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 20 липня 2015 року задоволено позовну заяву ПАТ «Універсал банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту. 15 серпня 2017 року Чортківським районним судом Тернопільської області розірвано між ними шлюб . Враховуючи норми чинного сімейного законодавства, просив у порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарською будівлею та спорудою, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; у порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарською будівлею та спорудою, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 828 квадратних метрів, кадастровий номер НОМЕР_1 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину вказаної земельної ділянки. Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 828 квадратних метрів, кадастровий номер НОМЕР_2 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину вказаної земельної ділянки. Розподілити в рівних частках між сторонами зобов`язання за Кредитним договором № 26/054-к від 07 серпня 2007 року, укладеним з Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк».

Рішенням Чортківського районного суду від 8 квітня 2019 року відмовлено за безпідставністю в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - публічного акціонерного товариства "Універсал банк" про поділ спільного майна подружжя.

Процесуальні витрати покладено на сторони в тих розмірах, що вони фактично понесли.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на рішення суду, в якій просить його скасувати та винести нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

В обгрунтування вимог посилається на порушення судом першої інстанції вимог матеріального та процесуального права. Вказує на те, що суд прийшов до хибних висновків про те, що судове рішення про звернення стягнення на спірне майно припинило право власності позивача та відповідача на спірне майно. Підстава припинення та фактичне припинення права власності на майно це є два окремих юридичних поняття, які мають відмінне значення і процедуру реалізації. Суд всупереч вказівкам чинного законодавства ці поняття ототожнив у даному рішенні. Крім того, посилання суду на те, що в позовній заяві не конкретизовано та не вказано, яке саме кредитне зобов`язання за кредитним договором він просить розділити та не вказано суті зобов`язання не відповідає дійсності, оскільки 27.07.2018 року його представником було подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій чітко і однозначно конкретизовано вимоги щодо суті і розміру кредитних зобов`язань, які він просив розділити між позивачем та відповідачем.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Вказує на те, що позовні вимоги позивача є нікчемними, оскільки рішенням Чортківського районного суду від 20.07.2015 року визначено способи стягнення по даному кредитному договору. Дане рішення є законним та не оскаржувалось ні відповідачем ні позивачем. Кошти не сплачені. Позивач в даному випадку хоче змінити рішення суду, яке є обов`язковим до виконання.

В суді апеляційної інстанції апелянт та його представник підтримали апеляційну скаргу, зіславшись на доводи, викладені у апеляційній скарзі.

Відповідачка та її представник апеляційну скаргу заперечили, рішення суду вважають законним і обґрунтованим.

Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, заслухавши представників сторін колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для задоволення позову.

З такими висновками суду слід погодитись, оскільки суд дійшов їх з дотриманням вимог процесуального законодавства щодо всебічності й повноти з?ясування дійсних обставин справи, прав та обов?язків сторін в даних правовідносинах належної правової оцінки наданих сторонами в справі доказів та норм матеріального права.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Даним вимогам рішення суду відповідає.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Судом встановлено, що з 28 квітня 2001 року по 29 серпня 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі .

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 відповідачка ОСОБА_3 є власником земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 площею 0,0828 га у межах згідно з планом, кадастровий номер НОМЕР_1 . Державний акт видано на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14 вересня 2004 року, посвідченого нотаріусом Лесейко С.В., зареєстрованого в реєстрі за № 4051, згідно якого ОСОБА_3 купила належну ОСОБА_6 земельну ділянку розміром 828 кв.м., розташовану на території Чортківської міської ради по АДРЕСА_1 б/н Тернопільської області, надану для обслуговування житлових та господарських будівель, що належала продавцю на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_7, виданого Чортківською міською радою 21 лютого 2001 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 865.

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5 відповідачка ОСОБА_3 є власником земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 площею 0,0828 га у межах згідно з планом, кадастровий номер НОМЕР_2 . Державний акт видано на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14 вересня 2004 року, посвідченого нотаріусом Лесейко С.В., зареєстрованого в реєстрі за № 4053, згідно якого ОСОБА_3 купила належну ОСОБА_7 земельну ділянку розміром 828 кв.м., розташовану на території Чортківської міської ради Тернопільської області, надану для обслуговування житлових та господарських будівель, що належала продавцю на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_8 виданого Чортківською міською радою 21 лютого 2001 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 864.

У відповідності із свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_6 відповідачка ОСОБА_3 є власником житлового будинку з господарською будівлею та спорудою загальною площею 226,6 кв. м., житловою площею 108,0 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності на житловий будинок зареєстровано в Чортківському обласному комунальному міжрайонному бюро технічної інвентаризації за ОСОБА_3 24 грудня 2009 року за реєстровим № 10054.

7 серпня 2007 року між ВАТ «Банк Універсальний» (правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк») та позивачем ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 26/054-к, за умовами якого Банк надав останньому грошові кошти (кредит) в сумі 50 000,00 доларів США у тимчасове платне користування, на умовах визначених даним договором та з терміном їх остаточного погашення 06.08.2017 року.

З метою забезпечення виконання Кредитного договору № 26/054-к від 07.08.2007 року між ВАТ «Банк Універсальний» (Іпотекодержатель) та відповідачкою ОСОБА_3 (Іпотекодавець) 11 вересня 2007 року укладено іпотечний договір, який посвідчено приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Пивоваром В. А. та зареєстровано в реєстрі за № 5596.

8 якості забезпечення вимог позивача ОСОБА_1 , що випливають з Кредитного договору № 26/054-к від 07.08.2007 року Іпотекодавець передав Іпотекодержателю майно, а саме: земельну ділянку площею 828 кв.м, кадастровий номер НОМЕР_1 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в межах згідно з планом, яка належить відповідачці ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 ; земельну ділянку площею 828 кв.м., кадастровий номер НОМЕР_2 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в межах згідно з планом, яка належить відповідачці ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5 . На вищевказаних земельних ділянках знаходиться житловий будинок з господарською будівлею та спорудою, незакінчений будівництвом, процент готовності якого становить 86 %.

У зв`язку з неналежним виконанням позичальником ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором від 7 серпня 2007 року ПАТ «Універсал Банк» у 2015 році звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту.

Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 20 липня 2015 року позовні вимоги ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту задоволено. Стягнуто з позивача ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» суму заборгованості в розмірі 39 616, 25 доларів США. Звернуто стягнення на предмети іпотеки, які належать відповідачці ОСОБА_3 за Іпотечним договором від 11.09.2007 року, який посвідчено приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Пивоваром В.А. та зареєстровано в реєстрі за №5596, а саме на: земельну ділянку площею 828 кв.м, кадастровий номер НОМЕР_1 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 828 кв.м., кадастровий номер НОМЕР_2 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; житловий будинок з господарською будівлею та спорудою, незакінчений будівництвом, процент готовності якого становить 86 %, що знаходиться в АДРЕСА_1 , шляхом продажу предметів іпотеки на прилюдних торгах за початковою ціною продажу, яка буде встановлена на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій в погашення заборгованості ОСОБА_1 за Кредитним договором № 26/054-к від 07.08.2007 року для задоволення грошових вимог Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» в сумі 39 616, 25 доларів США. Рішення суду набрало законної сили і не виконане. В даний час знаходиться на виконанні у державній виконавчій службі.

Доводи апеляційної скарги, що суд безпідставно не задоволив позовні вимоги про поділ майна подружжя та поділ в рівних частках між сторонами зобов`язання за Кредитним договором № 26/054-к від 07 серпня 2007 року, укладеним з Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк» колегія суддів не приймає до увги як необгрунтовані, оскільки ухвалення рішення, яке стосується іпотечного майна, у будь-якому випадку стосується прав та обов`язків іпотекодержателя, оскільки безумовно впливає на можливість виконання уже ухваленого на користь іпотекодержателя рішення про стягнення з позивача кредитної заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки та впливає на можливість виконання рішення суду.

Відповідно до ч.3 ст.33 Закону України "Про іпотеку" передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі: 1) рішення суду, 2) виконавчого напису нотаріуса або 3) згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (тобто шляхом позасудового врегулювання).

Згідно ч.1 ст.18 Цивільного процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

В суді апеляційної інстанції представник банку пояснив, що в даний час на примусовому виконанні перебуває Рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 20 липня 2015 року, яким стягнуто з позивача ОСОБА_1 в користь банку 39 616, 25 доларів США та звернуто стягнення на предмети іпотеки, які належать відповідачці ОСОБА_3 за Іпотечним договором від 11.09.2007 року. В даний час іпотечне майно знаходиться під арештом, а тому визнання права власності за позивачем на 1/2 іпотечного майна та поділ боргу порушує права банку та ускладнить виконання рішення суду.

В суді апеляційної інстанції позивач не заперечив ту обставину, що рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 20 липня 2015 року, яким з нього стягнуто заборгованість за кредитним договором та звернуто стягнення на предмет іпотеки не виконано.

Згідно частини третьої статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Поділ спільного майна подружжя та поділ боргового зобов`язання не може використовуватися учасниками цивільного обороту для уникнення сплати боргу боржником або виконання судового рішення про стягнення боргу. Боржник, проти якого ухвалене судове рішення про стягнення боргу та накладено арешт на його майно, який здійснюює поділ майна, зловживає правами стосовно кредитора, оскільки поділ майна порушує майнові інтереси кредитора і направлений на недопущення звернення стягнення на майно боржника. Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом.

За таких обставин, суд суд першої інстанції підставно відмовив в позові про поділ майна подружжя в обраний позивачами спосіб.

Аналогічний по суті висновок зроблено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 жовтня 2018 року у справі № 654/1528/17.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що з`ясувавши в достатньо повному об`ємі права та обов`язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд першої інстанції ухвалив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 8 квітня 2019 року залишити без змін.

Судові витрати покласти на сторони в межах ними понесені.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повна постанова складена 6 вересня 2019 року.

Головуюча: Г.М.Шевчук

Судді: Г.В. Бершадська

М.В. Ходоровський