Справа № 286/4192/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Кулініча Я. В.

з секретарем Грищенко Н. А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в місті Овручі справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» про стягнення страхового відшкодування , -

В С Т А Н О В И В:

09.11.2018 року ОСОБА_1, яка проживає в АДРЕСА_1 звернулася з позовом до відповідача ПАТ «СК»УНІКА», що знаходиться в м. Київ по вул. Саксаганського, 70А, в якому просить стягнути з відповідача на її користь страхове відшкодування в сумі 69978,17 грн., пеню за прострочення виплати страхового відшкодування в сумі 8095,96 грн..

Мотивуючи тим, що результаті дорожньо-транспортної пригоди загинув її батько, відповідальність водія транспортного засобу була застрахована у відповідача. У зв'язку позивач вважає, що має право на відшкодування відповідачем шкоди пов'язаної з лікуванням потерпілого, та шкоди пов'язаної зі смертю потерпілого, оскільки відповідачем зобов'язаня на даний час не виконані.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому вказано, що відповідачем позовні вимоги не визнаються, оскільки позивачеві було відшкодовано витрати на лікування потерпілого, поховання та спорудження надгробного пам'ятника. А також відшкодовано моральну шкоду та пеню за прострочення строку виплати страхового відшкодування відповідно до чинного законодавства. Представник відповідача просить врахувати долучені до відзиву документи та відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Позивач відповідь на відзив не надавала.

Дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини з приводу відшкодування шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки. В результаті дорожньо-транспортної пригоди за участю водія ОСОБА_2, який керував автомобілем у стані алкогольного сп'яніння загинув батько позивача ОСОБА_3. Цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована у відповідача.

06.07.2015 року між ПрАТ «СК» УНІКА» та ОСОБА_4 було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/4610116.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Ст.22 ЦК України передбачає право особи, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, на їх відшкодування.

Згідно ст.988 ЦК України страховик зобовязаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, страхову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну в результаті ДТП життю, здоровю, майну третьої особи.

Відповідно до п.24, вказаного Закону передбачено, що зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Пунктом 27.4 статті 27 вказаного Закону передбачено, що страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного памятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та предявлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Згідно п. 3 ст.27 «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

З матеріалів доданих відповідачем при подачі відзиву видно, що ОСОБА_1 було здійснено виплати передбачені Законом України «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку, а саме щодо відшкодування витрат на лікування було перераховано 19164,75 грн., витрат на поховання та спорудження надгробного пам'ятника - 17400,00, оскільки загальний розмір такого відшкодування не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат. Відшкодовано моральну шкоду в розмірі 17400,00 грн. - передбаченому законом, 12 мінімальних заробітних плат.

Перерахування вказаних сум підтверджується копіями платіжних доручень, наявних в матеріалах справи.

Що стосується нарахування пені, позивачем не надано доказів, що підтверджують момент звернення до відповідача із заявою про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідачем надано копію заяви, яка містить вхідний номер 198787 від 11.07.2018 року, з якої видно, що страховиком було прострочено строк виплати страхового відшкодування 11 жовтня 2018 року до 05 грудня 2018 року, загальна кількість днів - 55.

З урахуванням облікової ставки Національного Банку України позивачу було розраховано та сплачено пеню за прострочення строку виплати страхового відшкодування, в розмірі - 3033,85 грн..

За таких обставин, вимоги позивача є безпідставними та не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.263-265 ЦПК України, ст.ст.22,27,979,988 ЦК України, ст.22,27 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 року N1961-IV зі змінами,-

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» про стягнення страхового відшкодування.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Я. В. Кулініч