Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.12.2019 Справа №607/14453/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Мотиль Б.І.

представника позивача Лех М.Ю.

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Тернопільського міськрайонного центру зайнятості до ОСОБА_4 про стягнення допомоги по безробіттю , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Тернопільський міськрайонний центр зайнятості звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 , у якому просить стягнути з відповідача на користь Тернопільського міськрайонного центру зайнятості 27989,74 грн. зайво отриманої допомоги по безробіттю, а також 1921 грн. сплаченого ними судового збору.

В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що 01 червня 2018 року ОСОБА_4 звернувся у Тернопільський міськрайонний центр зайнятості за сприянням у працевлаштуванні, з цього дня йому надано статус безробітного. У результаті звірки інформації Пенсійного фонду України з базою даних центру зайнятості виявлено, що відповідач перебував на обліку у центрі зайнятості як безробітний, отримував допомогу по безробіттю та одночасно був зареєстрована, як фізична особа - підприємець із 29.03.2002 року по 25.02.2019 року. На засіданні комісії з розслідування страхових випадків та обгрунтованості виплати матеріального забезпечення Тернопільського міськрайонного центру зайнятості, яка відбулася 30 листопада 2018 р. вирішено провести звірку інформації безпосередньо у державного реєстратора. За результатами засідання комісії складено протокол №22 від 30.11.2018 року. Встановлено, що ОСОБА_4 згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 05.12.2018 року за № був зареєстрована як фізична особа - підприємець з 29.03.2002 року. Отже, під час реєстрації та у періоди перебування на обліку в центрі зайнятості з 01.06.2018 року по 17.11.2018 року ОСОБА_4 приховав відомості про те, що він була зареєстрована як фізична особа - підприємець з 29.03.2002 року та станом на 17.11.2018 року, що підтверджується актом розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». 23 січня 2019 року позивачем видано наказ за № 8 «Д» про повернення коштів відповідно до п.3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», п. 6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним та на підставі акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне врахування на випадок безробіття».

Відповідач ОСОБА_4 подав відзив на позов відповідно до якого вважає заявлені до нього позовні вимоги безпідставними, такими, що не підлягають до задоволення. Зазначив, що твердження позивача про те, що він був зареєстрований та перебував на обліку як фізична особа підприємець в період з 29.03.2002 року по 17.11.2018 року не відповідає дійсності, оскільки перед постановкою його на облік перевірялись усі необхідні реєстри, якими було підтверджено, що він на обліку як підприємець не перебуває. Також вказав, що фактично він перебував на обліку в податкових органах як фізична особа підприємець в період з 02.04.2002 року по 23.10.2002 року. Він був знятий із зазначеного обліку, виконавши усі необхідні для припинення підприємницької діяльності дії. Управлінням у справах торгівлі, побуту та реєстрації Тернопільської міської ради, 23 жовтня 2002 року відповідачу було видано довідку №569, про зняття його із податкового обліку платника податків. Ставши на облік у Тернопільський міськрайонний центр зайнятості він був переконаний та знав, що не є приватним підприємцем та що не перебуває з цього приводу на податковому обліку.

Представником позивача подано відповідь на відзив відповідно до якої останній зазначив, що відповідач на момент реєстрації в центрі зайнятості перебував у статусі фізичної особи - підприємця, та 25.02.2019 року ним було внесено запис до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності. Відповідачем не було здійснено необхідних дій те не було подано документів, які відповідно до п.37 постанови КМ України від 25.05.1998 року №740 він зобов`язаний був та мав можливість здійснити чи подати з метою проведення процедури припинення реєстрації як фізичної особи підприємця.

Представник Тернопільського міськрайонного центру зайнятості Лех М.Ю. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просить суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_3 в судовому засіданні позовних вимог не визнали, проти їх задоволення заперечили. У позові просять відмовити.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив.

01 червня 2018 року ОСОБА_4 звернувся із заявою до Тернопільського міського центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні, а також призначити виплату по безробіттю в розмірі передбаченому Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

01 червня 2018 року ОСОБА_4 на підставі поданої заяви згідно наказу Тернопільського міськрайонного центру зайнятості від 01.065.2018 року №НТ80601 надано статус безробітного.

ОСОБА_4 , перебуваючи на обліку у в центрі зайнятості, як безробітний отримував допомогу по безробіттю з 08 червня 2018 року по 17 листопада 2018 року на загальну суму 27 989,74 грн.

Позивачем надано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 05.12.2018 року за № відповідно до якого відповідач був зареєстрований як фізична особа - підприємець з 29.03.2002 року. Також як вбачається із зазначеного витягу, у ньому у графі «Дані про реєстраційні дії» зазначено: «Включення відомостей про фізичну особу-підприємця з відміткою про те, що свідоцтво про її державну реєстрацію, вважається недійсним від 24.09.2012 року, виконавчий комітету Тернопільської міської ради».

Як вбачається із акту №141 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове страхування на випадок безробіття» від 05 грудня 2018 року, складений службовими особами Тернопільського міськрайонного центру зайнятості, ОСОБА_4 дійсно зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 05.12.2018 року за № від 29.03.2002 року.

Відповідно до довідки про зняття з обліку платника податків Управління справляння податків з фізичних осіб Державної податкової інспекції у м.Тернополі, за №569 від 23 жовтня 2002 року, адресованої Управлінню у справах торгівлі, побуту та реєстрації Тернопільської міської ради, ДПІ у м.Тернополі повідомляє, що платник податків ОСОБА_4 проживає АДРЕСА_1 не має заборгованості зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) знятий з податкового обліку 23 жовтня 2002 року.

Як вбачається з інформації Тернопільського управління Головного Управління ДФС у Тернопільській області від 19.12.2018 року №1029/6-5/19-00-54-01/26687, відповідно до інформаційних баз даних Тернопільської ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області, ОСОБА_4 перебував на податковому обліку, як фізична особа - підприємець з 02.04.2002 року до 23.10.2002 року.

Згідно до ст.2 Закону України «Про зайнятість населення», в Україні до зайнятого населення належать громадяни, що проживають на території держави на законних підставах: громадяни, які самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців, осіб, зайнятих індивідуальною трудовою діяльністю, творчою діяльністю, члени кооперативів, фермери та члени їх сімей, що беруть участь у виробництві, а також члени особистих селянських господарств, діяльність яких здійснюється відповідно до Закону України «Про особисте селянське господарство».

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Порядок реєстрації суб`єктів підприємницької діяльності у час реєстрації та зняття відповідача із податкового обліку регулювалось на той час чинним Положенням про державну реєстрацію суб`єктів підприємницької діяльності (надалі - Положення), затвердженого постановою КМ України від 25 травня 1998 року №740. Зазначене Положення визначало порядок державної реєстрації та перереєстрації суб`єктів підприємницької діяльності незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також порядок скасування державної реєстрації суб`єктів підприємницької діяльності. Так, відповідно до пункту 2 зазначеного положення, державна реєстрація суб`єктів підприємницької діяльності проводилась у виконавчому комітеті міської, районної у місті ради або в районній, районній міст Києва і Севастополя державній адміністрації за місцезнаходженням або місцем проживання суб`єкта, якщо інше не передбачено законом. Орган державної реєстрації зобов`язаний протягом не більше п`яти робочих днів з дня надходження всіх документів внести дані реєстраційної картки до реєстру суб`єктів підприємницької діяльності (автоматизованої системи збирання, накопичення, обробки та оперативного надання інформації про суб`єкти підприємницької діяльності) та видати свідоцтво про державну реєстрацію встановлено зразка. Підставою для взяття суб`єкта підприємницької діяльності органами державної податкової служби є копія реєстраційної картки, свідоцтво про державну реєстрацію та копія установчих документів (для юридичної особи). Пунктом 33 зазначеного Положення передбачено, що скасування державної реєстрації суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи здійснюється органом державної реєстрації за заявою підприємця-громадянина, а також на підставі рішення суду. Пунктом 37 зазначеного Положення передбачено, що скасування державної реєстрації суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи здійснюється шляхом виключення його з Реєстру суб`єктів підприємницької діяльності на підставі таких документів: особистої заяви, довідки органу державної податкової служби про зняття з обліку; довідки установ банків про закриття рахунків; довідки органу внутрішніх справ про здачу печаток і штампів; оригіналу свідоцтва про державну реєстрацію.

Суд дослідивши та оцінивши докази надані сторонами, приходить до переконання позовні вимоги Тернопільського міськрайонного центру зайнятості до ОСОБА_4 про стягнення зайво виплаченої допомоги по безробіттю у розмірі 27989,74 грн. за період з 08 червня 2018 року по 17 листопада 2018 року не підлягають до задоволення. При цьому, суд відкидає твердження представника позивача про те, що позивач при отриманні допомоги по безробіттю за вказаний період в період свідомо приховав інформацію про те, що він був зареєстрований як фізична особа підприємець з 29.03.2002 року, як підставу для повернення даного виду допомоги, оскільки, як вбачається із інформації викладеній у довідці про зняття з обліку платника податків Управління справляння податків з фізичних осіб Державної податкової інспекції у м.Тернополі, за №569 від 23 жовтня 2002 року, адресованої Управлінню у справах торгівлі, побуту та реєстрації Тернопільської міської ради, ОСОБА_4 знятий з податкового обліку 23 жовтня 2002 року. Також, інформацією Тернопільського управління Головного Управління ДФС у Тернопільській області від 19.12.2018 року №1029/6-5/19-00-54-01/26687 підтверджено, що відповідно до інформаційних баз даних Тернопільської ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області, ОСОБА_4 перебував на податковому обліку, як фізична особа - підприємець з 02.04.2002 року до 23.10.2002 року. Таким чином, ОСОБА_4 на обліку в податкових органах як підприємець не перебував з 23.10.2002 року, підприємницьку діяльність не провадив з даного часу, отримав довідку про зняття з обліку платника податків Управління справляння податків з фізичних осіб ДПІ у м.Тернополі, що є підставою для скасування державної реєстрації суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи. Таким чином, суд вважає, що зазначені обставини свідчать про те, що відповідач був впевнений що він на момент реєстрації в Тернопільському міськрайонному центрі зайнятості та отримання ним спірних виплат по безробіттю був впевнений, що його уже було виключено з Реєстру суб`єктів підприємницької діяльності та скасовано державну реєстрацію. Крім цього, відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі стягується внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними. Тому, суд не вбачає у діях відповідача умислу на приховування зазначеної інформації при отриманні зазначеного виду допомоги, а також реєстрації, як безробітного від органів центру зайнятості.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 141, 263, 265, 280-284, 289 ЦПК України, Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», Законом України «Про зайнятість населення», суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову Тернопільського міськрайонного центру зайнятості до ОСОБА_4 про стягнення допомоги по безробіттю, відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повне рішення суду у повному обсязі складено 02 січня 2020 року.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан