Справа № 201/5568/18
Провадження № 2/201/475/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

05 лютого 2019р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого: судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Сидоренко І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

23.05.2018р. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 31612 грн.67 коп. (а.с. № 4-6).

Разом з позовною заявою до суду надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_2 (діє на підставі довіреності від 03.11.2017р. - а.с. №18) про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. № 24).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 01.10.2018р. було відкрито провадження по справі та відповідно до положень ч.2,3 ст. 274, ч.5 ст. 279 ЦПК України призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.№ 33).

В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяви посилався на те, що 06.12.2007р., ОСОБА_1 звернулася до банку із метою отримання банківських послуг та відповідно до договору б/н від 06.12.2007р. отримала кредит у розмірі 4040 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Зобов'язання за Договором про надання банківських послуг банк виконав у повному обсязі, а саме, надав відповідачці кошти та можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідачка свої зобов'язання за договором належним чином не виконала, не здійснила в повному обсязі сплату отриманих кредитних коштів, відсотків за користування кредитом, пені та штрафів, передбачених договором, у зв'язку з цим, утворилась заборгованість, яка станом на 30.04.2018р. становить 31612,67 грн., з яких: 1936,74 грн. заборгованість по тілу кредиту, 27394,37 грн. заборгованість по відсоткам, 300 грн. - пеня; а також штрафи нараховані відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг в розмірі 500грн. - фіксована частина та 1481.56 грн. - процентна складова. Зазначену суму заборгованості позивач просив суд стягнути з відповідачки, а також понесені ним судові витрати у розмірі 1762 грн.

В судові засідання 16.11.2018р. та 05.02.2019р. представник позивача не зявився, про дату та час слухання повідомлявся належним чином, шляхом направлення повідомлення про виклик до суду на поштову адресу для листування зазначену у позові, про що в матеріалах справи наявні відповідні докази. (а.с.34,39,40) Разом з позовною заявою до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_2 в якій представник позивача зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просить суд його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві та згідно доказів, наявних в матеріалах справи, розгляд справи проводити за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. № 25).

Відповідачка ОСОБА_1 в судові засідання 16.11.2018р. та 05.02.2019р. двічі не зявилася, про день та час розгляд справи повідомлялась за останнім відомим місцем реєстрації. Згідно відповіді наданої ВОМІ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 04.06.2018р. ОСОБА_1 28.08.2014р. була знята з реєстрації в м. Дніпрі з зазначенням нової адреси проживання - Запорізька обл. (а.с.№27), Між тим, згідно відповіді Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 20.09.2018р. інформація про місце реєстрації ОСОБА_1 відсутня (а.с.№32). Конверт направлений відповідачці був повернутий до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. №41). Крім того, про дату та час розгляду справи на 16.11.2018р. та 05.02.2019р. відповідачка повідомлялася шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада» (а.с. № 35,43).

Отже, належним чином повідомлена про розгляд справи судом відповідачка в судове засідання повторно не зявилася, про причини своєї неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала, з клопотанням про відкладення розряду справи до суду не звернулася, а також не скористалася правом надання заперечень проти позову.

Згідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що відповідачка виходячи з положень ст.128 ЦПК України вважається належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, згідно до ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Згідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст. 89 ЦПК України, вважає що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно до ч.1 ст.76, ч.2 ст.77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 2 ст.13 ЦПК України передбачено, що збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно наданих позивачем доказів, судом встановлено, що 06 грудня 2007р. ОСОБА_3 (дівоче прізвище Костенко) ОСОБА_4 була підписана заява до договору SAMDN9108, згідно якої ОСОБА_3 виявила бажання отримати кредитну картку зі встановленням кредитного ліміту на картковий рахунок в розмірі 4040 грн. З підписанням відповідної заяви ОСОБА_3, відомості заявника: РНОКПП- НОМЕР_1, серія номер паспорта СВ 321198, дата видачі 21.12.2000р., виданий Каменско-Дніпровським РО УМВД ОСОБА_3 підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Тарифами Банку" складають Договір про надання банківських послуг (а.с.№10).

Позивач звертаючись з позовом до суду в обґрунтування своїх вимог зазначає, що договір про надання банківських послуг від 06.12.2007р. було укладено між ОСОБА_1, на підтвердження чого позивачем надано суду копію заяви від 06.12.2007р., укладену з ОСОБА_3 та копію паспорту ОСОБА_1 Згідно наданої позивачем копії паспорта на імя ОСОБА_1, серія номер СЮ 105921 виданий 11.09.2008р. адреса реєстрації вказана АДРЕСА_1.

Проте вказаний доказ не містить посилання щодо дівочого прізвища відповідачки, з якого суд міг би дійти висновку про те, що ОСОБА_3, яка згідно відомостей зазначених в заяві від 06.12.2007р. зареєстрована за адресою: Запорізька обл., Каменка-Дніпровська, АДРЕСА_2, та ОСОБА_5, є однією і тією ж особою. Копії номера облікової картки платника податків ОСОБА_3, та ОСОБА_6 суду також позивачем не надано.

Отже, належних доказів укладання 06 грудня 2007р. між банком та саме ОСОБА_5 договору б/н від 06.12.2007р., як зазначено позивачем у позовній заяві, суду не надано. Розрахунок заборгованості, який долучений до позовної заяви здійснено банком за договором б/н від 06.12.2007р. на імя клієнта ОСОБА_1 (а.с. № 7).

Проте, він не є доказом, згідно якого можливо би було встановити персональні дані клієнта, з яким укладено договір, а також відомості щодо видачі кредиту.

Підсумовуючи викладене, оскільки позивачем, не надано суду ані доказів укладення договору б/н від 06.12.2007р. з відповідачкою ОСОБА_1, ані доказів зміни прізвища відповідачки з «Іванової» на «Гаврилевич», суд приходить до висновку про недоведеність позивачем позовних вимог до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором б/н від 06.12.2007р., а отже і про відмову у задоволенні позову.

Саме за такими обставинами у справі є відповідна судова практика (а.с. № 44-47).

Ухвалою суду від 05.02.2019р. (винесена без виходу до нарадчої кімнати) було замінено назву відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» на АТ КБ «ПриватБанк» з огляду на те, що згідно нової редакції Статуту банку відповідно до рішення Єдиного акціонера Банку, затвердженого наказом МФУ 21.05.2018р., повне офіційне найменування банку змінено на Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", скорочене АТ КБ "ПриватБанк" (відповідні документи у справі).

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст.141 ЦПК України у звязку з відмовою у задоволенні позовних вимог, судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 549, 611, 634, 638, 648, 1054 ЦК України, ст. ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 141, ч.4 ст.223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265, ч.2,3 ст. 274, ч.5 ст. 279, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд, ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.289 ЦПК України, а саме, заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачки про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду .

Суддя Ткаченко Н.В.