РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2019 року

м. Рівне

Справа № 569/1468/19

Провадження № 22-ц/4815/844/19

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Шимківа С.С.,

суддів: - Бондаренко Н.В., Гордійчук С.О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 11 квітня 2019 року (ухвалене у складі судді Галінської В.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и в :

21 січня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Позовна заява мотивована тим, що 13.04.2000 року між ним та Відповідачем було укладено шлюб, який розірвано 14.06.2010 року.

У період шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Протягом останнього року спільного з відповідачем сімейного життя, у зв`язку з погіршенням стосунків, він вирішив добровільно надавати утримання їхньому сину та 30.11.2009 року подав письмову заяву за місцем своєї роботи про відрахування із заробітної плати аліментів на утримання ОСОБА_3 у розмірі 25 % заробітку, починаючи з 20.11.2009 року і до досягнення сином повноліття.

21.06.2013 року він уклав шлюб з ОСОБА_4 , у якому в них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_5 .

У зв`язку з народженням другої дитини, яку Позивач теж зобов`язаний утримувати, 18.11.2014 року він подав заяву за місцем роботи у ВП «Рівненська АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом» про відрахування із його заробітної плати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 17 % заробітку починаючи з 01.12.2014 року і до досягнення ним повноліття.

Подавши заяву 18.11.2014 року вважав, що обидва його сини будуть отримувати однакове утримання від нього, оскільки за загальним правилом, аліменти на утримання двох дітей мають стягуватися в розмірі 1/3 частки заробітку (17% заробітку на сина ОСОБА_3 та 17 % на сина ОСОБА_5 ).

Крім того, він фактично утримує дочку своєї дружини ОСОБА_4 від першого шлюбу, оскільки її батько самоусунувся від виконання батьківських обов`язків та перебуває у невідомому місці.

Просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі судового наказу Рівненського міського суду Рівненської області від 02.01.2019 року на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з НОМЕР_1 частки з усіх видів його заробітку (доходу) але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 14 грудня 2018 року - дня пред`явлення заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття до 1/6 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 11 квітня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Проте зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених в судовому порядку підстав, передбачених ст. 192 СК України, зокрема, зміни матеріального або сімейного стану, або стану здоров`я платника або одержувача аліментів, або за інших підстав, що мають істотне значення.

Народження ще однієї дитини та перебування на утриманні позивача дружини не є підставою для автоматичного зменшення розміру аліментів.

Згідно постанови ВС від 09.08.2018 року по справі № 640/10064/16-ц, визначений рішенням суду розмір аліментів відповідає вимогам Сімейного кодексу, а його зменшення в зв`язку з тим, що на утриманні позивача знаходяться інші діти та дружина без підтвердження погіршення його матеріального стану буде протирічити інтересам дитини.

Позивач спроможний сплачувати аліменти у визначеному судовим наказом розмірі, який є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

07 травня 2019 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що зазначене рішення є незаконним та підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду обставинам справи та у зв`язку з неправильним застосуванням судом першої інстанції норм матеріального права.

Суд першої інстанції не надав правової оцінки зміни його сімейного стану (друге одруження та народження другої дитини), а лише поверхнево зазначив про відсутність змін матеріального стану.

Розмір стягуваних аліментів в розмірі ј частки заробітку не відповідає вимогам ст. 183 СК України.

В оскаржуваному рішенні суду зазначено про те, що розмір стягуваних аліментів є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, проте не зазначено особливостей стану здоров`я дитини, яка потребує утримання у визначеному судом розмірі, не враховано його матеріального становища, наявність інших дітей, наявність/відсутність майна та майнових прав, грошових коштів тощо.

11 червня 2019 року ОСОБА_2 подано відзив, у якому зазначає, що вважає рішення суду законним, обґрунтованим та таким, що прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а вимоги апеляційної скарги безпідставними та необґрунтованими.

Просила залишити без змін рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 11 квітня 2019 року, а апеляційну скаргу без задоволення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про її відхилення.

Судом встановлено, що 14 червня 2010 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 14.06.2010 року, актовий запис № 54 (а.с. 12).

Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 26 листопада 2002 року (а.с. 18).

Із заяв ОСОБА_1 , адресованих ВП "Рівненська АЕС" вбачається, що з 20.11.2009 по 01.12.2014 з нього стягувалися аліменти на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 25% від його заробітку, а з 01.12.2014 по 31.12.2018 у розмірі 17%.

Зазначене також підтверджується Довідкою про розмір утриманих аліментів від 15.01.2019 № 207, виданою ВП "Рівненська АЕС ДП "НАЕК "Енергоатом"(а.с. 17).

На підставі судового наказу Рівненського міського суду Рівненської області від 02 січня 2019 ОСОБА_1 зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу) але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 14 грудня 2018 року - дня пред`явлення заяви до суду, і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно до п.4 ч.1 ст.161 ЦПК судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох дітей і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Судом також встановлено, що з 21 червня 2013 року ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 (дівоче прізвище " ОСОБА_4 "), що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 , актовий запси № 94.

Від шлюбу, у них є спільна дитина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 , актовий запис №442 (а.с. 14).

Також, як вбачається із свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , батьками ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є ОСОБА_11 та ОСОБА_4 .

Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з частинами першою, другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частин першої, другої статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно зі статтею 182 СК України при визначені розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до статті 183 СК України при визначені розміру аліментів, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з частиною першою статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Вирішуючи спір, місцевий суд правильно встановив обставини, передбачені статтею 182 СК України і дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для зменшення розміру аліментів на підставі статті 192 СК України.

Народження ще одної дитини та перебування на його утриманні дружини, як стверджує позивач, не є підставою для автоматичного зменшення розміру аліментів.

Крім того, ним не надано доказів погіршення його матеріального стану чи стану здоров`я.

Також позивачем не доведено, що він сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у примусовому порядку. Рішення суду з цього приводу відсутнє.

Утримання доньки дружини від її першого шлюбу є правом позивача, а не обов"язком, який лежить саме на батьках ОСОБА_10 . Той факт, що її батько самоусунувся від її утримання жодним чином не може впливати на визначення розміру аліментів на сина позивача ОСОБА_3 .

Враховуючи, що позивач спроможний сплачувати аліменти у визначеному судовим наказом розмірі, ухваленим 02 січня 2019 року Рівненським міським судом Рівненської області, який ним не оспорювався та відсутні інші істотні обставини, які б могли унеможливити виконання позивачем належним чином своїх батьківських обов`язків, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 11 квітня 2019 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя-доповідач С.С. Шимків

Судді: Н.В. Бондаренко

С.О. Гордійчук