ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
2/622/255/19
Справа № 622/425/19 р.

10.07.2019 року смт Золочів
Золочівський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді Чернової О.В., за участю секретаря Вишневської О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на час навчання, -
ВСТАНОВИВ:
18.04.2019 року позивач звернулася до суду з даним позовом до ОСОБА_2 в якому просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти, як повнолітньої дитини яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та на період її навчання у Національному університеті цивільного захисту України, але не більше ніж до 23 років.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , шлюб між батьками було розірвано у 2013 році. Після розірвання шлюбу батьків позивачка проживала разом з матір`ю. З батька позивачки за рішенням суду від 14.10.2013 року стягувалися аліменти до повноліття дитини. До органів виконавчої служби мати позивачки для примусового виконання рішення суду про стягнення аліментів не зверталася. Батько здійснював сплату аліментів до досягнення позивачкою 18 років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час батько ніякої матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, всі витрати на утримання доньки несе мати. На даний час ОСОБА_1 навчається на денному відділенні навчально-науково-виробничого центру Національного університету цивільного захисту України за спеціальністю 242 «Туризм» за рахунок платних послуг та не отримує стипендії, є студенткою 1 курсу з терміном навчання 4 роки. Термін закінчення навчального закладу за ступенем бакалавра- червень 2022 року. Оплату за навчання здійснює мама ОСОБА_3 за рахунок коштів, що вона збирала протягом тривалого періоду часу. Позивачка не працює, так як навчається на денному відділенні, та не може поєднувати якісне навчання та роботу. Батько ОСОБА_2 не надає доньці будь-якої допомоги, матеріально не утримує її, не цікавиться її життям та не приймає в ньому участі, у зв`язку із чим звернулась до суду із позовом.
В судове засідання позивач не з`явилась, просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала.
Відповідач у судове засідання не з`явився. Про час, день та місце судових засідань 12.06.2019 року та 10.07.2019 року був повідомлений своєчасно і належним чином , про що свідчить повідомлення про вручення судової повістки, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, відзиву на позовну заяву також не надав.
Ухвалою суду від 10.07.2019 року постановлено здійснити розгляд справи у заочному порядку відповідно до вимог ч.1 ст.280 та ч.1 ст.281 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Московського району, актовий запис про народження №52.
Після досягнення повноліття, ОСОБА_1 продовжила навчання у навчально-науковому-виробничому центрі Національного університету, денне відділення, про що свідчить копія Довідки №24-17/19.31 від 01.04.2019 року, згідно якої остання дійсно була зарахована 13.08.2018 року наказом №243 о/с на денне відділення навчально-науково-виробничого центру Національного університету цивільного захисту України, є студенткою 1 курсу з терміном навчання 4 роки. Навчається за спеціальністю туризм за рахунок платних послуг та не отримує стипендії. Термін закінчення навчання за освітнім ступенем бакалавра червень 2022 року.
Згідно зі статтею 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
У вказаній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.
Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів (п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"): досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право повнолітньої дитини на утримання діє протягом її навчання до 23 років. В разі припинення навчання раніше досягнення цього віку, дитина втрачає право на утримання.
Згідно із ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до вимог частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, встановив, що заявлений до стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача розмір аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача вочевидь не відповідає принципам співмірності та справедливості.
У відповідності до положень ч. 1,2 ст. 3 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.91 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
За змістом ч. 1 ст. 27 Конвенції визнано право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
Отже, з урахуванням наведених вище положень міжнародного закону, що є складовою національного законодавства, безумовний обов`язок відповідача стосовно надання ним належного утримання передусім неповнолітній дитини визначає істотне обмеження можливості надання ним утримання позивачеві, як повнолітній дочці, яка продовжує навчання. Натомість саме можливість надання матеріальної допомоги батьками є визначеною законом умовою їх обов`язку надання оспорюваного за предметом позову утримання повнолітній дочці, сину, які продовжують навчання, до досягнення двадцяти трьох років.
З огляду на викладене, визначаючись щодо розміру та способу стягнення аліментів, враховує той факт, що повнолітня ОСОБА_1 здобуває вищу освіту, навчається на денній формі за контрактом, стипендію не отримує, відповідач є здоровою, працездатного віку особою, може надавати матеріальну допомогу (доказів неможливості надання такої допомоги відповідачем суду не надано), суд вважає розумним та справедливим стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача, оскільки заявлений позивачем їх розмір 1/4 частини його доходу вочевидь не відповідає принципам розумності та справедливості.
Такі висновки суду достатньо узгоджуються із правовою позицією, яка викладена у постанові Верховного Суду України від 24.02.2016 року № 6-1296цс15 стосовно того, що за його вартістю підлягає врахуванню при визначенні розміру аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання.
Як передбачено ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, на відповідачеві також лежить процесуальний обов`язок доказування своїх доводів і заперечень.
Враховуючи викладене, позов підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах місячного платежу підлягає негайному виконанню.
Оскільки позивач була звільнена від сплати суового збору, тому ці витрати підлягають стягненню з відповідача у розмірі 768 грн. 40 коп. на користь держави.
На підставі викладеного, ст. ст. 182, 183, 198, 199, 200 Сімейного Кодексу України, керуючись ст. ст. 3-5, 11-13,76- 81, 83, 89, 264, 265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на час навчання -задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокпп НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) аліменти на її утримання як повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 18.04.2019 року на період її навчання у Національному університеті цивільного захисту України, але не більше ніж до 23 років.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн.
Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст.284-285 ЦПК України.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Золочівський районний суд Харківської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст заочного рішення виготовлено 12.07.2019 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокпп НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , рнокпп НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя О. В.Чернова