Справа № 180/2581/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 р. м.Марганець

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Хомченко С.І.,

з секретарем судового засідання Горіною А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Марганець в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 міський центр зайнятості (надалі - Центр) звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач звернувся до Південного районного центру зайнятості м.Запоріжжя 28.03.2018 року, та наказом № НТ 180403 від 03.04.2018 року ОСОБА_2 був наданий статус безробітного з 28.03.2018 року відповідно до Закону України «Про зайнятість населення», та призначена допомога по безробіттю відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Наказом Державної служби зайнятості від 18.10.2016 року № 184 «Про реорганізацію базових центрів зайнятості Запорізької області», Південний районний центр зайнятості м.Запоріжжя з 03.09.2018 року реорганізовано шляхом приєднання до ОСОБА_1 міського центру зайнятості, правонаступником майна, прав та обовязків Південного районного центру зайнятості м.Запоріжжя установлено ОСОБА_1 міський центр зайнятості. Центр зайнятості контролює правильність витрат за страхуванням на випадок безробіття, проводить розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення в порядку, встановленому центральними органами виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, державної податкової політки, Пенсійним фондом України за погодженням з правлінням Фонду. Розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення здійснюється шляхом звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних Пенсійного фонду України та Державної податкової адміністрації України, а в разі необхідності - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників.

Відповідно до «Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним», затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 року №60/62, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 12.03.2009 року за № 232/16248, та Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» спеціалістами Південного РЦЗ м.Запоріжжя було проведено розслідування даного страхового випадку та було встановлено, що відповідач перебуває у трудових відносинах з ПрАТ «ОСОБА_1 електровозоремонтний завод» на підставі наказу № 291 ос від 11.04.2018 року, про що 13.04.2018 року був складений акт № 91 розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Відповідачем порушено умови реєстрації в центрі зайнятості, внаслідок чого під час перебування на обліку у центрі зайнятості відповідач незаконно отримала допомогу по безробіттю в сумі 1407,25 грн. Позивачем було направлено 04.07.2018 року відповідачу лист претензія № 760/2018 про відшкодування коштів в добровільному порядку, однак на момент звернення до суду кошти повернуті не були. Просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 міського центру зайнятості 1407,25 грн. кошти які були виплачені як допомога по безробіттю та судові витрати по справі.

Відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та наведені у позовній заяві доводи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню таких підстав.

Судом встановлено, що 28.03.2018 року ОСОБА_2 звернулася до Південного районного центру зайнятості м.Запоріжжя з заявою про надання статусу безробітного та із заявою про призначення виплати допомоги по безробіттю (а.с.22-23).

Наказом № НТ 180403 від 03.04.2018 року ОСОБА_2 був наданий статус безробітного з 28.03.2018 року відповідно до Закону України «Про зайнятість населення», та призначена допомога по безробіттю відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (а.с.26).

Відповідно до Порядку розслідування страхових випадків та виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики № 60/62 від 13.02.2009року, Постанови правління Пенсійного ОСОБА_1 України 13.02.2009 № 7-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.03.2009 за №232/16248, розслідування здійснюється шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час реєстрації та протягом перебування на обліку як безробітного.

Згідно акту № 91 від 13.06.2018 року розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», встановлено, що ОСОБА_2 під час взяття на облік та отримання статусу безробітного перебуває у трудових відносинах з ПрАТ «ОСОБА_1 електровозоремонтний завод» на підставі наказу № 291 ос від 11.04.2018 року (а.с.24).

За таких обставин, відповідач в період перебування на обліку в центрі зайнятості та отримання допомоги по безробіттю відносився до категорії зайнятого населення, чим порушив норму ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення».

Згідно довідки та наказу «Про відшкодування матеріального забезпечення» № 107-0 від 15.06.2018 року (а.с.27-28) ОСОБА_2 нарахована допомога по безробіттю в сумі 1407,25 грн.

Внаслідок умисного невиконання своїх обовязків, та про необхідність сплати вказаної суми коштів відповідач ОСОБА_2 попереджалася листом від 04.07.2018 року № 760/2018 (а.с.30).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» № 5067-VI від 05.07.2012: зайнятість - не заборонена законодавством діяльність осіб, пов'язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі, а також діяльність членів однієї сім'ї, які здійснюють

В п.3 ст. 3 Закону України «Про зайнятість населення», передбачається що зайнятість населення забезпечується шляхом встановлення відносин, що регламентуються трудовими договорами (контрактами), провадження підприємницької та інших видів діяльності, не заборонених законом.

В ст.4 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою.

Таким чином, особи які працюють по найму на підприємствах, в установах і організаціях, незалежно від форми власності, не можуть бути зареєстровані як безробітні, оскільки відносяться законодавством до категорії зайнятого населення.

Частиною 3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 р. передбачає, що відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного.

Невиконання відповідачем обовязку щодо повідомлення про своє працевлаштування призвело до безпідставної виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття.

Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.36 закону «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 31 ЗУ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» виплата допомоги по безробіттю припиняється з дня працевлаштування безробітного.

Згідно п.п.2 п.1 Розділу V «Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності» виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі припинення реєстрації безробітного з підстав передбачених «Порядком реєстрації перереєстрації безробітних та введення обліку осіб, які шукають роботу», що затверджений постановою КМУ № 198 від 20.03.2013 року.

Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Отже, неповідомлення відповідачем про працевлаштування до ПрАТ «ОСОБА_1 електровозоремонтний завод» з 11.04.2018 року, свідчить про невиконання ним своїх обов'язків та відповідно до ч.3 ст.36 закону «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» є підставою для стягнення суми виплаченого забезпечення.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

Керуючись ст.ст. 3,4,44 Закону України «Про зайнятість населення», ст.ст. 31,36, 39 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», ст.ст. 4, 12, 13, 81, 133, 141, 259, 263, 264, 265ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 міського центру зайнятості кошти, що були виплачені як допомога по безробіттю за період з 12.04.2018 року по 25.04.2018 року у розмірі 1407 (одна тисяча чотириста сім) гривень 25 копійок, а також судовий збір у розмірі 1762 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Марганецький міський суд Дніпропетровської області в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: С. І. Хомченко