Постанова

Іменем України

20 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 466/9968/16-ц

провадження № 61-7021св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О., Пророка В. В., Сімоненко В. М., Фаловської І. М. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Львівгаз»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якої діє представник ОСОБА_2, на рішення Апеляційного суду Львівської області від 30 жовтня 2017 року у складі колегії суддів: Ванівського О. М., Цяцяка Р. П., Шеремети Н. О.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» (далі - ПАТ «Львівгаз») про визнання дій протиправними, зобов'язання до вчинення дій.

Позовна заява мотивована тим, що 09 лютого 2016 року за адресою її проживання на АДРЕСА_1 представниками ПАТ «Львівгаз» здійснено демонтаж газового лічильника та направлено для проведення експертизи, про що складено акт.

10 лютого 2016 року комісією в складі чотирьох осіб складено акт експертизи лічильника газу, в якому зазначено, що цілісність заводської пломби та повірочного тавра не порушені, пошкоджено захисне покриття під кришкою, царапини і залишки бруду на захисному клапані.

Позивач зазначала, що жодного втручання в роботу лічильника газу не проводила, своєчасно сплачує кошти за спожитий газ, заборгованості перед відповідачем не має, тому вважає неправомірними дії працівників ПАТ «Львівгаз» та безпідставно нараховані збитки.

На підставі вищевикладеного ОСОБА_1 просила визнати протиправними дії відповідача щодо проведення донарахування за її абонентським рахунком необлікованого об'єму природного газу в сумі 38 796,40 грн, як дорахунок за втручання в роботу побутового газового лічильника; зобов'язати ПАТ «Львівгаз» провести їй перерахунок розміру платежів за спожитий природний газ, шляхом виключення донарахувань за необлікований об'єм природного газу в сумі 38 796,40 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 17 травня 2017 року (у складі судді Зима І. Є.) позов задоволено.

Визнано протиправними дії ПАТ «Львівгаз» щодо проведення донарахування абоненту ОСОБА_1 за її абонентським рахунком необлікованого об'єму природного газу в сумі 38 796,40 грн, як дорахунок за втручання в роботу побутового газового лічильника.

Зобов'язано ПАТ «Львівгаз» провести перерахунок абоненту ОСОБА_1 за її абонентським рахунком розміру платежів за спожитий природний газ шляхом виключення донарахувань за необлікований об'єм природного газу в сумі 38 796,40 грн, як дорахунок за втручання в роботу побутового газового лічильника.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідач належними та допустимими доказами не довів, що саме позивач вчиняв дії по втручанню в роботу лічильника, та їй неправомірно проведено донарахування необлікованого об'єму природного газу, як дорахунок за втручання в роботу побутового газового лічильника.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного Львівської області від 30 жовтня 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що складений акт оцінки вартості проведення експертизи та інформація про дорахунок за втручання в роботу газового лічильника є лише фіксацією порушення, яке було виявлено під час проведення газопостачальником перевірки дотримання Правил надання населенню послуг з газопостачання. Його оскарження не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту судом цивільних прав та інтересів особи.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_1 посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01 березня 2018 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

29 березня 2018 року цивільну справу передано до Верховного Суду.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 07 лютого 2019 року справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Львівгаз» про визнання дій протиправними, зобов'язання до вчинення дій призначено до розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд залишив поза увагою, що працівниками ПАТ «Львівгаз» порушено Положення про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, затверджене Наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005 року № 619, при цьому у ПАТ «Львівгаз» не було підстав для демонтажу та проведення експертизи лічильника. 09 лютого 2016 року представниками ПАТ «Львівгаз» складено акт про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи про направлення на експертизу при цьому підпис позивача - споживача в акті відсутній.

Доводи інших учасників справи

Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу до касаційного суду не направили.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проживає на АДРЕСА_1.

Послуги з газопостачання за адресою проживання позивача надає ПАТ «Львівгаз». Будинок позивача газифікований, встановлено побутовий газовий лічильник.

Відповідно до акта про виявлені порушення від 09 лютого 2009 року споживачу ОСОБА_1 представником ПАТ «Львівгаз» висловлено сумніви в правильності роботи встановленого за адресою: АДРЕСА_1 лічильника газу.

На підставі актавід 09 лютого 2016 року про демонтаж лічильника газу за адресою проживання позивача ОСОБА_1, з метою проведення експертизи представниками ПАТ «Львівгаз» було демонтовано лічильник газу. Замість нього було встановлено лічильник газу з обмінного фонду.

Матеріали справи не містять інформації про те, чи демонтований лічильник було опечатано та в який спосіб було транспортовано для проведення експертизи.

10 березня 2016 року, за відсутності позивача за її місцем проживанням, комісією ПАТ «Львівгаз» в складі 4-х осіб складено акт експертизи лічильника газу.

За результатами проведеної експертизи позивачу в липні 2016 року відповідачем було направлено повідомлення про необхідність оплати за проведення експертизи в сумі 888,22 грн та рахунок на оплату за необлікований (донарахований) об'єм природного газу в сумі 33 254,06 грн.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п'ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення апеляційного суду не відповідає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Між сторонами у справі склалися правовідносини, які регулюються статтею 714 ЦК України, Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року № 2246 (далі - Правила), Положенням про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, затвердженим Наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005 року № 619 (далі - Положення).

Згідно з частиною першою статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Як зазначено вище, підставою цього позову ОСОБА_1 є порушення відповідачем відповідного Положення та Правил надання населенню послуг з газопостачання.

При цьому пунктом 3.4 Положення, на порушення вимог якого посилався позивач при обґрунтуванні підстав цього позову, а саме: неправильні демонтаж та відправлення лічильника газу на експертизу (пункт 3.2 Положення), неправильна експертиза лічильника газу (пункт 3.3 Положення), передбачено, що у разі незгоди будь-якої сторони з висновками комісії спірні питання вирішуються у судовому порядку.

Згідно з вимогами чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, експертиза лічильника газу проводиться з метою установлення придатності лічильника газу до застосування у разі сумніву в цьому споживача або постачальника газу.

Тобто підстави позову щодо порушення процедури демонтажу лічильника газу, його опломбування, транспортування тощо, які врегульовані Положенням, є обставинами, які надають право споживачеві послуг оспорити в судовому порядку висновки відповідної комісії щодо придатності чи непридатності лічильника газу для подальшого використання.

Пунктом 34 Правил, передбачено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством за, в тому числі, пошкодження лічильника газу, пломб, індикаторів дії впливу постійного магнітного поля на ньому, порушення цілості або пошкодження повірочного тавра, а також дії, що призводять до заниження показань лічильника.

Про порушення, допущені споживачем під час користування газом, відповідальні представники газорозподільного (газопостачального) підприємства складають акт-претензію у двох примірниках, один з яких залишається у споживача. На підставі акта-претензії визначається розмір завданих споживачем збитків, які відшкодовуються ним відповідно до законодавства (пункт 35 Правил).

У разі коли підтверджено факт пошкодження лічильника газу з вини споживача, він відшкодовує вартість перевірки, ремонту та/або встановлення нового лічильника. Факт пошкодження (втручання в роботу) лічильника газу, що призвело до заниження його показань, засвідчується спеціалізованою організацією (підприємством), яка має право проводити експертизу (пункт 26 Правил).

Споживач послуг не несе відповідальності за пошкодження лічильника газу, у разі, якщо доведе відсутність його вини у цьому, оскільки ці правові принципи не суперечать вказаним вище нормам матеріального права.

Ці обставини мають значення для правильного вирішення спору та мають бути ретельно досліджені судом при вирішенні спору.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Пунктом 5 Розділу ІІІ Порядку передбачено, що у разі, якщо між газопостачальним/газорозподільним підприємством і споживачем не досягнуто згоди про відшкодування збитків, спірні питання вирішуються у судовому порядку.

Отже, висновки апеляційного суду, що позивач обрав неналежний спосіб захисту порушеного права, заявляючи вимоги позову про оскарження дій ПАТ «Львівгаз» щодо нарахування плати за використаний природний газ та збитків, є помилковими.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частина друга статті 5 ЦПК України).

Неправильне тлумачення апеляційним судом статті 16 ЦК України суперечить зазначеним положенням і призвело до неправомірної відмови позивачу у реалізації її права на судовий захист.

Отже, апеляційний суд, за наявності вищевказаних обставин у конкретній справі, дійшов помилкового висновку про неправильне обрання позивачем способу захисту, що є підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки спір залишився невирішеним, що суперечить статті 5 ЦПК України.

Враховуючи викладене, рішення апеляційного суду підлягає скасуванню.

При новому розгляду справи, апеляційному суду слід дослідити акт про виявлені порушення від 09 лютого 2009 року; акт про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи від 09 лютого 2016 року; акт експертизи лічильника газу від 10 березня 2016 року; перевірити розрахунок у разі наявності підстав для стягнення збитків, період їх нарахування з урахуванням часу останньої повірки. Надати оцінку заяві від 08 серпня 2016 року позивача до голови правління ПАТ «Львівгаз» щодо проведення повторної експертизи, в зв'язку з її незгодою з висновками акта експертизи, оскільки жодного втручання в роботу показників лічильника газу вона не здійснювала, яка залишена відповідачем без належного реагування, всупереч вимогам Закону України «Про звернення громадян» у редакції, чинній нас виникнення спірних правовідносин.

Таким чином, при розгляді справи апеляційний суд не перевірив з достатньою повнотою доводи позивача, у рішенні не зазначив конкретних обставин і фактів, що спростовують такі доводи, не встановив наявності винних дій позивача щодо пошкодження лічильника газу, не перевірив, що Порядок відшкодування збитків, завданих газопостачальній або газотранспортній організації внаслідок порушення споживачем природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання», затверджений постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 475 від 29 травня 2003 року, на який посилався суд першої інстанції в своєму рішенні, як такий що регулює спірні правовідносини, втратив чинність 03 лютого 2015 року на підставі Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 185 від 28 жовтня 2014 року.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені, тому суд касаційної інстанції позбавлений можливості усунути вказані недоліки і перевірити доводи позивача та відповідачів, оскільки вони потребують встановлення обставин, які не були встановлені судом.

Відповідно до пункту 1 частин третьої, четвертої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Отже, коли фактичні обставини для правильного вирішення справи не встановлені, рішення апеляційного суду не може вважатись законним і обґрунтованим та підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якої діє представник ОСОБА_2, задовольнити частково.

Рішення Апеляційного суду Львівської області від 30 жовтня 2017 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В. С. Висоцька А. О. Лесько В. В. Пророк В. М. Сімоненко І. М. Фаловська