Провадження № 6/761/154/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Осаулова А.А.

при секретарі: Вольда М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Шевченківського районного суду м. Києва заяву ОСОБА_1 про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

05.12.2018 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Свою заяву заявник обґрунтовує тим, що 18.06.2014 року Шевченківським районним судом винесено рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_3, на підставі якого було видано виконавчий лист. ОСОБА_2 повідомив заявника, що буде сплачувати аліменти в добровільному порядку, але жодних коштів на утримання дитини не надавалось. Таким чином, враховуючи факт пропущення строку пред'явлення виконавчого листа до виконання, заявник звернулася до суду із даною заявою.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду заяви повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомили, проте, їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Дослідивши матеріали справи судом було встановлено, що 18.06.2014 року Шевченківським районним судом ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі ј частини від всіх його доходів щомісячно на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 2 грудня 2013 року, до досягнення дитиною повноліття.

На виконання вказаного рішення, 11.07.2014 року ОСОБА_1 видано виконавчий лист.

Наведені заявником причини пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання є підставою для поновлення цього строку.

Відповідно до статті 129 Конституції України рішення суду є обов'язковим до виконання.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Аналогічне положення містить ч. 6 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження", згідно якої стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі «Конвеція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Сферою регулювання статті 6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов'язків; таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства Права, який договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

В рішенні Європейського суду «Горнсбі проти Греції» від 10.03.1997 р. (п.40) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «суду».

Щодо поновлення процесуальних строків національними судами Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд одним із аспектів якого є право доступу до суду ( рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» від 21.02.1975 р. п.36) не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі «Герін проти Франції» від 29.07.1998 р., п.37).

За таких обставин, дана заява підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 433 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк для пред'явлення до виконання в органах виконавчої служби виконавчого листа, виданого Шевченківським районним судом м. Києва на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18.06.2014 року у справі №761/32439/13-ц провадження №2/761/1441/2014 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до або через Шевченківський районний суд м.Києва протягом п»ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту вказаного судового рішення.

Суддя: Андрій Анатолійович Осаулов

Дата складення повного тексту ухвали 31.01.2019 року.