Справа № 465/1520/16-ц Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-з/811/56/19 Доповідач в 2-й інстанції: Струс Л. Б.
УХВАЛА

19 лютого 2019 року м.Львів

суддя судової палати в цивільних справах Львівського апеляційного суду Струс Л.Б., розглянувши заяву ОСОБА_2 про відвід суддів Бойко С.М., Копняк С.М. та Ніткевича А.В. від розгляду цивільної справи за апеляційними скаргами ОСОБА_2 на рішення Франківського районного суду м.Львова від 13 березня 2018 року та на ухвалу Франківського районного суду м.Львова від 06 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Серафин Людмила Вікторівна, про визнання недійсними довіреності та договору дарування,-

встановила:

ОСОБА_2 12 лютого 2019 року заявив відвід суддям Бойко С.М., Копняк С.М., Ніткевичу А.В. з тих підстав, що для розгляду його апеляційних скарг на два судові рішення апеляційний суд у складі даної колегії виділив лише 15 хвилин. Вважає,що беручи до уваги встановлені часові рамки, судовий розгляд це формальність, рішення по справі готове, а судове засідання за відведені 15 хв. враховуючи необхідний час для нарадчої кімнати нічого не вирішує.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Львівського апеляційного суду від 12 лютого 2019 року відвід, заявлений суддям Бойко С.М., Копняк С.М., Ніткевичу А.В. визнано необґрунтованим. Провадження у справі зупинено для вирішення питання про відвід іншим суддею у порядку, передбаченому ч.3 ст. 40 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 33 ЦПК України, для вирішення питання заявленого відводу визначено суддю судової палати в цивільних справах - ОСОБА_1

Перевіривши матеріали справи, доводи заявленого відводу, суддя прийшла до висновку, що у задоволенні заяви про відвід суддів Бойко С.М., Копняк С.М., Ніткевича А.В. слід відмовити.

Стаття 36 ЦПК України передбачає підстави для відводу (самовідводу) судді.

Стаття 37 ЦПК України передбачає недопустимість повторної участі судді в розгляді справи.

Відповідно до п.3,5 ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Відповідно до ч. 4 статті 36 ЦПК України незгода сторонни з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Виходячи зі змісту ч.4 ст. 39 ЦПК України, встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов'язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Газета «Україна-центр» проти України» від 15.10.2010, для забезпечення існування неупередженості суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини необхідно виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо безсторонності суду.

При вирішенні питання про відвід судді (складу суду) необхідно перевірити додержання як об'єктивного, так і суб'єктивного критеріїв безсторонності суду, а саме формування суду (колегії суддів) для розгляду конкретної справи (об'єктивний критерій) у встановлений законом спосіб, та надати оцінку доводам заявника на предмет недодержання вимог щодо особистої безсторонності суду (суб'єктивний критерій). Саме за цим алгоритмом і повинні готуватися заяви про відвід судді.

Системний аналіз змісту та доводів заяви про відвід не свідчить про існування об»єктивно обґрунтованих обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об»єктивності колегії суддів, а зводяться припущень, які не підтверджені жодними доказами та не вказують на необ'єктивність чи упередженість суддів при розгляді справи.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб»єктивним та об»єктивним критеріями.

Відповідно до суб»єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об»єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь яких сумнівів у його безсторонності (див, серед іншого (inter alia), рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп.27,28 and 30; рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland) №33958/96, п.42, ЄСПЛ 2000-ХІІ). У кожній окремі справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства») (Pullar v.United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п.38).

Стосовно суб»єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

У контексті об'єктивного критерію окремо ЄСПЛ відзначає поведінку суддів, а саме необхідно визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими (п.п.49,50,52 Рішення Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі Білуха проти України).

Враховуючи наведене, об»єктивно обгрунтованих даних про те, що судді Бойко С.М., Копняк С.М. та Ніткевич А.В. виявляють упередженість або безсторонність відносно ОСОБА_2 у заяві про відвід не зазначено і таких матеріали справи не містять.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 40 ЦПК України, -

ухвалила:

у задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід суддів Бойко С.М., Копняк С.М. та Ніткевича А.В. - відмовити.

Ухвала остаточна, оскарженню в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Струс Л.Б.