Дата документу 10.07.2019 Справа № 335/9195/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/9195/18
Провадження №22-з/807/193/19
Головуючий в 1-й інстанції - Макаров В.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С.В.,
суддів:Крилової О.В., Полякова О.З.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про виправлення арифметичної помилки в постанові Запорізького апеляційного суду від 11 червня 2019 року у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, Запорізької місцевої прокуратури № 2, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, Запорізької місцевої прокуратури № 2, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури, в обґрунтування якого посилався на те, що 31.08.2013 року органами досудового розслідування Орджонікідзевського РВ ГУМВС України в Запорізькій області, правонаступником якого є Вознесенівське відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області, були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003195 щодо вчинення кримінального правопорушення, за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. 18.10.2013 року позивача було затримано в порядку ст. 208 КПК України, та в подальшому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, де у умовах ізоляції він перебував більш двох років. Однак, вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.07.2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 15.02.2017 року, позивача було визнано невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та виправдано на підставі п. 2 ч.1 ст. 373 КПК України, за недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення. Внаслідок незаконного притягнення його до кримінальної відповідальності та утримання під вартою ОСОБА_2 спричинено моральну шкоду, яка виразилась в порушенні нормальних життєвих зв`язків, погіршенні відносин з оточуючими, а також вимагає у нього додаткових зусиль по відновленню звичайного способу життя. Крім того, за період перебування позивача в умовах ізоляції у нього погіршився стан здоров`я та взаємовідносини з рідними, позбавлено умов щодо працевлаштування, також незаконного було здійснено арешт майна з метою конфіскації. Посилаючись на спричинення моральної шкоди внаслідок незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, взяття під варту та тривале перебування в умовах ізоляції, а також на те, що внаслідок незаконного засудження було накладено арешт на його майно в рахунок конфіскації майна, ОСОБА_2 просив суд постановити рішення про відшкодування моральної шкоди, завданої органом досудового розслідування та прокуратури, яку він оцінює у розмірі 145 000 грн. 00 коп., із наступного розрахунку: з жовтень 2013 року по лютий 2017 року, тобто 29 місяців х 5 000 грн. = 145 000 грн. 00 коп. Також, ОСОБА_2 зазначає у позові, що за час здійснення судового розгляду він був вимушений звернутися до кваліфікованого адвоката - Турчинського М.І. за наданням юридичної (правничої) допомоги щодо його захисту від незаконного кримінального переслідування, у зв`язку із чим було оплачено такі послуги в загальному розмірі 19 000 грн. 00 коп., які він також просить стягнути з Державного бюджету України на його користь.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 листопада 2018 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, Запорізької місцевої прокуратури № 2, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури - відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 11 червня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 листопада 2018 року у цій справі скасовано та постановлено постанову. Позов ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання в безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України, спеціально визначеного для відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, на користь ОСОБА_1 125 037,80 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та 19 000 грн. в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу, а всього 144 037,80 грн. В решті позову відмовлено.

25 червня 2019 року до Запорізького апеляційного суду надійшла заява від ОСОБА_1 про виправлення арифметичної помилки у постанові суду, оскільки судом не вірно розраховано розмір моральної шкоди.

В заяві ОСОБА_1 зазначає, що судом апеляційної інстанції було вірно встановлено, що під слідством та судом апелянт знаходився з 18 жовтня 2013 року по 15 лютого 2017 року, що складає 39 повних місяців та 29 (з яких 20 робочих) днів. Між тим, визначаючи загальну суму моральної шкоди шляхом множення розміру мінімальної заробітної плати на кількість місяців, суд помилково помножив 4173,00 грн., не на 39 місяців, а на 29, в зв`язку чим, розмір моральної шкоди і загальна сума відшкодування шкоди розраховано не вірно.

Перевіривши законність і обґрунтованість доводів заяви, колегія суддів дійшла до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала.

За роз`ясненнями п. 19 постанови пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності. Проте якщо неправильне визначення стягнутої суми було наслідком, наприклад, застосування закону, який не підлягав застосуванню, то підстав для виправлення арифметичних помилок немає.

У мотивувальній частині постанови Запорізького апеляційного суду від 11 червня 2019 року, зокрема зазначено, що враховуючи період перебування ОСОБА_1 під слідством та судом, та враховуючи розмір позовних вимог з 18 жовтня 2013 року по 15 лютого 2017 року, тобто 39 повних місяців та 29 (з яких 20 робочих) днів, то розмір відшкодування моральної шкоди становить ((4173 грн. х 29 місяців = 121 017 грн.) + (20 робочих днів або 160 робочих годин х 25,13 грн. = 4020,8 грн.)) = 125 037,80 грн. Таким чином, апеляційний суд в межах заявлених вимог дійшов висновку про часткове задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди на суму 125 037,80 грн., в решті в цій частині позов не підлягає задоволенню з зазначених вище підстав.

Судом вірно встановлено, що під слідством та судом апелянт знаходився з 18 жовтня 2013 року по 15 лютого 2017 року, що складає 39 повних місяців та 29 (з яких 20 робочих) днів. Між тим, визначаючи суму моральної шкоди шляхом множення розміру мінімальної заробітної плати на кількість місяців, суд помилково помножив 4173,00 грн., не на 39 місяців, а на 29, в зв`язку чим, розмір моральної шкоди і загальна сума відшкодування шкоди розраховано з арифметичною помилкою.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення заяви про виправлення арифметичної помилки у постанові суду.

Керуючись ст. ст. 269 ЦПК України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про виправлення арифметичної помилки в постанові Запорізького апеляційного суду від 11 червня 2019 року у цій справі задовольнити.

За текстом мотивувальної частини постанови Запорізького апеляційного суду від 11 червня 2019 року вважати вірним наступне:

Враховуючи період перебування ОСОБА_1 під слідством та судом, та враховуючи розмір позовних вимог з 18 жовтня 2013 року по 15 лютого 2017 року, тобто 39 повних місяців та 29 (з яких 20 робочих) днів, то розмір відшкодування моральної шкоди становить ((4173 грн. х 39 місяців = 162 747 грн.) + (20 робочих днів або 160 робочих годин х 25,13 грн. = 4020,8 грн.)) = 166767,80 грн.

Четвертий абзац резолютивної частини рішення викласти в наступній редакції:

Стягнути з Державного бюджету України шляхом списання в безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України, спеціально визначеного для відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно - розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, на користь ОСОБА_1 166 767,80 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та 19 000 грн. в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу, а всього 185 767,80 грн.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня з дня її проголошення.

Головуючий С.В.Кухар
Судді: О.В. Крилова
О.З. Поляков