МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 483/2006/18
Провадження №22-ц/812/509/19
У Х В А Л А

19 лютого 2019 року суддя судової палати з цивільних справ Миколаївського апеляційного суду Темнікова В.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану в його інтересах представником ОСОБА_3 на ухвалу Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 лютого 2019 року про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 лютого 2019 року в задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про відвід головуючого судді Казанлі Л.І. в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди відмовлено.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду, 11.02.2019 р. ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_3 звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Відповідно до ст. 353 ЦПК України, яка містить перелік ухвал, на які можуть бути подані скарги окремо від рішення суду, ухвали про відмову у задоволенні заяви про відвід головуючого судді - не підлягають самостійному апеляційному оскарженню.

В Україні дійсно визначається і діє принцип верховенства права (ч.1 ст.8 Конституції України), а однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення ( п.8 ч.3 ст. 129 Конституції України).

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, також ЦПК України, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

А якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права) ( ч.9 ст. 10 ЦПК України).

Проте, нормами ЦПК України врегульовано питання щодо оскарження ухвал, які не можуть бути оскаржені окремо від рішення суду, зокрема, ч.2 ст. 353 ЦПК України передбачено, шо заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

В роз'ясненнях, які містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», також зазначено, що заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Отже, діючим законодавством врегульовано порядок перегляду правомірності ухвал, які не підлягають самостійному оскарженню окремо від рішення суду, що унеможливлює застосування положень ч.9 ст. 10 ЦПК України.

Встановлений ЦПК України порядок перегляду ухвал, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, не порушує право учасника процесу на доступ до справедливого суду, в тому числі і конституційне право на апеляційний перегляд справи, оскільки він не унеможливлює висловити учаснику процесу свою незгоду з ухвалою суду взагалі, а тільки визначає те, що доводи стосовно незгоди з ухвалою суду включаються до складу доводів апеляційної скарги на остаточне рішення суду у справі, тобто, фактично визначає строк, коли доводи апелянта будуть розглядатися судом апеляційної інстанції, що узгоджується з положеннями ч.3 ст.376 ЦПК України, яка визначає, що до порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, відноситься, зокрема, те, що в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими.

Наведені в тесті апеляційної скарги витяги з рішень Конституційного Суду України, не можуть застосовуватись в даному випадку, так як фактично регулюють інші правовідносини, зокрема, питання можливості оскарження ухвал суду, які є остаточними рішення у справі, тощо.

Пунктом 4 частиною 5 ст. 357 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, у тому числі, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Таким чином, зазначені обставини є підставою для повернення апеляційної скарги особі, яка її подала.

Керуючись ст.ст. 353, 357 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану в його інтересах представником ОСОБА_3 на ухвалу Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 лютого 2019 року про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди - повернути особі, яка її подала.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду В.І. Темнікова