Справа № 466/3913/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Зима І.Є.
Провадження № 22-ц/811/994/18 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2019 року м.Львів

Справа № 466/3913/16

Провадження № 22ц/811/994/18

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого Приколоти Т.І.,

суддів Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

з участю ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_4

на рішення Шевченківського районного суду м.Львова, ухвалене у м.Львові 30 червня 2016 року (суддя Зима І.Є.)

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства (ПАТ) «Універсал Банк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4

про стягнення заборгованості,-

встановив:

21 квітня 2016 року позивач ПАТ «Універсал Банк» звернувся з позовом про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за кредитним договором в сумі 27 908 швейцарських франків та судових витрат. В обґрунтування позову посилається на те, що 17 березня 2008 року між ПАТ «Універсал Банк» та відповідачем ОСОБА_5 укладено кредитний договір № 016-2008-667. За умовами цього договору позичальнику надано кредит в розмірі 66 700 швейцарських франків на термін до 10 березня 2028 року. Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку за умовами кредитного договору. На забезпечення виконання зобов'язання ОСОБА_5 за вказаним кредитним договором між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_6 17 березня 2008 року укладено договір поруки № 016-2008-667-Р, з ОСОБА_4 цього дня укладено договір поруки № 016-2008-667-Р/1. За умовами договорів поруки поручителі на добровільних засадах взяли на себе зобов'язання перед банком відповідати за зобов'язаннями ОСОБА_5 у повному обсязі.Відповідач не виконував належним чином взяті на себе зобов'язання щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків і допустив заборгованість перед позивачем, яка станом на 5 квітня 2016 року становить 27 908 швейцарських франків.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 30 червня 2016 року позов задоволено. Ухвалено стягнути солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість по кредитному договору № 016-2008-667 від 17 березня 2008 року в сумі 27 908 швейцарських франків; солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на користь ІІАТ «Універсал Банк» заборгованість по кредитному договору № 016-2008-667 від 17 березня 2008 року в сумі 27 908 швейцарських франків. Проведено розподіл судових витрат.

В інтересах ОСОБА_4 рішення суду оскаржила ОСОБА_2, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість; вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Зазначає, що розрахунок заборгованості за кредитним договором є нечітким, незрозумілим та таким, що не відображає фактичних обґрунтувань для стягнення 27 908 швейцарських франків. Суд прийшов до неправильного висновку, що стягувана сума є заборгованістю за кредитним договором разом із нарахованими відсотками. Суд в рішенні посилався на наданий позивачем розрахунок, не перевірив достовірності наданого розрахунку та його відповідність умовам кредитного договору. Рішення суду щодо повернення кредиту відповідачем ухвалено 9 березня 2011 року, тому вимога позивача про стягнення заборгованості по відсотках за користування кредитом поза межами трирічного строку позовної давності, а саме з 10 березня 2011 року по 5 квітня 2016 року є необґрунтованою. Звертає увагу на порушення судом норм процесуального права, оскільки відповідач ОСОБА_4 не повідомлений про час та місце розгляду справи, такий проведено у його відсутності.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримала, посилаючись на її доводи.

Представник позивача вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, просить апеляційну скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, поданої в інтересах ОСОБА_4; суд прийшов до висновку, що апеляційну скаргу належить задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Рішення суду першої інстанції мотивовано наступним.

17 березня 2008 року між ПАТ «Універсал Банк» та відповідачем ОСОБА_5 укладено кредитний договір № 016-2008-667 згідно умов якого банком було надано позичальнику кредит в сумі 66 700 швейцарських франків на термін до 10 березня 2028 року. Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором (п.1.1, п.2.4, п.2.5 договору).

Згідно зі ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач ОСОБА_5 зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим допустив заборгованість перед позивачем, що станом на 5 квітня 2016 року разом із нарахованими відсотками складає 27 908 швейцарських франків, що стверджується розрахунком заборгованості за вищевказаним кредитним договором, наявним в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

17 березня 2008 року на забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_5 за укладеним ним договором, між ПАТ «Універсал Банк» та відповідачами ОСОБА_6 і ОСОБА_4 укладено договори поруки, за умовами яких поручителі на добровільних засадах взяли на себе зобов'язання перед банком відповідати за зобов'язання ОСОБА_5 у повному обсязі.

У відповідності до ч.1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Розподіл судових витрат суд першої інстанції мотивував, посилаючись на вимоги ст. 88 ЦПК України.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції відносно ОСОБА_4 з урахуванням наступного.

Є встановленим, що 17 березня 2008 року між ПАТ «Універсал Банк» та відповідачем ОСОБА_5 укладено кредитний договір № 016-2008-667 згідно умов якого банком було надано позичальнику кредит в сумі 66 700 швейцарських франків на термін до 10 березня 2028 року. Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором (п.1.1, п.2.4, п.2.5 договору). На забезпечення виконання кредитних зобов'язань позичальників в день укладення кредитного договору ОСОБА_6 і ОСОБА_4 уклали з банком договори поруки. Відповідно до договору поруки № 016-2008-667-Р/1 від 17 березня 2008 року ОСОБА_4 є поручителем перед банком за виконання позичальником ОСОБА_5 кредитних зобов'язань за договором № 016-2008-667.

Позичальником зобов'язання за умовами кредитного договору не виконувалися.

11 травня 2010 року позивач звернувся з позовом до суду про стягнення із позичальника та поручителів за описаним кредитним договором та умовами договорів поруки заборгованості, що виникла внаслідок порушення кредитних зобов'язань, в повному обсязі достроково.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 9 березня 2011 року ухвалено стягнути солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість по кредитному договору № 016-2008-667 від 17 березня 2008 року в сумі 582 101,28 грн. з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 10 136,41 грн.; сума дострокового стягнення кредиту - 482 159,64 грн.; відсотки за користування кредитом - 89 805,23 грн. Зазначене рішення не оскаржене і набрало чинності (справа № 2-239/11).

Позивач у цій справі просив стягнути з відповідачів 27 908 швейцарських франків, які є заборгованістю по відсотках. Із наданого розрахунку на підтвердження цього позову вбачається, що позивачем нарахована заборгованість по відсотках (35 637,78 швейцарських франків - відсотки, 6 880,32 швейцарських франків - підвищені відсотки). Розрахунок заборгованості проведено за період після 9 березня 2011 року - часу ухвалення рішення у справі № 2-239/11 (а.с.5- 6).

Відтак, у зв'язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору, позивач скористався своїм правом та у 2010 році порушив питання про дострокове стягнення одержаного кредиту і стягнення нарахованих за умовами кредитного договору коштів. Після ухвалення судом 9 березня 2011 року рішення між сторонами виникли грошові зобов'язання і нарахування позивачем сум (відсотків) за умовами кредитного договору є безпідставним. Відповідальність за порушення грошових зобов'язань передбачена статтею 625 ЦК України. Таких вимог позивач не поставив.

Колегія суддів, з урахувавнням встановленого, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, поданої в інтересах ОСОБА_4, не погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог до ОСОБА_4

Враховуючи наведене, колегія суддів прийшла до висновку, що оскаржуване рішення у зазначеній частиніне відповідає вимогам щодо законності й обґрунтованості. Висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, що полягає у неправильній оцінці встановлених судом фактичних обставин і помилковому визначенні юридичних наслідків цих обставин. Відтак, оскаржуване рішення в частині вирішення позовних вимог до ОСОБА_4 підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

В решті рішення не оскаржується і не переглядається.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_4 не підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.367, п.1, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 376, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 30 червня 2016 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер за ДРФО НОМЕР_1) та ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер ДРФО НОМЕР_2) на користь ПАТ «Універсал Банк» (р/р 2428 у ПАТ «Універсал Банк», , МФО 322001) заборгованості по кредитному договору №016-2008- 667 від 17 березня 2008 року в сумі 27 908 швейцарських франків та солідарного стягнення з ОСОБА_5 і ОСОБА_4 в користь ПАТ «Універсал Банк» судового збору в розмірі 11 206, 45 грн.,- скасувати та в цій частині ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 29 січня 2019 року.

Головуючий

Судді