УХВАЛА

09 липня 2019 року

м. Київ

справа № 199/5609/17

провадження № 61-12390ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Жданової В. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 травня 2019 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ :

У серпні 2017 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з указаним позовом до ОСОБА_1 , у якому просило стягнути з відповідача на користь банку заборгованість у розмірі 43 820 грн 92 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 4 136 грн 78 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 33 922 грн 50 коп., заборгованості за пенею та комісією у розмірі 3 198 грн 74 коп., штрафу (фіксована частина) у розмірі 500 грн та штрафу (відсоткова складова) у розмірі 2 062 грн 90 коп.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 березня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 22 травня 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково, рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 березня 2018 року скасовано в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитом, процентів за користування кредитом та пені і ухвалено у цій частині нове рішення про часткове задоволення позову. Стягнуто з ОСОБА_1 користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 38 934 грн 48 коп., з яких: 4 136 грн 78 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 33 797 грн 70 коп. - заборгованість про процентам за користування кредитом та 1 000 грн - заборгованість за пенею. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У липні 2019 року до суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 травня 2019 року.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом першим частини шостої статті 19 ЦПК Українипередбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є, зокрема, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 є стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 43 820 грн 92 коп., у зв`язку з чим ціна позову у справі № 199/5609/17 не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому справа є малозначною згідно з наведеними приписами ЦПК України.

Відповідно до підпункту в пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1 посилається на наявність обставин, передбачених підпунктом в пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК, оскільки він є людиною похилого віку, а єдиним джерелом доходу є мінімальний розмір пенсії, у зв`язку з чим справа має для нього виняткове значення.

Касаційна скарга та наведені у ній аргументи дають підстави для висновку, що судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню на підставі підпункту в пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК.

У клопотанні, доданому до касаційної скарги, ОСОБА_1 просить звільнити його від сплати судового збору відповідно до статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір», посилаючись на те, що він є інвалідом третьої групи, а єдиним джерелом його доходу є пенсія у розмірі 1 497 грн, у підтвердження чого надав копію пенсійного посвідчення, висновку про час настання інвалідності та довідки про розмір отримуваної пенсії.

Враховуючи обставини, викладені заявником у клопотанні, та надані у їх обґрунтування докази, наявні правові підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Крім того, у клопотанні, доданому до касаційної скарги, ОСОБА_1 просить зупинити дію постанови Дніпровського апеляційного суду від 22 травня 2019 року, посилаючись на можливість позивача вчинення дій, спрямованих на примусове виконання судового рішення.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України встановлено, що за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Оскільки наведені у клопотанні ОСОБА_1 доводи дають підстави для висновку про необхідність зупинення дії постанови Дніпровського апеляційного суду від 22 травня 2019 року до закінчення касаційного провадження, клопотання слід задовольнити.

Керуючись статтями 394, 395 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати з Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська справу № 199/5609/17 за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії постанови Дніпровського апеляційного суду від 22 травня 2019 року задовольнити.

Зупинити дію постанови Дніпровського апеляційного суду від 22 травня 2019 року до закінчення касаційного провадження.

Надіслати учаснику справи копію касаційної скарги та додані до неї документи, роз`яснити його право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. С. Жданова