Справа № 390/1366/19
Провадження № 2/390/726/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"17" грудня 2019 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді Пасічника Д.І.,

при секретарі - Пікущій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кропивницький цивільну справу за позовом ФОП ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь суму боргу у розмірі 4700 грн. та 799 грн. упущеної вигоди. В обґрунтування позову зазначив, що він є власником торгового комплексу «Джерельний». У вересні 2018 року ОСОБА_2 разом із своєю родиною звернувся до нього із проханням надати йому позику у вигляді будівельних матеріалів на суму 4700 грн. для здійснення ремонту у замовника. Кохан отримав товар в присутності продавців ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кошти обіцяв занести до кінця робочого дня. Протягом 2018 року він звертався до відповідача із вимогою повернути кошти на що той не заперечував, але без відповідних дій. Протягом 2018-2019 року ОСОБА_2 користувався його грошима чим наніс йому збитків в розмірі 799 гривень згідно ставки НБУ 17% на рік, 4700*17%=799 (грн.). У зв`язку з викладеним позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав в повному обсязі.

Відповідач, який про місце, дату і час розгляду справи повідомлявся за зареєстрованою адресою проживання та за відомими суду адресами перебування, однак, в судові засідання не з`являвся, причину неявки не повідомив, відзив на позов не надав.

Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення по справі при заочному розгляді, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши всі перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 є фізичною особою підприємцем та власником торгового комплексу «Джерельний», що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємів та громадських формувань від 07.05.2019 року та інформаційною довідкою з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 56929969 від 08.04.2016 року (а.с. 6-7).

18.09.2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір позики, за умовами якого ОСОБА_2 отримав у борг грошові кошти сумі 4700 грн. до 31.12.2018 роу.

На підтвердження укладення вищезазначеного договору позики, відповідачем ОСОБА_2 була написана розписка. Згідно розписки від 18.09.2018 року позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві грошові кошти в сумі 4700 грн. до 31.12.2018 року. У встановлений у розписці строк, кошти повернуто не було.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочин є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої ст.207 ЦК України (у редакції, чинній на час укладення договору позики/розписки) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей (висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 2 липня 2014 року № 6-79цс14).

Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником певної грошової суми саме в борг із зобов`язанням її повернення, та дату отримання коштів. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

Саме така правова позиція про застосування ст.ст. 1046, 1047 ЦК України міститься в постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13.

Так, у розписці наданій позивачем чітко встановлені сторони зобов`язання (позикодавець і позичальник), грошова сума, яка передається, та термін повернення боргу.

З огляду на зміст наданої розписки, суд приходить до висновку про наявність між сторонами грошових зобов`язань, які випливають із договору позики.

Крім того, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути суму боргу у розмірі 4700 грн.

Крім того, згідно з приписами ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

А тому, суд погоджується з розрахунком позивача щодо суми завданих йому збитків. А тому вважає за доцільне стгнути з відповідача на його користь суму упущеної вигоди в розмірі 799 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 768, 40 грн., сплачені при подачі позову.

На підставі ст.ст.202, 207, 524, 525, 526, 530, 533, 1046, 1047, 1049 ЦК України та, керуючись ст.ст.141, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 кошти в сумі 4700 грн. та 799 грн. упущеної вигоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленомуцивільним процесуальним кодексом України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя- підпис

Згідно з оригіналом:

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області Д.І.Пасічник