ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 4-с/753/52/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2019 р. Дарницький районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Заставенко М.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Долі М.А.,

скаржника - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києві скаргу ОСОБА_2, на дії головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Фещук О.А., стягувач: ОСОБА_4,

В С Т А Н О В И В :

12.11.2018 ОСОБА_2 звернувся в Дарницький районний суд м.Києва зі скаргою на дії головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Фещук О.А., в якій просив визнати незаконною та скасувати постанову про накладення на нього штрафу від 29.10.2018 та надати розрахунок заборгованості згідно рішення Дарницького районного суду м. Києва від 23.04.2013 та виконавчого листа № 753/259/13 виданого Дарницьким районним судом м. Києва 01.11.2017 .

У скарзі зазначено про те, що в Дарницькому районному відділі державної виконавчої служби м. Києва знаходиться виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини ОСОБА_5, 2003 року народження, в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відкрите на підставі виконавчого листа № 2-1506, виданого Дарницьким районним судом м. Києва від 19.02.2004 та виконавчого листа №753/259/13, виданого Дарницьким районним судом м. Києва від 23.04.2013 року.

Головним державним виконавцем Фещук О.А. 26.10.2018 було складено довідку-розрахунок № 49906819/Ф за період з 11.08.2015 по жовтень 2018 року, в якій з липня 2017 року виконавець розраховує суму аліментів яка підлягає стягненню з застосуванням 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З вересня 2015 року по вересень 2016 року ОСОБА_2 обліковувався в Дарницькому районному центрі зайнятості і мав офіційно підтверджений дохід, але виконавчий лист з Дарницького РВ ДВС м. Києва до центру зайнятості так і не був надісланий державним виконавцем. Згідно вказаної довідки з серпня 2015 року по вересень 2016 року мало би бути відраховано з доходу скаржника аліментів в сумі 9 014,45 грн. З жовтня 2016 року по травень 2017 року включно, скаржник не працював і розрахунок заборгованості по аліментам за цей період зроблений відповідно до чинного законодавства з розрахунку середньої заробітної плати по м. Києву і складає 13 389,14 грн. З червня 2017 року, коли ОСОБА_2 влаштувався на роботу, він щомісячно сплачував аліменти.

Скаржник вважає, що після внесення змін до Сімейного кодексу України у липні 2017 року державним виконавцем неправомірно нараховувалися аліменти з урахуванням 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а не 30% прожиткового мінімуму, як зазначено у рішенні суду. Також вважає неправомірним у зв'язку із невірним розрахунком заборгованості винесення державним виконавцем постанови про накладення штрафу.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 14.01.2019 відкрито провадження за скаргою та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні ОСОБА_2 подану скаргу підтримав, просив її задовольнити, зазначив про те, що дії державного виконавця протирічать чинному законодавству, невірно здійснений розрахунок заборгованості, а відтак і винесена постанова про накладення штрафу є такою, що підлягає скасуванню.

Стягувач та державний виконавець, до суду не прибули, про час та місце її розгляду повідомлялися належним чином, про причини неявки не повідомили, що не перешкодою для розгляду скарги.

Суд, вислухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги, дійшов наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19.02.2004 року з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 23.04.2013 зменшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 за рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19.02.2004 з виплат у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до довідки-розрахунку № 49906819/Ф від 26.10.2018, ОСОБА_2 має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 22 176,89 грн.

У зв'язку з наявністю даної заборгованості, головним державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Фещук О.А. 29.10.2018 винесено постанову про накладення штрафу на ОСОБА_2

Скаржник з вказаним розрахунком заборгованості та винесеною постановою не погоджується, однак суд вважає його доводи безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, яка діє на час розгляду справи, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Розмір аліментів який визначається судом визначається у частці заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, що передбачено ч 1 ст. 183 КК України.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановлюється законодавством.

Аналіз зазначених норм права дає суду підстави прийти до висновку, що саме суду віддані дискреційні повноваження при визначенні конкретного розміру аліментів. Визначення ж мінімального розміру визначається законом. Це той мінімум, який батьки зобов'язані витрачати на дитину, не залежно від доходів, можливостей, бажання, інших дітей, незалежно від всіх цих обставин. Збільшення мінімального розміру аліментів не є підставою для нового рішення про збільшення розміру аліментів, оскільки цей розмір встановлюється законом, а не судовим рішенням. В даному випадку, у рішенні суду при визначенні розміру аліментів є посилання на їх мінімальну межу, але це не може бути підставою для відмови в перерахунку розміру аліментів. У разі примусового виконання рішення про стягнення аліментів, збільшення мінімального розміру є підставою для автоматичного визначення державним виконавцем розміру аліментів з урахуванням цього збільшення з моменту набрання чинності Законом, тобто, з 08.07.2017 та винесення відповідної постанови державного виконавця. Таке збільшення має відбуватись в автоматичному порядку, без жодних звернень стягувача аліментів та винесення рішення судом.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Відповідно до ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, співставляючи їх з нормами права суд приходить до висновку, що дії державного виконавця щодо нарахування аліментів з урахуванням 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку є правомірними, відповідають вимогам чинного законодавства, а отже здійснений розрахунок заборгованості є вірним.

Відповідно до п. 14 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження", за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

Таким чином, враховуючи те, що судом встановлено вірність здійсненого розрахунку заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_2, дії державного виконавця щодо накладення штрафу на боржника є правомірними, а тому підстави для задоволення скарги відсутні .

Керуючись ч. 6 ст. 259, 447 - 451 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга на ухвали суду подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5, п.15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: М.О. Заставенко

Повний текст ухвали складений 18.02.2019