УХВАЛА

11 липня 2019 року

м. Київ

справа № 265/5727/18

провадження № 61-12514ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротенка Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 лютого 2019 року та постанову Донецького апеляційного суду від 29 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ :

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого вони мають двох неповнолітніх доньок - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішеннями суду від 9 грудня 2009 року та 2 квітня 2018 року з ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання доньок у розмірі по 1/4 частині з усіх видів заробітку на кожну дитину щомісячно. Вказувала, що відповідач офіційно не працевлаштований, однак має постійне джерело доходу та спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей у більшому розмірі, ніж стягнуто за рішеннями суду.

Посилаючись на викладені обставини та уточнивши позов, просила суд змінити спосіб стягнення аліментів та стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 4 000 грн та 2 000 грн на кожну дитину щомісячно до досягнення повноліття.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 лютого 2019 року позов задоволено частково.

Змінено спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1 500 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи утримання з дня набрання рішенням законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1 000 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи утримання з дня набрання рішенням законної сили.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 29 травня 2019 року заяву ОСОБА_1 про відмову від позову в частині позовних вимог про зміну способу стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , задоволено.

Прийнято відмову ОСОБА_1 від позову в частині позовних вимог про зміну способу стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнано нечинним рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 лютого 2019 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про зміну способу стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Закрито провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в частині позовних вимог про зміну способу стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою Донецького апеляційного суду від 29 травня 2019 року рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 лютого 2019 року залишено без змін.

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішенняОрджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 лютого 2019 року та постанову Донецького апеляційного суду від 29 травня 2019 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на

1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

У позовній заяві ОСОБА_1 просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн та 2000 грн на кожну дитину відповідно.

Слід зазначити, що ухвалою Донецького апеляційного суду від 29 травня 2019 року було прийнято відмову ОСОБА_1 від позову в частині позовних вимог про зміну способу стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн.

Провадження у справі в цій частині позовних вимог закрито.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Таким чином, ціна позову у даній справі становить 24 000 грн (4 000*6 міс.), що станом на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921 грн*100=192 100 грн).

Отже, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилань на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню. Верховний Суд таких випадків також не встановив.

Право заявника на апеляційний перегляд справи було забезпечено.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Верховний Суд зауважує, що застосування критерію малозначності справи у цій справі є передбачуваним, судовий спір було розглянуто судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявник не продемонстрував наявності інших виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи, що касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом

1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 лютого 2019 року та постанову Донецького апеляційного суду від 29 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Коротенко