Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Астахової О.О.,

при секретарі: Індик М.В.,

за участю

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про встановлення факту перебування на утриманні померлого годувальника,-

в с т а н о в и в :

09 серпня 2019 року Заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту перебування на утриманні померлого годувальника в якій просить суд встановити факт про те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувала на утриманні ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Підставою звернення до суду з даною заявою стало те, що у Заявника відсутні докази, які б підтверджували факт перебування ОСОБА_5 на утриманні померлого ОСОБА_6 , у зв`язку з чим ОСОБА_1 після смерті свого чоловіка ОСОБА_6 , позбавлена можливості оформити неповнолітній ОСОБА_5 пенсію, у зв`язку із втратою годувальника.

В обґрунтування заявлених вимог Заявник зазначила, що вона та ОСОБА_6 з січня 2009 року постійно проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, мали взаємні права та обов`язки, піклувалися один про одного та спільно виховували дитину Заявника від попереднього шлюбу - ОСОБА_5 . Однією сім`єю Заявник разом з чоловіком та дитиною, проживали за адресою реєстрації ОСОБА_6 , а саме: АДРЕСА_1 , де на даний час Заявник продовжує проживати разом з донькою. 24 листопада 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 було укладено шлюб, який був зареєстрований Солом`янським районним у м. Києві відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 - помер. На час своєї смерті ОСОБА_6 був військовим пенсіонером та отримував в Головному управлінні пенсійного фонду України у м. Києві військову пенсію. Натомість, Заявник з 2010 року не працювала та не працює. Донька Заявника, ОСОБА_5 , навчається у школі. Заявник зазначає, що рідний батько ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , з моменту народження дитини жодної участі в житті своєї доньки та в її матеріальному забезпеченні, не приймав та не приймає. Заявник вказує, що після смерті чоловіка Заявник разом з дитиною фактично втратили джерело засобів для повноцінного існування, оскільки основним, постійним і єдиним джерелом доходів за період фактичного проживання однією сім`єю та офіційного шлюбу для Заявника та її дитини були виключно доходи чоловіка - заробітна плата, а згодом військова пенсія. 10 квітня 2019 року Заявник, в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 , звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з метою призначення ОСОБА_5 пенсії, у зв`язку із втратою годувальника. Листом від 13 травня 2019 року Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві Заявнику було повідомлено про неможливість призначити пенсію неповнолітній ОСОБА_5 , у зв`язку із відсутністю доказів, які б підтверджували факт перебування ОСОБА_5 на утриманні померлого ОСОБА_6 та рекомендовано звернутись до суду для встановлення цього факту. Заявник зазначає, що встановлення факту перебування ОСОБА_5 на утриманні ОСОБА_6 необхідно Заявнику для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 30 серпня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про встановлення фату перебування на утриманні померлого годувальника, розгляд якої проводити за правилами окремого провадження. Витребувано із Сьомої київської державної нотаріальної контори, місцезнаходження: м. Київ, вул. А. Ахматової, буд. 7/15, належним чином завірену копію спадкової справи щодо майна ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Роз`яснено Заінтересованій особі її право подати пояснення щодо заяви та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються у строк, який не може перевищувати 15 днів з дня вручення ухвали, а також роз`яснено Заявнику право протягом 15 днів з дня отримання копії пояснення на заяву подати до суду відповідь на пояснення, копія якого одночасно підлягає направленню на адресу заінтересованих осіб.

Від представника Заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві надійшли пояснення на заяву, в яких він зазначив, що підстави для призначення ОСОБА_5 пенсії, у зв`язку із втратою годувальника, відсутні.

На підставі викладеного просив відмовити в задоволенні заяви про встановлення факту перебування на утриманні померлого годувальника та справу розглядати без його участі.

05 листопада 2019 року від представника заявника ОСОБА_1 надійшла відповідь на пояснення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

03 грудня 2019 року до суду надійшли належним чином завірені копії матеріалів спадкової справи щодо майна померлого ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У судовому засіданні Заявник та її представник вимоги заяви підтримали у повному обсязі та виходячи із доводів, якими обґрунтовується заява просили суд заяву задовольнити.

Суд, заслухавши пояснення Заявника та її представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_6 з січня 2009 року постійно проживали однією сім`єю за адресою реєстрації ОСОБА_6 , а саме: АДРЕСА_1 . Вели спільне господарство, мали спільний бюджет, мали взаємні права та обов`язки, піклувалися один про одного та спільно виховували дитину Заявника від попереднього шлюбу - ОСОБА_5

24 листопада 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 було укладено шлюб, який був зареєстрований Солом`янським районним у м. Києві відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис № 2827 та видано Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 - помер. Даний факт підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_2 від 11 березня 2019 року.

Відповідно до наявних в матеріалах справи відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків №40480/Ш/26-15-53 від 26 березня 2019 року, вбачається, що Заявник з 2010 року не працювала та не працює. Донька, ОСОБА_5 , є ученицею 10-Б класу гімназії «Міленіум» № 318 м. Києва.

Судом встановлено, що рідний батько ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , з моменту народження дитини жодної участі в житті своєї доньки та в її матеріальному забезпеченні, не приймав та не приймає. Відповідно до наявних в матеріалах справи розрахунків заборгованості від 05 квітня 2019 року та від 01 жовтня 2019 року, у батька ОСОБА_5 , згідно виконавчого листа № 2-3929, виданого Дніпровським районним судом м. Києва від 07 грудня 2005 року, наявна заборгованість зі сплати аліментів на утримання ОСОБА_5 в розмірі 222 098,75 грн.

Як пояснила в судовому засідання Заявник, ОСОБА_5 з 2009 року перебувала на утриманні ОСОБА_6 .

Судом встановлено, що 10 квітня 2019 року Заявник звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення неповнолітній ОСОБА_5 пенсії, у зв`язку із втратою годувальника.

13 травня 2019 року Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило Заявнику про неможливість призначити пенсію неповнолітній ОСОБА_5 , у зв`язку із відсутністю доказів, які б підтверджували факт перебування ОСОБА_5 на утриманні померлого ОСОБА_6 .

Крім цього, факт перебування ОСОБА_5 на утриманні ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтвердили допитані у судовому засіданні свідки - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Зокрема, свідки зазначили, що ОСОБА_6 замінив для ОСОБА_5 справжнього батька. Незважаючи на відсутність кровної спорідненості, ОСОБА_6 , з січня 2009 року по день своєї смерті виховував ОСОБА_5 як свою рідну дитину, забезпечував її всім необхідним для здобуття дитиною загальної середньої освіти, піклувався про її здоров`я, фізичний, духовний, соціальний та моральний розвиток, забезпечував її матеріально, тобто з 2009 року ОСОБА_5 перебувала на повному утриманні ОСОБА_6 . Інших дітей за час життя ОСОБА_6 - не мав.

Оцінюючи покази свідків, суд вважає їх достовірними і такими, що не викликають сумніву в їх правдивості, оскільки свідки не заінтересовані в справі, їх покази не суперечать іншим матеріалам справи. Тому і підстав для сумніву у правдивості пояснень Заявника про перебування ОСОБА_5 на утриманні ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у суду немає.

Судом встановлено, що на час своєї смерті ОСОБА_6 був військовим пенсіонером та отримував в Головному управлінні пенсійного фонду України у м. Києві пенсію (військову) в розмірі - 9 327,71 грн. Вказане підтверджується наявною в матеріалах справи пенсійною справою ОСОБА_6 № .

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).

Частиною 2 ст. 34 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» встановлено, що пасинок і падчерка, якщо вони не одержували аліментів від батьків, мають право на пенсію нарівні з рідними дітьми.

Судом встановлено, що рідний батько ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ухиляється від виконання батьківських обов`язків, передбачених ст. 180 СК України, в нього наявна заборгованість зі сплати аліментів на утримання ОСОБА_5 в розмірі 222 098,75 грн.

Відповідно до п. 2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Правлінням Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1 заяви, про призначення пенсії в разі втрати годувальника подаються членами сімї померлого годувальника до органу, що призначає пенсії.

Згідно п. 10 Порядку для призначення пенсії в разі втрати годувальника подаються, зокрема, такі документи, як довідка уповноважених органів з місця проживання про перебування членів сім`ї на утриманні померлого (загиблого) годувальника або рішення суду про перебування на утриманні.

Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що основним, постійним і єдиним джерелом доходів за період фактичного проживання однією сім`єю та офіційного шлюбу для Заявника та її дитини, ОСОБА_5 , були виключно доходи ОСОБА_6 - заробітна плата, а згодом військова пенсія. Інших доходів, крім пенсії померлого, сім`я не мала.

Виходячи з наведеного, вивчивши матеріали справи, суд вважає вимоги Заявника такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони законні, обґрунтовані, доказово підтверджені матеріалами справи та показами свідків.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення понесені заявником витрати не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 89, 90, 263-266, 268, 293, 294, 315-319, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про встановлення фату перебування на утриманні померлого годувальника - задовольнити.

Встановити юридичний факт того, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувала на утриманні ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Астахова