Провадження № 2/638/4246/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Аркатової К.В.,

секретаря Мунтяну І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області про зняття арешту з майна, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області про зняття арешту, накладеного на підставі постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дзержинського (Шевченківського) району м.Харкова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09.04.2003 року, серія НОМЕР_1 з ј частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить позивачу на підставі свідоцтва про право власності на житло від 15.03.1999 року, реєстраційний № НОМЕР_2 , запис у реєстровій книжці №Л1-33353 від 09.04.1999 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 на праві спільної власності належить ј частини вищевказаної квартири, проте ця частка перебуває під арештом на підставі постанови державного виконавця. Заборгованість за виконавчим листом №1-180 погашена, зазначений лист на виконанні не перебуває.

У судове засідання сторони не з`явились, представник позивача та представник відповідача надали суду заяви про слухання справи за їх відсутності, представник відповідача покладався на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

У відповідності до ст.ст. 13,81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав №169224044 ј квартири АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_1 Постановою державного виконавця від 09.04.2003 року Дзержинського відділу державної виконавчої служби в межах виконавчого провадження за виконавчим листом №1-180 накладено арешт на зазначену квартиру. Листом від 13.06.2019 року за вих.№23200 Шевченківський відділ державної виконавчої служби м.Харкова Головного територіального управління юстиції повідомив, що виконавчий лист №1-180 видані 05.11.2000 року Дзержинським районним судом м.Харкова про стягнення з ОСОБА_1 суми боргу на виконанні у відповідача не перебуває.

Згідно ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідного до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до цієї статті, власник у цьому випадку має право вимагати захисту свого права і від особи, яка перешкоджає його користуванню та розпорядженню своїм майном. Позивачем негаторного позову може бути власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ і щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем - лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю.

Статтею 317 ЦК України визначено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Частиною 1 ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ч.1 ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Аналогічні положення закріплені в ст.41 Конституції України.

Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 03.06.2016 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Право власності позивача на квартиру ніким не оспорюється, його права щодо володіння, користування та розпорядження своїм майном порушується внесеним до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записами про обтяження - арешту майна боржника.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 19, 76-81, 141, 258-259, 264-265, 274-275, 279 ЦПК України, ст.ст.317,319,21,391 ЦК України суд,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області про зняття арешту з майна - задовольнити.

Зняти арешт, накладений на підставі постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дзержинського (Шевченківського) району м.Харкова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09.04.2003 року, серія АА №424667, реєстраційни номер обтяження 6307841 з ј частини квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 15.03.1999 року, реєстраційний № НОМЕР_2 , запис у реєстровій книжці №Л1-33353 від 09.04.1999 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий