Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.02.2019 Справа №607/26847/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Братасюка В.М.

за участю секретаря Осів І.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Красіївська сільська рада про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сімєю з померлим 27 березня 2018 року дідусем ОСОБА_2 по день його смерті. Встановлення даного факту йому необхідно для оформлення спадщини.

Свою заяву обґрунтовує тим, що оскільки його дідусь був особою похилого віку, часто хворів і потребував стороннього догляду, до смерті ОСОБА_2 він фактично проживав разом з ним, постійно піклувався про нього, купляв необхідні ліки та продукти харчування, займався домашнім господарством. 27 березня 2018 року ОСОБА_2 помер, після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. На даний час, він, як внук померлого, є єдиним спадкоємцем після його смерті, а тому встановлення даного факту заявнику необхідне для спадкування спадкового майна, яке належало померлому.

Заявник ОСОБА_1 та його представник адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, заяву підтримують та просять суд її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Красіївської сільської ради в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у відсутності представника, щодо задоволення заяви не заперечують.

Вивчивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав:

27 березня 2018 року помер ОСОБА_2, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №239066, виданим Виконавчим комітетом Красіївської сільської ради Монастириського району Тернопільської області 28 березня 2018 року, актовий запис № 05.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне йому майно. Заявник ОСОБА_1, як внук померлого є спадкоємцем після його смерті, оскільки батько заявника ОСОБА_4 помер 08 грудня 2015 року, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №198787 виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції 08 грудня 2015 року, актовий запис №1836.

Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, що померла, до інших осіб.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не прийнялися внаслідок його смерті.

Згідно з частиною 1 статті 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Положеннями ч. 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно довідки №492 від 14 листопада 2018 року виданої Красіївською сільською радою, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав без реєстрації по вул. Зелена, 21 в с. Красіїв Монастириського району Тернопільської області зі своїм дідусем ОСОБА_2 на момент його смерті.

Як вбачається із повідомлення приватного нотаріуса Монастириського районного нотаріального округу ОСОБА_5 від 26 листопада 2018 року, до нотаріуса щодо відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживав в ІНФОРМАЦІЯ_3, і який помер 27 березня 2018 року, ніхто не звертався. Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилася.

Згідно ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від який залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України, наведених у п.1 постанови від 31.03.1995р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати і факти, які згідно із законом породжують юридичні наслідки, тобто від них залежать виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимога ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сімєю з померлим 27 березня 2018 року дідусем ОСОБА_2 по день його смерті, підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 293, 294, ч.2 ст.315, ст.ст. 316, 318, 319, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року з наступними змінами і доповненнями «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд, -

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 (вул. Микулинецька, 116, корп. 4, м. Тернопіль), заінтересована особа Красіївська сільська рада (с. Красіїв, Монастириський район Тернопільська область) про встановлення факту, що має юридичне значення задоволити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 разом зі своїм дідусем ОСОБА_2 за адресою: Монастириський район, село Красіїв, вул. Зелена будинок 21, Тернопільська область, на час відкриття спадщини, після смерті ОСОБА_2, який помер 27 березня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному п. 15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі через суд першої інстанції, у 30-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_6