Номер провадження: 22-ц/813/259/19
Головуючий у першій інстанції Бондар В. Я.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2019 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Одеського апеляційного суду в складі:

Головуючого- Гірняк Л.А.

Суддів- Сегеди С.М., Цюри Т.В.,

За участю секретаря - Ющак А.Ю.

Осіб, що беруть участь у справі:

Позивач- ОСОБА_6

Представник відповідача- Елісашвілі О.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20.04.2018 року в справі за позовом ОСОБА_6 до Прокуратури Одеської області, Головного управління державної казначейської служби України в Одеській області

-про відшкодування моральної шкоди завданої бездіяльністю органу державної влади,-

ВСТАНОВИЛА:

ПРОЦЕДУРА:

В серпні 2017 року ОСОБА_6 уточнив позовні вимоги та звернувся до суду з позовом до Прокуратури Одеській області про відшкодування моральної шкоди завданої бездіяльністю органу державної влади . Просив суд стягнути з рахунків прокуратури Одеської області моральну шкоду в розмірі 3 000 грн

.В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси Кушніренко Ю.С. від 06.07.2017 задоволено скаргу на бездіяльність працівників прокуратури Одеської області яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР викладених в його заяві від 26.06.2017 р. На серпень 2017 р. жодної процесуальної дії не проведено та не призначено. В наслідок бездіяльності органів державної влади він зазнає моральних страждань у вигляді хвилювань та нервових стресів.

В запереченнях представник прокуратури Одеської області вказував,що на виконання ухвали слідчого судді від 07.07. 2017 прокуратурою Одеської області 25.07.2017 до ЄРДР внесено відомості за № 0001007 за фактами, які викладено у зверненні ОСОБА_6, про що листом від 276.07.2017 № 15-4114-17 проінформовано суддю Приморського районного суду м. Одеси та заявника. Одночасно зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, лише вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Позивачем не надано доказів, які підтверджували би, що відповідачем вчинено дію, або допущено бездіяльність яка може слугувати підставою для відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2018 року у задоволені позову ОСОБА_6 до Прокуратури Одеської області, Головного управління державної казначейської служби України в Одеській області про стягнення в безспірному порядку з Державного бюджету України шляхом списання коштів з відповідного казначейського рахунку Державного бюджету України, через Державну казначейську службу України в Одеській області на користь ОСОБА_6 відшкодування моральної шкоди у розмірі 3000 грн. відмовлено у повному обсязі.( а.с.45-48)

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду з ухваленням нового про задоволення позовних вимог посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Одеського апеляційного суду Одеської області від 15.01.2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20.04.2018 року в справі за позовом ОСОБА_6 до Прокуратури Одеської області, Головного управління державної казначейської служби України в Одеській області про відшкодування моральної шкоди завданої бездіяльністю органу державної влади прийнято до свого провадження згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 10.01.2019 року.

АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ)СТОРІН:

В апеляційній скарзі заявник посилається на те, що тривалою участю у судових засіданнях та витратою особистого часу в зв'язку з бездіяльність органа влади йому завдано моральну шкоду. Зокрема зазначив, що моральна шкода є величиною абстрактною та вирішується судом в кожній справі окремо.

У відзиві на апеляційну скаргу представник прокуратури Одеської області посилається на те, що загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені ст.ст. 1166,1167 ЦК України Спеціальні підстави відповідальності за шкоду,завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання,попереднього слідства,прокуратури або суду, визначені ст.1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності,незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання,незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. Ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 06.07.2017 року не може вважатися доказом, не свідчить про протиправність дій, спричинення особі шкоди та про наявність підстав для її відшкодування так як нею не визнано неправомірними дії прокуратури області. Одночасно посилається на те, що позивачем не підтверджено доказами наявність протиправної поведінки,моральної шкоди, причинного зв'язку між шкодою та протиправними діяннями заподіювача та вини відповідача в її заподіянні. Крім того, представник відповідача посилається на практику ЄСПЛ ,зокрема рішення по справі «Гарнага проти України», що константація судом порушення сама по собі становить достатньо справедливу сатисфакцію за будь-яку шкоду, яку зазнав заявник

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ПО СПАВІ та ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ:

Заслухавши доповідь судді доповідача, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи колегія суддів дійшла наступного.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог районний суд виходив з того, що позивачем не надано доказів неправомірних дій або бездіяльності прокуратури Одеської області під час проведення досудового розслідування та якими позивачу завдано моральної шкоди у зв'язку з душевними стражданнями та нервовими стресами.

Проте з таким судженням районного суду погодитись не можна виходячи з наступного.

03.07.2017 р. позивач звернувся зі скаргою до Приморського районного суду м. Одеси на бездіяльність прокурора прокуратури Одеської області яка полягає у порушенні норм ст. 214 КПК України щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за поданою ним заявою від 26.06.2017 вх. № 3530.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси Кушніренко Ю.С. від 06.07.2017 р. скарга позивача задоволено та зобов'язано посадових осіб прокуратури Одеської області внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення , ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин,на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,підтверджених тими доказами,які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам судове рішення першої інстанції не відповідає.

Відповідно до вимог ст.1174 ЦК України шкода,завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Зміст ст. 1174 ЦК відповідає, також, вимогам ст. 56 Конституції України, що передбачає право кожного на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадових і службових осіб органів державної влади або місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень.

Посадовими особами, мова про яких іде в ст. 1174 ЦК, є не будь-які працівники державних органів та органів місцевого самоврядування, а лише ті, які віднесені до категорії посадових осіб Законом України від 16 грудня 1993 p. «Про державну службу» та Законом України від 21 травня 1997 р. «Про органи місцевого самоврядування». Так, відповідно до Закону України «Про державну службу», посадовими особами вважаються керівники та заступники керівників державних органів та їх апарату, інші державні службовці, на яких законами або іншими нормативними актами покладено здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій (ст. 2).

Для настання відповідальності, передбаченої ст. 1174 ЦК, необхідно, щоб посадова або службова особа завдала шкоди при здійсненні своїх повноважень, обсяг яких встановлюється відповідними правовими актами. Такі особи наділені правом в межах своєї компетенції давати як для громадян, так і для установ, незалежно від відомчої належності чи підлеглості, вказівки правового характеру, що підлягають обов?язковому виконанню, застосувати примусові заходи і щодо громадян, які безпосередньо не підпорядковані їм по службі. До них відносяться, зокрема, народні депутати України, місцевих рад народних депутатів, сільські, селищні, міські голови, судді, народні засідателі, прокурори, слідчі, оперативний склад служби безпеки, всі працівники міліції, інспектори державних інспекцій, а також військові коменданти, начальники гарнізонів, військовий патруль, вартові на посту та інші військовослужбовці при виконанні ними обов?язків по підтриманню громадського порядку, у тому числі й військовослужбовці конвойної служби та охорони місць позбавлення волі.

Відповідно до змісту ст. 1174 ЦК, обов?язок відшкодувати завдану шкоду перед потерпілим покладається не на посадову або службову особу, незаконними рішеннями, діями або бездіяльністю якої завдано шкоди, а на органи державної влади, органи влади Автономної Республіки Крим або органи місцевого самоврядування. Тобто вимоги про відшкодування шкоди до осіб, які безпосередньо її завдали, не повинні пред?являтися незалежно від їх вини. Тобто має місце відповідальність органів державної влади або місцевого самоврядування без вини.

Підставою для застосування вказаного виду відповідальності є наявність в діях особи складу цивільного правопорушення ,складові якого у сукупності надають право на відшкодування завданої шкоди(шкода,протиправна поведінка,причинно-наслідковий зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою).

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду, передбачені нормами статті 1167 ЦК України,відповідно до якої шкода,завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю,відшкодовується особою, яка її завдала,за наявності її вини, а відповідно до ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду,завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових/ службових обов'язків.

Виходячи з того, що ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси( Суддя Кушніренко Ю.С.) встановлена бездіяльність посадовими особами прокуратури Одеської області, яка полягала в не внесенні відомостей про злочин, викладена в заяві ОСОБА_6 від 26.07.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідування, районний суд допустився помилки, що позивачем не надано доказів на підтвердження неправомірних дій або бездіяльності прокуратури Одеської області під час проведення досудового розслідування.

Відповідно до в ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Пунктом 2 частиною 2 цієї ж статті передбачено, що моральна шкода полягає в тому числі:у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

З врахуванням протиправної поведінки працівників прокуратури Одеської області, яка виразилась в їх бездіяльност, а саме не внесенні відомостей про злочин, викладених в заяві ОСОБА_6 від 26.07.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідування, позивач має право на відшкодування моральної шкоди в наслідок порушення його прав.

При визначені розміру колегія суддів виходить з характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, їх тривалості та виходячи з принципу розумності та справедливості встановлює відшкодування у розмірі 200 грн.

Відповідно до статті 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями, а тому моральна шкода стягується з рахунку винної особи,як розпорядника(одержувачів) бюджетних коштів,рахунки яких відкриті в територіальному органі Державної казначейської служби України.

Виходячи з вимог ст.376 ч.1 п.4 ЦПК України судова колегія приходить до висновку, що рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 367,368,374,376 ,381,382,384,390 ЦПК України, судова колегія,- ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20.04.2018 року скасувати та винести постанову.

Стягнути з Прокуратури Одеської області( ) на користь ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІНН НОМЕР_1, прож. АДРЕСА_1) моральну шкоду в розмірі 200 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог-відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текс постанови складено 25.02.2019 року

Головуючий суддя - Л.А. Гірняк

Судді С.М.Сегеда

-

Т.В.Цюра