Ухвала

Іменем України

13 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 359/6575/18

провадження № 61-1071ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І.М. (суддя-доповідач), Висоцької В. С.,

Пророка В. В.,

розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Шакур» на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 серпня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду

від 18 грудня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_4 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_4 до Селянсько-фермерського господарства «Аграрник», Фермерського господарства «Кухарук», Товариства з обмеженою відповідальністю «Шакур», третя особа - Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, про виключення майна з опису та зняття арешту,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Селянсько-фермерського господарства «Аграрник» (далі - СФГ «Аграрник»), Фермерського господарства «Кухарук» (далі - ФГ «Кухарук»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Шакур» (далі - ТОВ «Шакур»), третя особа - Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (далі - ВПВР УДВС ГТУЮ у Житомирській області), про виключення майна з опису та зняття арешту.

У серпні 2018 року ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову.

Заява мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити ефективний захист та поновлення прав позивача.

Посилаючись на вищевказане, ОСОБА_4 просила суд задовольнити заяву про забезпечення позову шляхом зупинення вчинення виконавчих дій за зведеними виконавчими провадженнями ЗВП № 55308260 та 55223804 та заборони реалізації описаного та арештованого майна у вказаних виконавчих провадженнях.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області

від 22 серпня 2018 року заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову задоволено частково.

Заборонено державному виконавцю ВПВР УДВС ГТУЮ у Житомирській області у межах зведених виконавчих провадженнь № 55223804 та

№ 55308260 вчиняти дії, спрямовані на реалізацію описаного та арештованого майна згідно з постановами про опис та арешт майна (коштів) боржника від 14 серпня 2018 року, а саме: обприскувача причіпного, млина змішувача та очисника вороху самопересувного.

У задоволенні решти заявлених вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 18 грудня 2018 року ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 серпня

2018 року залишено без змін.

Судові рішення мотивовані тим, що в ході зведених виконавчих проваджень може бути проведена реалізація арештованого майна, яке за твердженням позивача належить їй, що може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

У касаційній скарзі ТОВ «Шакур» просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі

з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також

у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити

у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на

будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України

від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Задовольняючи частково заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив з того, що вжиття заходів забезпечення позову можливе у разі, якщо існують обставини, що можуть ускладнити виконання рішення в майбутньому.

Позивач стверджує у заяві про забезпечення позову, що описане та вилучене державним виконавцем майно належить не боржникам за заведеними виконавчими провадженнями, а їй, на підтвердження чого посилається на копію свідоцтва про реєстрацію машини, а також копії акта приймання-передачі обприскувача причіпного, млина змішувача та очисника вороху самопересувного.

Встановивши, що невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить або взагалі унеможливить виконання рішення суду, що потягне відсутність можливості поновлення порушених прав, свобод та інтересів позивача, та врахувавши, що ОСОБА_4 звернулась до суду за захистом своїх порушених прав, суди дійшли правильного висновку про необхідність забезпечення позову.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність рішень не впливають, в основному направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Із змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності та неправильності.

За правилом пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та п'ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за заявою ОСОБА_4 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_4 до Селянсько-фермерського господарства «Аграрник», Фермерського господарства «Кухарук», Товариства з обмеженою відповідальністю «Шакур», третя особа - Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, про виключення майна з опису та зняття арешту, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Шакур» на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 серпня

2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 грудня

2018 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

В. С. Висоцька

В. В. Пророк