Провадження № 4-с/761/35/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2019 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Макаренко І.О..

при секретарі Ставничому Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві скаргу Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», заінтересована особа: ОСОБА_1 на рішення головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мазура Геннадія Івановича, -

В С Т А Н О В И В :

Представник Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» звернулась до суду зі скаргою, відповідно до якої просить визнати рішення головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мазура Г.І. щодо повернення виконавчого документа - виконавчого листа, виданого Шевченківським районним судом м. Києва 27.08.2015 року у справі 761/36412/14-ц щодо боржника ОСОБА_1 про стягнення солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" суму заборгованості в розмірі 106 970106,90 грн., стягнення якої обмежити з ОСОБА_3 - сумою 1000,00 грн., а з ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 - сумою 106 970106,90 грн. та стягнення з ОСОБА_1 судового збору у розмірі 1215,00 грн. стягувачу неправомірним, а постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 06.09.2018 року ВП 48883129, винесену головним державним виконавцем відділу примусового аиконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мазуром Г.І. незаконною. Зобов'язати головного державного виконавця відновити виконавче провадження №48883129.

Скаргу мотивовано тим, що на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва, 27.08.2015 року судом було видано виконавчий лист щодо боржника ОСОБА_1 про стягнення солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" суму заборгованості в розмірі 106970106,90 грн., стягнення якої обмежити з ОСОБА_3 сумою 1000,00 грн., а з ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 - сумою 106 970106,90 грн. та стягнення з ОСОБА_1 судового збору у розмірі 1215,00 грн.

30.09.2015 року за заявою стягувача старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Попівим Р.І. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання вищевказаного виконавчого листа.

14.09.2018 року скаржником було отримано постанову про повернення виконавчого документа стягувану від 06.09.2018 року за підписом державного виконавця Мазура Г.І. зі змісту якої вбачається, що підставою повернення виконавчого листа стягувачу є п.п. 2, 7, 9 ст. 37 ЗУ "Про виконавче провадження"

Скаржник не погоджується із вказаною постановою, оскільки державним виконавцем у процесі здійснення виконавчого провадження не було дотримано положень Закону України «Про виконавче провадження».

Представник скаржника в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду скарги повідомлялась належним чином.

Державний виконавець в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що скарга на дії державного виконавця підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.08.2015 року Шевченківським районним судом м. Києва на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14.04.2015 року було видано виконавчий лист №761/36412/14-ц про стягнення солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" суму заборгованості в розмірі 106970106,90 грн., стягнення якої обмежити з ОСОБА_3 сумою 1000,00 грн., а з ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 - сумою 106 970106,90 грн. та стягнення з ОСОБА_1 судового збору у розмірі 1215,00 грн.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Мазуром Г.І. від 06.09.2018 року у ВП №4888329 виконавчий лист був повернутий стягувачу на підставі п.п. 2, 7, 9 ч.1 ст. 37 ЗУ "Про виконавче провадження" у зв'язку з тим, що в ході проведення виконавчих дій державним виконавцем вжито всіх можливих заходів, визначених ЗУ "Про виконавче провадження" щодо розшуку коштів, цінних паперів, рухомого та нерухомого майна боржника, які виявилиь безрезультатними.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 19 листопада 2018 року було визнано обовязковою явку державного виконавця та зобовязано державного виконавця надати в судове засідання завірену належним чином копію виконавчого провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

В силу ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Частиною 2 вказаної статті передбачено права та обов'язки виконавця під час здійснення виконавчого провадження.

При цьому, як вбачається з тексту постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві, здійснені заходи державним виконавцем виявилися безрезультатними, а всіх можливих заходів вчинено не було, що свідчить про неповноту вчинення виконавцем дій у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» за період з часу відкриття виконавчого провадження до часу повернення виконавчого документу стягувачу.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Проте старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіально управління юстиції у м. Києві не було надано суду копії виконавчого провадження та оригіналу для огляду, також не було надано жодного відзиву на скаргу з доказами на обґрунтування правомірності своїх дій.

Таким чином, розгляд скарги здійснюється на підставі наявних документів, що містяться в матеріалах справи.

Разом з тим, із наявного в розпорядженні суду повідомлення виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві без виконання не вбачається чи всіх, передбачених Законом України "Про виконавче провадження",дій виконано виконавцем. Окрім того, жодних пояснень на скаргу, а також копій матеріалів виконавчого провадження державним виконавцем суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку,, що рішення державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мазур Геннадія Івановича є неправомірними, а тому вимоги скарги підлягають задоволенню в частині визнання рішення незаконним, скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що не має права зобов'язувати посадових осіб органів державної виконавчої служби до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватись лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, інакше це буде втручанням суду у дискреційні повноваження державного виконавця.

За таких обставин, не підлягає задоволенню вимога про зобов'язання державного виконавця відновити виконавче провадження.

За таких обставин скарга підлягає задоволенню частково.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст.18, 37 Закону України «Про виконавче провадження»; ст.ст.4, 76-82, 258 - 261, 268, 447 - 453 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», заінтересована особа: ОСОБА_1 на рішення головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мазура Геннадія Івановича - задовольнити частково.

Визнати неправомірним рішення головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мазура Геннадія Івановича щодо повернення стягувачу виконавчого документа - виконавчого листа, виданого Шевченківським районним судом м. Києва 27.08.2015 року у справі 761/36412/14-ц щодо боржника ОСОБА_1.

Визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мазура Геннадія Івановичавід 06.09.2018 року про повернення виконавчого документа стягувачу у ВП № 48883129.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Відповідно до п. 15.5 розділу 15 XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: