Справа № 303/4276/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 лютого 2019 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого Собослой Г.Г.,

суддів: Джуга С.Д.,Кожух О.А.,

секретаря Терпай С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочнерішення Мукачівського міськрайонного суду від 31 жовтня 2017 року у справі №303/4276/17 (Головуючий: Морозова Н.П.), -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Державного підприємства Міністерства оборони України «Мукачівська госпрозрахункова дільниця», концерн «Військессетменеджмент» Міністерства оборони України, Міністерства оборони України, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: Прокуратура Закарпатської області, Управління держпраці в Закарпатській області, Мукачівського ОДПІ ГУДФС у Закарпатській області про зобов'язання відповідача визнати незаконним та скасувати Акт від 30.06.2016 року та наказ про звільнення позивача від 30.06.2016 року, змінити формулювання звільнення та видати наказ про звільнення, надати довідку про середню заробітну плату, надати довідку про нараховану та невиплачену заробітну плату, заборгованість по коштам за відрядження, невикористану відпустку та інші передбачені законодавством України надбавки, стягнути із відповідачів заборгованість по заробітній платі, середній заробіток з дня звільнення 30 травня 2016 року по день ухвалення рішення, вихідну допомогу у розмірі тримісячного заробітку, витрати на правову допомогу в сумі 5 000 грн., зобов'язати відповідачів здійснити всі обов'язкові платежі до Мукачівської ОДПІ ГУДФС у Закарпатській області, з метою забезпечення позову накласти арешт на майно відповідачів, у межах заявлених вимог, завдану матеріальну шкоду Міністерству оборони України в непроведені своєчасного і повного розрахунку як звільненим, віднести згідно з вимог чинного законодавства України на голову комісії - заступника генерального директора концерну «Військессетменеджмент» Міністерства оборони України - ОСОБА_4 та представника ОСОБА_5.

Позовні вимоги мотивовано тим, що з 15.03.2016 року ОСОБА_6 перебував у трудових відносинах з ДП Міністерства оборони України «Мукачівська госпрозрахункова дільниця» та згідно наказу №10 від 15.03.2016 року прийнятий на посаду заступника начальника підприємства. Наказом №29 від 30.06.2016 року т.в.о. начальника ДП МО України «Мукачівська госпрозрахункова дільниця» - ОСОБА_7 звільнений з роботи з посади заступника начальника за прогул без поважних причин по п.4 ст.40 КЗпП України. Вважає таке формулювання звільнення неправильним та просить змінити посилаючись на те, що протягом усього часу праці позивача на підприємстві працював сумлінно, чесно, своєчасно виконував розпорядження адміністрації, не мав жодних проблем із трудовою дисципліною.

30 травня 2016 року т.в.о. начальника ДП МО України «Мукачівська госпрозрахункова дільниця» - ОСОБА_7 довів до відома позивача про затримку виплати нарахованої заробітної плати у зв'язку зі зміною керівництва. У зв'язку з цим, ним та іншими працівниками підприємства були написані письмові заяви про звільнення з роботи за грубе порушення трудового законодавства України та колективного договору. Однак, ОСОБА_7 відмовився прийняти заяву позивача і 30.05.2016 року рекомендованим листом на адресу підприємства направив свою заяву про звільнення. Проте, ні в цей день, а ні в наступні дні позивачу не було видано наказу про звільнення та довідки про середній заробіток, нараховану та невиплачену заробітну плату та інші платежі не були з ним проведені. 22.07.2016 року позивачу стало відомо, що незважаючи на наявність у відповідача заяви позивача про звільнення за грубе порушення трудового законодавства України та колективного договору, комісією роботодавця було складено Акт про порушення ним правил внутрішнього розпорядку на ДП МО України «Мукачівська госпрозрахункова дільниця» від 30.06.2016 року, який під тиском та примусом підписали члени комісії. На підставі даного Акту, наказом №29 від 30.06.2016 року позивача та інших працівників незаконно звільнено з роботи на підставі п.4 ст.40 КЗпП України, проте ні трудову книжку, ні розрахунку при звільненні позивач не отримував, а тому посилаючись на вказані обставини просив задовольнити позовні вимоги.

Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 31 жовтня 2017 року позов ОСОБА_6 задоволено частково.

Зобов'язано Державнепідприємство Міністерства оборони України «Мукачівська госпрозрахункова дільниця» надати ОСОБА_6 довідку про середній заробіток, нараховану і не виплачену заробітну палату, заборгованості по відрядженнях.

Зобов'язаноДержавне підприємство Міністерства оборони України «Мукачівська госпрозрахункова дільниця» нарахувати та виплатити ОСОБА_6 заробітну плату за відпрацьований час, середній заробіток за весь час затримки до дня фактичного розрахунку та вихідну допомогу при звільнені.

У решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для повторного розгляду, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, не відповідає фактичним обставинам справи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_6, який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного висновку.

Відповідачі у судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені про, що свідчать розписки про вручення їм поштового відправлення і дана обставина не перешкоджає розглядові справи у їх відсутності відповідно до ч.2 ст.372 ЦК України.

Встановлено, що ОСОБА_6 перебував у трудових відносинах з Державнимпідприємством Міністерства оборони України «Мукачівська госпрозрахункова дільниця» з 15.03.2016 року по 30.06.2016 року, що сторонами не оспорюється.

Із записів у трудові книжці ОСОБА_6 вбачається, що наказом №10 від 15.03.2016 року позивач був прийнятий на посаду заступника начальника підприємства і наказом №29 від 30.06.2016 року т.в.о. начальника ДП МО України «Мукачівська госпрозрахункова дільниця» - ОСОБА_7 звільнений з роботи з посади заступника начальника за прогул без поважних причин по п.4 ст.40 КЗпП України.

Відповідно до п.4 ст.40 КЗпП Українитрудовий договір укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин).

Прогулом без поважних причин вважається полишення роботи без відповідного попередження роботодавця в установленому порядку про розірвання трудового договору або залишення роботи до закінчення строку попередження без згоди на це роботодавця, якщо такий договір укладено на невизначений строк, залишення без поважних причин особою, з якою укладений строковий трудовий договір, роботи до закінчення строку трудового договору, самовільне залишення молодим спеціалістом (молодим працівником) роботи, на яку його направили після закінчення відповідного навчального закладу, до закінчення строку обов'язкового відпрацювання, самовільне використання без погодження з роботодавцем днів відгулів, чергової відпустки тощо. Не може вважатися прогулом відсутність працівника на робочому місці за умови, що він присутній на підприємстві. Якщо працівник не залишив місце розташування підприємства, його не можна звільнити за прогул. До такого працівника можуть застосовуватися інші види дисциплінарного або громадського стягнення чи впливу.

Факт відсутності працівника на роботі може підтверджуватися письмовими свідченнями інших працівників, письмовими поясненнями самого працівника, відповідним актом, складеним у присутності не менше двох інших працівників, його безпосереднім керівником у довільній формі.

Згідно Акту про порушення правил внутрішнього трудового розпорядку на ДП МО України «Мукачівська госпрозрахункова дільниця» складеного комісією підприємства від 30.06.2016 року вбачається, що ОСОБА_6 відсутній на робочому місці (на роботі) - з 01.06.2016 року по 30.06.2016 року без поважних причин.

ОСОБА_6 був відсутній на робочому місці, що ним не заперечувалося у судовому засіданні, оскільки згідно даних ним пояснень з 30 травня 2016 року позивач на роботу не виходив.

Листом №66 від 22.06.2017 року направлений т.в.о. начальника ДП МО України «Мукачівська госпрозрахункова дільниця» - ОСОБА_7 на адресу ОСОБА_6 стверджується, що позивача повідомлено про його звільнення з роботи за прогул, з вимогою терміново з'явитися в ДП МО України «Мукачівська госпрозрахункова дільниця» для отримання трудової книжки із зазначенням адреси.

Судом першої інстанції встановлено, що розрахунок ОСОБА_6 при звільненні не було проведено.

У матеріалах справи наявна копія заяви ОСОБА_6 від 30.05.2016 року на ім'я т.в.о. начальника ДП МО України «Мукачівська госпрозрахункова дільниця» - ОСОБА_7 про звільнення його з роботи на підставі ст.38 КЗпП України у зв'язку з грубим порушенням трудового законодавства України, колективного договору.

Частиною третьою статті 38 КЗпП України передбачено, що працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо роботодавець не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.

У такому випадку працівник не зобов'язаний повідомляти адміністрацію про звільнення за два тижні. Він має право звільнитися хоча б і в день подання відповідної заяви - ч.3 ст.38 КЗпП України зобов'язує власника звільнити працівника, що має поважні для цього причини, у строк, який він просить.

Твердження позивача ОСОБА_6 про грубе порушення роботодавцем - ДП МО України «Мукачівська госпрозрахункова дільниця» законодавства про працю не знайшло свого підтвердження матеріалами справи.

Судом першої інстанції не встановлено, а позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу, на підтвердження обставин щодо надання чи відправлення заяви про звільнення з підстав ст.38 КЗпП України, поштою чи у інший спосіб адресату.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 01 серпня 2017 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до Державного підприємства Міністерства оборони України «Мукачівська госпрозрахункова дільниця», концерн «Військессетменеджмент» Міністерства оборони України, Міністерства оборони України, треті осо би без самостійних вимог на предмет спору: Прокуратура Закарпатської області, Управління держпраці в Закарпатській області, Мукачівського ОДПІ ГУДФС у Закарпатській області про стягнення нарахованої та невиплаченої заробітної плати, стягнення вихідної допомоги у розмірі не менше тримісячного середнього заробітку, стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку.

Разом з тим, також ухвалою суду від 01 серпня 2017 року вищезазначену позовну заяву ОСОБА_1 в частині зміни формулювання звільнення, видачі довідки про середню заробітну плату та стягнення матеріальної та моральної шкоди залишено без руху і відсутні дані щодо вирішення судом цих позовних вимог, оскільки ухвала про визнання неподаною та повернення позовної заяви судом не постановлювалася і відсутня ухвала суду у цій частині про відкриття провадження у справі.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції у частині зобов'язання відповідача надати довідку про середній заробіток слід скасувати і така вимога разом із вимогою про стягнення матеріальної та моральної шкоди повинна бути вирішена судом, а в решті рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.374, 376, 381-384 ЦПК України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду від 31 жовтня 2017 року у частині зобов'язанняДержавного підприємства Міністерства оборони України «Мукачівська госпрозрахункова дільниця» надати ОСОБА_6 довідку про середній заробіток скасувати.

У решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 18 лютого 2019 року.

Головуючий (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя Закарпатського

апеляційного суду Г.Г. Собослой