У Х В А Л А

29 січня 2019 року

м. Київ

справа № 756/9705/16-ц

провадження № 06.71/824/14/2019

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Кравець В.А., розглянувши заяву ОСОБА_2 про відвід суддів Саліхова В.В., Вербової І.М., Шахової О.В. при розгляді апеляційної скарги представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 16 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, -

В С Т А Н О В И В:

До Апеляційного суду міста Києва надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП з апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 16 квітня 2018 року.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 19 вересня 2018 року вказану апеляційну скаргу залишено без руху.

Указом Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» постановлено ліквідувати Апеляційний суд міста Києва.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (пункт шостий статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Указом Президента України від 28 вересня 2018 року № 297/2018 суддів Апеляційного суду міста Києва переведено на посади суддів до Київського апеляційного суду.

Згідно повідомлення, опублікованого в газеті «Голос України», з 3 жовтня 2018 року свою процесуальну діяльність розпочав Київський апеляційний суд.

Нерозглянуті апеляційні скарги, заяви, клопотання, подані до Апеляційного суду міста Києва та Апеляційного суду Київської області, передано до новоутвореного Київського апеляційного суду.

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного суду від 03 жовтня 2018 року справу призначено судді-доповідачу Саліхову В.В., судді, які входять до складу колегії: Саліхов В.В. (головуючий суддя), судді: Вербова І.М., Шахова О.В.

У зв'язку із зазначеним, дана цивільна справа ухвалою від 08 жовтня 2018 року прийнята до провадження Київського апеляційного суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 05 листопада 2018 року відкрито провадження у справі та ухвалою від 08 листопада 2018 року призначено справу до розгляду.

Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного суду від 25 січня 2019 року суддю Шахову О.В. замінено суддею Андрієнко А.М. з підстав перебування судді Шахової О.В. на лікарняному.

29 січня 2019 року у судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 заявив відвід суддям Саліхову В.В., Вербовій І.М. та Шаховій О.В.

Проте, оскільки суддю Шахову О.В. замінено на Андрієнко А.М., питання відводу щодо судді Шахової О.В. не вирішувалося.

Заява обґрунтована тим, що без жодних на те правових підстав та у спосіб, що не передбачений законом, суддями розпочато перегляд остаточного рішення у судовій справі № 756/9705/16-ц.

Уважає, що за відсутності у справі жодних документів про майновий стан відповідача, про розмір заробітної плати та отриманих нею доходів, про сімейний стан ОСОБА_3, про розмір заробітної плати та доходів її чоловіка, беззаперечно діючи на користь ОСОБА_3, Саліхов В.В. своїм рішенням безпідставно звільнив відповідача від сплати судового збору в сумі більш ніж 3 600 грн.

Окрім того, вказує на те, що за наявності документального підтвердження своєчасного направлення оскаржуваного судового рішення відповідачу, Саліхов В.В. не мав законного права на поновлення ОСОБА_3 строку на апеляційне оскарження без жодного обґрунтування з боку відповідача.

Отже, уважає, що відкриття апеляційного провадження у справі є завідомо неправосудним та умисним перевищенням владних повноважень суддею Саліховим В.В., а його дії вчинені у поза процесуальний спосіб та на користь відповідача. Дії судді Вербової І.М. при здійсненні перевірки виконання стороною відповідача вимог статей 353-361 ЦПК України уважає незаконними та упередженими, оскільки справа була призначена до розгляду за відсутності правових підстав.

З огляду на наведене, зазначає, що такі дії суддів дали йому підстави сумніватися в їх об'єктивності та неупередженості по даній справі.

Частиною другою та третьою статті 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду у складі суддів Саліхова В.В., Вербової І.М., Андрієнко А.М. від 29 січня 2019 року заяву про відвід суддів Саліхова В.В., Вербової І.М. визнано необґрунтованою та передано справу до канцелярії Київського апеляційного суду для автоматизованого розподілу в порядку, встановленому ЦПК України.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об'єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими (Білуха проти України, N 33949/02, § 49 - 52, від 9 листопада 2006 року).

Обґрунтовуючи заяву про відвід, заявник посилався на те, що судом без законних на те підстав звільнено відповідача від сплати судового збору за подання апеляційної скарги та поновлено їй строк на апеляційне оскарження, внаслідок чого, постановлено незаконні ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі та про призначення справи до розгляду, що свідчить про його фактичну незгоду з процесуальними рішеннями суддів Саліхова В.В. та Вербової І.М. та не може бути підставою для відводу, виходячи з положень статті 36 ЦПК України.

Таким чином, за результатами розгляду заяви про відвід не встановлено будь-яких об'єктивно обґрунтованих обставин, передбачених чинним законодавством, які б свідчили про заінтересованість суддів Саліхова В.В. та Вербової І.М. у результаті розгляду справи та викликали сумніви в їх неупередженості або об'єктивності, а тому у задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

Керуючись статтями 36, 40, 260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід суддів Саліхова В.В. та Вербової І.М. - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В.А. Кравець