Ухвала

12 липня 2019 року

м. Київ

справа № 405/7556/18

провадження № 61-12642ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Грушицького А. І., розглянувши касаційну скаргу акціонерного товариства «Ідея Банк» на рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 18 лютого 2019 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 22 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Ідея Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, Подільський відділ державної виконавчої служби міста Кропивницького Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

02 липня 2018 року ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до акціонерного товариства «Ідея Банк» (далі - АТ «Ідея Банк»), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович (далі: приватний нотаріус Гуревічов О. М.), Подільський відділ державної виконавчої служби міста Кропивницького Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (далі - Подільський ВДВС м. Кропивницького) про визнання виконавчого напису, вчиненого 21 вересня 2018 року приватним нотаріусом Гуревічовим О. М., зареєстрованого у реєстрі за № 1887, таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги мотивував тим, що з постанови про відкриття виконавчого провадження від 23 жовтня 2018 року № 57488535 дізнався, що 21 вересня 2018 року приватний нотаріус Гуревічов О. М. вчинив виконавчий напис № 1887 про стягнення з нього на користь ПАТ «Ідея Банк» невиплачених в строк грошових коштів на підставі кредитного договору № Z03.203.76754 від 17 липня 2017 року за період з 17 січня 2018 року по 01 серпня 2018 року включно у розмірі 82 609,39 грн основного боргу; 14 475,44 грн простроченого боргу; 7 045,76 грн прострочених процентів; 2 509,00 грн нарахованої плати за обслуговування кредиту; 23 672,00 грн простроченої плати за обслуговування кредиту; 38 336,96 грн пені; 1 700,00 грн плати за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 170 548,04 грн.

Вважає, що при вчиненні виконавчого напису приватний нотаріус порушив норми статті 88 Закону України «Про нотаріат», надані нотаріусу документи для вчинення виконавчого напису не підтверджують безспірність його заборгованості перед банком. Документи, які безспірно встановлюють заборгованість за кредитним договором № Z03.203.76754 від 17 липня 2017 року відсутні. У виконавчому написі значиться розрахунковий період, який не встановлений кредитним договором, а також стягнуті платежі, які не погоджувалися сторонами.

Також зазначав, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус керувався пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМ України № 1172 від 29 червня 1999 року, зі змінами, внесеними постановою КМ України № 662 від 26 листопада 2014 року, тоді як постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі № 826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною постанову КМ України № 662 в частині змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року вказана постанова залишена без змін.

Факт безспірності його заборгованості перед АТ «Ідея Банк» не був підтверджений, тому вчинення зазначеного виконавчого напису є неправомірним.

Рішенням Ленінського районного суду міста Кіровограда від 18 лютого 2019 року, яке залишено без змін постановою Кропивницького апеляційного суду від 22 травня 2019 року, позов задоволено.Визнано виконавчий напис № 1887, вчинений 21 вересня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем таким, що не підлягає виконанню. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

05 липня 2019 року ОСОБА_2 , який діє від імені АТ «Ідея Банк» засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Судуіз касаційною скаргою на рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 18 лютого 2019 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 22 травня 2019 року в указаній вище справі.

У касаційній скарзі АТ «Ідея Банк» просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, відмовити в задоволенні позовуОСОБА_1 в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Сума стягнення за виконавчим написом, який оспорюється, становить 170 548,04грн, що станом на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921 * 100 = 192 100).

Верховним Судом також ураховано, що позов пред`явлено в суд після набрання чинності змінами, внесеними до ЦПК України Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, яким запроваджено інститут малозначної справи.

З огляду на положення статті 19 у системному зв`язку з нормами статей 274, 389 та 394 ЦПК України, суд вправі віднести справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі - Суд) згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Суд вказує, що важко погодитись з тим, що Верховний Суд, у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволяло йому відфільтровувати справи, що надходять на розгляд до нього, зобов`язаний враховувати помилки, яких припустилися суди нижчої інстанції при визначенні того, чи надавати доступ до нього. Ухвалення іншого рішення могло б суттєво завадити роботі Верховного Суду і унеможливило б виконання Верховним Судом своєї особливої ролі. У практиці Суду вже підтверджувалося, що повноваження Верховного Суду визначати свою юрисдикцію не можуть обмежуватися у такий спосіб (п. 122 рішення у справі «Zubac v. Croatia» (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року).

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків не встановлено, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства «Ідея Банк» на рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 18 лютого 2019 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 22 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Ідея Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, Подільський відділ державної виконавчої служби міста Кропивницького Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя А. І. Грушицький