АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1104/19Головуючий у 1-й інстанції Кирилюк Н.А. Доповідач в апеляційній інстанції Фетісова Т.Л.
Категорія: 304090000
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2019 року м. Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідач Фетісова Т.Л.

судді Сіренко Ю.В., Гончар Н.І.

Торопенко Н.М.

учасники справи:

позивач (скаржник) - АТ КБ «Приватбанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу позивача на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 21.05.2019 (ухвалене о 14 год. 51 хв. у залі судових засідань Смілянського міськрайонного суду, повний текст складено 28.05.2019, суддя в суді першої інстанції Кирилюк Н.А.) у цивільній справі за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, :

в с т а н о в и в :

АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду 03.09.2018 з даним позовом, яким просило стягнути з відповідача на свою користь 30107,08 грн. кредитної заборгованості, мотивуючи про те, що ОСОБА_1 , як позичальник, не виконав належним чином свої зобов`язання по кредитному договору внаслідок чого у нього перед банком утворилася заборгованість, про стягнення якої разом з нарахованими згідно умов договору платежами (відсотки за користування кредитними коштами, пеня, штрафи) банк порушує питання в даній справі.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 21.05.2019 позов у справі залишено без задоволення з посиланням на те, що банком не доведено, яку саме кредитну послугу одержав позичальник та за допомогою якої саме картки отримував кредитні кошти.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивачем подано 10.06.2019 через відділення поштового зв`язку апеляційну скаргу, в якій він, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та новим рішенням задовольнити позовні вимоги у справі. В обґрунтування вказано на те, що позовні вимоги банку належним чином обґрунтовані доказами та не спростовані відповідачем.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При розгляді справи встановлено, що ОСОБА_1 підписав анкету-заяву від 19.04.2008 про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.7).

Вказана анкета-заява не містить ніяких відміток про намір одержати конкретні послуги в Приватбанку попри те, що має відповідні поля для заповнення.

В ході розгляду справи судом апеляційної інстанції представник відповідача - адвокат Райнов Г.С. пояснив суду, що відповідач дійсно звертався до банку з наміром укласти кредитний договір та отримати кредит, однак зазначивши в заяві - анкеті про те, що він є інвалідом та отримує мінімальну пенсію, банк йому не видав йому жодних кредитних карток, відповідно, не видавав кредитні кошти , вважаючи його неплатоспроможним.

Крім того, відповідно до п.2.1.1.2.1 Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку для надання послуг банк відкриває клієнту картку, її вид визначений у пам`ятці клієнта/довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якого клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання карти, зазначена в заяві.

У вищезазначеній анкеті-заяві відсутні дані про те, яка банківська картка видана ОСОБА_1 , строк її дії, дата вручення, який рахунок відкрито на ім`я позичальника, кредитний ліміт.

Також на підтвердження позовних вимог банком надано довідку, згідно з якою між банком і ОСОБА_1 було укладено договір без номеру, за яким відповідачу було надано 14.01.2014 кредитну картку № НОМЕР_1 строком дії до 07/17, 31.07.2015 - кредитну картку № НОМЕР_2 зі строком дії до 07/19, 18.02.2016 кредитну картку № НОМЕР_2 зі строком дії до 07/19.

Банк не зазначає причину та підстави того, що кредитні картки відповідача перевипускалися попри те, що строк їх дії не закінчувався, а також не вказано з яких підстав відповідачу були надані в різні дні ідентичні картки за номерами, однак з різними строками дії.

Крім того, надана позивачем виписка з особового рахунку відповідача містить відомості щодо чотирьох різних банківських карток. Згідно з цією випискою операції за карткою № НОМЕР_1 здійснювались з 14.01.2014 по 01.03.2019, в той час, як дія картки закінчилась 07/17. Одночасно з цією карткою здійснювались операції за карткою № НОМЕР_2 в період часу з 28.02.2016 по 05.01.2019. Тобто, в один період часу здійснювались операції за двома банківськими картками, що перешкоджає визначенню того, яка саме кредитна картка слугувала інструментом для одержання позичальником у справі кредитних коштів.

Попри витребування, згідно ухвали суду від 19.03.2019, фотографії відповідача з отриманою банківською карткою відповідні докази суду надані не були.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях - ч.6 ст.81 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

За частиною першою статті 626 ЦК Українидоговором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).

Відповідно до пункту 2.1.1.2.1 Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку для надання послуг банк відкриває клієнту картку, її вид визначений у пам`ятці клієнта/довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якого клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання карти, зазначена в заяві.

Під час розгляду справи позивач не надав суду підписаних відповідачем Умов та Правил надання банківських послуг, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою Кредитка «Універсальна, 30 днів пільгового періоду». Не надано будь-яких відомостей про номер карткового рахунку, дати вручення картки відповідачеві, повідомлення йому пін-коду, строку дії картки саме за цим позовом та наданим розрахунком заборгованості.

Як вбачається з копії анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, остання не містить будь-яких даних про суму кредиту, чи кредитного ліміту, даних про видачу кредитної картки, її виду та строку дії. Вказана анкета-заява взагалі не містить ніяких даних щодо обрання відповідачем банківських послуг, крім особистих даних та підпису відповідача.

Відповідно до вимог чинного законодавства договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому (частина перша статті 634 ЦК України).

Особливістю договору приєднання є те, що позичальник приймає і погоджується із запропонованими кредитором умовами без права вносити свої пропозиції щодо цих умов. Виходячи з позовних вимог, саме про такий договір зазначив банк.

Підписом у анкеті-заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, що є договором приєднання, відповідач погодилася з умовами та правилами, однак з цієї анкети-заяви не вбачається суми наданого кредитного ліміту, тому застосування умов та правил надання банківських послуг в будь-якій редакції не є можливим.

Враховуючи вищевикладені фактичні обставини справи та норми права, апеляційний суд приходить до висновку про те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт того, що відповідач ОСОБА_1 висловив намір одержати відповідний кредит в Приватбанку (відповідні поля в заяві на одержання кредиту не заповнені), не вказано яку саме картку одержав позичальник (що могло б підтверджуватись його фотокарткою з банківської карткою), та за допомогою якої саме картки позичальник одержував кредитні кошти.

Довідка банку про одержані позичальником картки містить істотні суперечності стосовно їх номерів та строків дії, а виписка з особового рахунку відповідача - не дає змогу однозначно встановити за допомогою якої саме картки відповідач одержував кредитні кошти.

Апеляційні доводи в цій справі вказаних висновків взагалі не спростовують, так як містять виключно твердження про те, що позовні вимоги у справі є обґрунтованими, попри обґрунтоване відхилення доказів позивача у справі судом першої інстанції.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 21.05.2019 у даній справі належить залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

На підставі положень ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді слід залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 21.05.2019 у цивільній справі за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді слід залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 11.07. 2019.

Суддя-доповідач

Судді