Справа № 343/836/19
Провадження № 22-ц/4808/761/19
Головуючий у 1 інстанції Лицур І. М.
Суддя-доповідач Ясеновенко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Ясеновенко Л.В.,

суддів: Мелінишин Г.П., Пнівчук О.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Долинського районного суду, постановлену у складі судді Лицура І.М. 25 квітня 2019 року в м. Долина, у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участю Служби у справах дітей Долинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області, про усунення перешкод у спілкуванні з онукою,

в с т а н о в и в :

24 квітня 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись з позовом до ОСОБА_3 , за участю Служби у справах дітей Долинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області, в якому просили зобов`язати відповідачку усунути їм перешкоди у спілкуванні з онукою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визначити систематичні побачення і можливість вільного спілкування за відсутності відповідачки, а саме: щотижня з 16:00 год. п`ятниці до 16:00 год. неділі, тиждень зимових канікул та два місяці під час літніх канікул (липень, серпень), різдвяні та великодні свята, а також не перешкоджати цікавитись рівнем навчальних досягнень дитини і спостерігати за її станом здоров`я.

Долинський районний суд ухвалою від 25 квітня 2019 року передав справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участю Служби у справах дітей Долинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області, про усунення перешкод у спілкуванні з онукою на розгляд Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, як таку, що належить до його територіальної юрисдикції (підсудності).

Ухвала суду мотивована тим, що у позовній заяві позивачі зазначили відоме їм місце реєстрації відповідачки ОСОБА_3 - АДРЕСА_1 , а тому, з урахуванням положень ч. 1 ст. 27, п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, справу необхідно передати за місцем проживання відповідачки на розгляд Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 посилаються на незаконність ухвали суду.

Зокрема зазначають, що з метою дотримання вимог п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України ними вказано останнє відоме їм місце реєстрації відповідачки за адресою: АДРЕСА_1 , що не є підставою для передачі справи на розгляд Івано-Франківського міського суду, оскільки квартира за вказаною адресою продана близько трьох років тому. Раніше ОСОБА_3 проживала в с. Олеша Тлумацького району, де на даний час знаходиться майно її матері, а також в АДРЕСА_2 .

Вказують, що при постановленні оскаржуваної ухвали суд допустив порушення вимог ч.ч. 6-10 ст. 187 ЦПК України, оскільки у встановленому порядку не звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Крім того апелянти зауважують, що вони є пенсіонерами, мають домогосподарство, останнім часом погіршився стан здоров`я, а тому їздити в іншу місцевість для участі в судових засіданнях для них є обтяжливим.

Просять ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до Долинського районного суду Івано-Франківської області.

Учасники справи правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8).

Право на ефективний судовий захист закріплено також у статті 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та в статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, наданих сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» у рішенні від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до частини 1 статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись з позовом до ОСОБА_3 , за участю Служби у справах дітей Долинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області, про усунення перешкод у спілкуванні з онукою до Долинського районного суду Івано-Франківської області.

Як вбачається з позовної заяви позивачі вказали відоме їм місце реєстрації відповідачки ОСОБА_3 - АДРЕСА_1 (а.с. 1).

Будь-яких інших даних щодо місця проживання (перебування) ОСОБА_3 матеріали справи не містять.

Частинами 6-9 статті 187 ЦПК України встановлено, що у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом п`яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду.

Суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

У матеріалах справи відсутні відомості, які б свідчили про звернення суду першої інстанції до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_3 або витяг із зазначенням даних з Єдиного державного демографічного реєстру станом на день подачі позову до суду.

Нормами цивільно-процесуального закону визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доводів сторін у справі та доказів, з яких суд виходив при вирішенні спору.

Суд першої інстанції вимог, передбачених положеннями частин 6-8 статті 187 ЦПК України, не дотримався, не здійснив визначені процесуальним законом вимоги для встановлення зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання (перебування) відповідачки та дійшов передчасного висновку щодо передачі справи за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участю Служби у справах дітей Долинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області, про усунення перешкод у спілкуванні з онукою на розгляд Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи вищенаведене, апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу суду скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Долинського районного суду від 25 квітня 2019 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач Л.В. Ясеновенко

Судді: Г.П. Мелінишин

О.В. Пнівчук

Повний текст постанови складено 24 травня 2019 року