Справа № 355/516/19
Провадження № 2/355/271/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2019 року Баришівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Коваленка К.В.

за участі секретаря судового засідання Старенької С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

1. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача

1.1. 29 березня 2019 року ОСОБА_1 ( далі позивач) звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 ( далі відповідач) про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і на період досягнення дитиною повноліття на її, ОСОБА_1 користь.

1.2. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з нею проживає та знаходиться на її утриманні неповнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідачка своїх зобов`язань щодо належного утримання дитини не виконує, матеріальної допомоги не надає, що ставить його в надзвичайно скрутне матеріальне становище.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

2.1. Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце судового засідання належним чином повідомлена.

Позивачка подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується копією врученого йому повідомлення про розгляд справи.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи, що від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, а також відповідач, який належним чином повідомлений не з`явився в судове засідання та причини неявки суду не повідомив, суд вважає за можливе розглянути справу по суті на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановити рішення).

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

3.1. Ухвалою судді від 17 квітня 2019 року було відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження справи за правилами ЦПК в редакції 15 грудня 2017 року та призначено до розгляду по суті з викликом сторін у відкритому судовому засiданнi.

ІV. Фактичні обставини, встановлені cудом та зміст спірних правовідносин.

4.1.Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували у шлюбі, зареєстрованому 25 квітня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Березанського міського управління юстиції у Київській області , актовий запис №41.

Від спільного життя мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходиться на утриманні матері.

Позивач та відповідач на даний час не проживають разом, оскільки із-за агресивної поведінки чоловіка дружина із сином змушені були покинути будинок, тому на разі спільного господарства не ведуть, мають різні бюджети та фактично припинили шлюбні відносини.

V. Мотивація позиції суду.

У відповідності до статті 3 «Конвенції про права дитини» від 20 листопада 1989 року (далі Конвенція), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу України (далі СК) батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи із змісту статті 181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів.

В свою чергу, відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б були підставою для зменшення розміру аліментів або звільнення від їх сплати.

Визначаючи розмір аліментів, відповідно до статті 182 СК Суд враховує:

- стан здоров`я та матеріальне становище дітей;

- стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

- відсутність у платника непрацездатних батьків та наявність іншої дитини від першого шлюбу;

- відсутність в матеріалах справи доказів про наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

- відсутність в матеріалах справи доказів про витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

- також враховуються інші обставини, що мають істотне значення.

1.3. Сукупність приведених доказів, їх оцінка переконують суд про наявність підстав для стягнення з відповідача коштів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і на період досягнення дитиною повноліття на користь ОСОБА_1 .

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

З 1 січня 2019 встановлений прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розмірі 1921 грн., згідно з абзацом 4 статті 7 Закону України « Про Державний бюджет України на 2019 рік».

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону, за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою, справляється судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в перерахунку становить 768,40 грн.

Враховуючи ту обставину, що позивачка звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 768 грн.40 коп. за розгляд справи в суді.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 18,141, 258-259, 263 - 265 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 180-183 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і на період досягнення дитиною повноліття.

1. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір в розмірі 768 ( сімсот шістдесят вісім грн) 40 коп. за розгляд справи в суді.

Реквізити для сплати судового збору: розрахунковий рахунок 0016, Отримувач коштів ГУК у м. Києві / м. Київ/ 22030106, Код отримувача ( код за ЄДРПОУ ) 37862784, Банк отримувача : Казначейство України ( ЕАП), Код банку отримувача : 899998, Код класифікації доходів бюджету : 22030101

2. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Баришівський районний суд Київської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Баришівського

районного суду К. В. Коваленко