Ухвала

10 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 357/3568/18

провадження № 61-13859 ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Воробйової І. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 лютого

2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 червня

2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Друга Білоцерківська міська державна нотаріальна контора Київської області, про визнання недійсним свідоцтва про право власності за законом,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 лютого 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 червня 2019 року.

Ухвалою Верховного Суду від 02 серпня 2019 року відмовлено

у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, залишено касаційну скаргу без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме: заявнику необхідно надати документ,

що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У серпні 2019 року до Верховного Суду надійшли матеріали на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 02 серпня 2019 року. Заявником надано довідку про доходи за попередній рік, з якої вбачається, що загальний розмір пенсії за 2018 рік склав 21 265,74 грн, а тому судовий збір, який необхідно сплатити за подання касаційної скарги перевищує 5 % доходу заявника за рік.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожен має право будь-якими

не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи

від порушень і протиправних посягань.

Згідно зі статтею 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які

не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia») від 20 лютого 2014 року).

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк,

але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній рік; або 2) позивачами є:

а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Слід зазначити, що у низці рішень Європейського суду з прав людини закріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, лише якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.

Ураховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що заявлене клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору підлягає задоволенню.

Касаційна скарга подана в строк, передбачений статтею 390 ЦПК України,

та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Керуючись статтями 389, 394, 395, 402 ЦПК України, статтею 8 Закону України «Про судовий збір»,

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору

за подання касаційної скарги на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 лютого 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 червня 2019 року.

Відкрити касаційне провадження у цій справі.

Витребувати з Білоцерківського міськрайонного суду Київської області цивільну справу № 357/3568/18 за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_1 , третя особа - Друга Білоцерківська міська державна нотаріальна контора Київської області, про визнання недійсним свідоцтва про право власності за законом.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який

за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України,

у строк до 10 жовтня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. А. Воробйова