Провадження № 2/201/1157/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

13 лютого 2019р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

в складі : головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Сидоренко І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В :

06.11.2018р. ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів (а.с. № 2).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 12.11.2018р. було відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. № 12).

В позовній заяві, позивачка з урахуванням уточнень від 13.02.2019р. (а.с. № 2, 25) посилається на те, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська № 201/301/16ц від 10.03.2016р. (під головуванням судді Батманової В.В.) з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3, 05.07.2001р.народження в твердій грошовій сумі 1000грн. щомісячно, до досягнення сином повноліття, починаючи стягнення з 13.01.2016р. На даний час змінилися обставини, які враховувалися судом при визначені розміру аліментів, наразі відчутно збільшилися необхідні витрати на дитину, позивачка не може їх оплачувати, оскільки отримую мінімальну заробітну плату, що ставить її та дитину у дуже скрутне становище. У звязку із внесенням зміни до ст. 182 СК України, позивачка просить збільшити розмір аліментів, визначений рішенням суду №201/301/16ц від 10.03.2016р., стягуючи з відповідача на її користь щомісячно аліменти на утримання сина ОСОБА_3, 05.07.2001р. народження в розмірі 100 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Також позивачка просить стягнути з відповідача понесені судові витрати на оплату правничої допомоги в розмірі 300грн.

В наданій суду 13.02.2019р. заяві представник позивачки - ОСОБА_4 (діє на підставі довіреності від 25.10.2018р. - а.с. №18) уточнені позовні вимоги в редакції від 13.02.2019р. підтримала та просила суд їх задовольнити, справу розглядати за її відсутністю та без фіксування процесу технічними засобами, проти заочного розгляду справи не заперечувала (а.с. № 25).

Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання, які призначалися на 18.12.2018р. та 13.02.2019р., двічі поспіль не зявився, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звернувся, а також не скористався правом надання заперечень проти позову. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином: за адресою вказаною позивачкою у позові та через оголошення на сайті «Судова влада» (а.с. № 22). Проте конверти з судовими повістками на 18.12.2018р. та 13.02.2019р. не були вручені відповідачу під час доставки, згідно відомостям з сайту «Укрпошти» (а.с. № 15, 16) та роздруківки відомостей служби доставки ТОВ «Нова Пошта» (а.с. № 23, 24).

Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська № 201/301/16ц від 10.03.2016р. (під головуванням судді Батманової В.В.) з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3, 05.07.2001р.народження в твердій грошовій сумі 1000грн. щомісячно, до досягнення сином повноліття, починаючи стягнення з 13.01.2016р. (а.с. № 6).

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України (в редакції від 17.05.2017р.) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до п. 17 Постанови «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006р. № 3 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Позивачка в підтвердження отримання нею мінімальної заробітної плати, до матеріалів справи долучила довідку про розмір заробітної плати за період з січня 2018р. по січень 2019р., з якої вбачається, що її середня заробітна плата з січня 2018р. по січень 2019р. складає 4085грн. (без утримань) ( а.с. № 26).

Таким чином, суд вважає за можливе, змінити розмір аліментів, який щомісяця стягується з відповідача на користь позивачки на утримання сина ОСОБА_3, 05.07.2001р.народження, з твердої грошової суми 1000грн. на 100 % прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, починаючи стягнення аліментів в новому розмірі з дня набрання цим рішенням суду законної сили.

Такий розмір аліментів повністю узгоджується з нормами, встановленими ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України (в редакції від 17.05.2017р.).

При цьому враховано, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019р.» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років складає: з 1 січня 2019р. 2027 грн., з 1 липня 2118 грн., з 1 грудня 2218грн.

Отже, розмір аліментів на дитину цим рішенням суду збільшується фактично вдвоє, тобто не є завищеним для відповідача та повністю враховує матеріальне становище позивачки, яка отримує мінімальну заробітну плату.

Враховуючи, що позовні вимоги про зміну розміру аліментів задоволено, суд вважає за можливе у звязку із зміною розміру аліментів видати новий виконавчий лист та відкликати без подальшого виконання виконавчий лист по цивільній справі № 201/301/16-ц.

Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Розглядаючи вимоги позивачки про стягнення з відповідача судових витрат на правничу допомогу у розмірі 300грн., суд приходить до наступного.

Згідно з ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З огляду на те, що позивачкою було надано довідку видану адвокатом ОСОБА_5 (діє на підставі №295 від 28.10.2002р. - а.с. № 27) про сплату гонорару у розмірі 300 грн. за складання позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів (а.с. №7), суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивачки та відповідно до положень чт. 137 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати понесені на оплату правничої допомоги у розмірі 300грн.

З огляду на те, що позивачка при пред'явленні позову була звільнена від сплати судового збору, то на підставі ст. 2 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 704грн. 80коп., що є мінімальною ставкою судового збору на 2018р. за майновими вимогами (позов подано 06.11.2018р.).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180, 182, 191, 192 СК України (в редакції від 17.05.2017р.), Постановою Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006р. № 3, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 137, 141, ч.4 ст.223, ч.2 ст.247, ст.ст. 259, 263-265, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на утримання його сина ОСОБА_3, 05.07.2001р. народження на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська № 201/301/16-ц від 10.03.2016р., з твердої грошової суми 1000 грн. щомісячно на 100 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення цієї суми щомісячно з дня набрання рішенням суду законної сили.

Видати виконавчий лист, на підставі даного рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП- НОМЕР_1), 22.11.1972р. народження, аліменти на утримання сина ОСОБА_3, 05.07.2001р. народження, в розмірі 100 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення ним повноліття, а саме 05.07.2019р., стягуючи аліменти на користь матері дитини ОСОБА_1, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили.

Відкликати виконавчий лист по цивільній справі № 201/301/16-ц про стягнення аліментів з ОСОБА_2, 22.11.1972р. народження, на утримання сина ОСОБА_3, 05.07.2001р. народження до досягнення ним повноліття в твердій грошовій сумі 1000грн. щомісячно, починаючи стягнення з 13.01.2016р., на користь матері дитини ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати понесені по оплаті правничої допомоги в розмірі 300грн.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704грн. 80коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 289 ЦПК України, а саме заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Н.В.Ткаченко