Справа № 372/2380/18
Провадження № 2-222/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2019 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Тиханський О.Б.,

за участю секретаря: Авсюкевич Н.В.,

позивача: ОСОБА_1,

відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у приміщенні Обухівського районного суду Київської області у судовому засіданні в спрощеному провадженні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із позовом, в якому зазначає, що вона є власником квартири АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Станом на 14.08.2018 року в квартирі зареєстровано дві особи: ОСОБА_2 та ОСОБА_3, але фактично проживає та ним користуються позивач ОСОБА_1, тобто відповідачі взагалі не проживають в квартирі з 2004 року, участі у витратах по утриманню будинку не приймають, тому постало питання про зняття відповідачів з реєстрації визнавши такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, хоч про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, заперечень щодо позову, заяв та клопотань до суду не направила.

Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Позивач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 11.04.2013 року, виданого державним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_4, спадкова справа №300/2012, зареєстровано в реєстрі №1-339 та витягом про державну реєстрацію прав № 2295674 від 11.04.2013 року.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані у спірній квартирі, що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Обухівської міської ради № 4368 від 14.08.2018 року.

Відповідачі не проживають у спірному житловому приміщенні більше одного року, що підтверджується актом про їх не проживання від 09 квітня 2012 року та визнається відповідачем ОСОБА_2

Статтею 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно зі ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться у судовому порядку.

Суд вважає можливим захистити право позивача шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а обраний позивачем спосіб захисту його інтересів ґрунтується на законі.

Згідно ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки під час судового розгляду факт не проживання відповідачів у спірній квартирі доведений належними і допустимими доказами, відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав, а відповідач ОСОБА_3 всупереч вимогам ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України не подала заперечень на позов.

Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на законі та зібраних у справі доказах, тому позов слід задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76, 81, 89, 109, 259, 263-265, 268, 273, 282, 365 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 321, 383, 391, 405 Цивільного кодексу України, ст.ст. 71, 72, 109, 116, 157 Житлового кодексу України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації АДРЕСА_3) та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце реєстрації АДРЕСА_3) такими, що втратили право користування квартирою №154 по вул. Миру 11 в місті Обухів Київської області, що належить на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського Апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Київського Апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 19 лютого 2019 року.

Суддя: О.Б. Тиханський