Провадження № 4-с/344/32/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Антоняка Т.М.,

секретаря Максимів Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа: старший державний виконавець Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_2, на дії державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась в суд із скаргою, згідно якої просить:

поновити строк для подання скарги на постанову державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.03.2009 року;

визнати незаконними дії державного виконавця та скасувати постанову старшого державного виконавця ВДВС ОСОБА_2 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.03.2009 року.

Доводами скарги зазначається, що державний виконавець 20.03.2009 року, в межах виконавчого провадження № 11940075 про примусове виконання судового наказу № 2н-2314, виданого 28.05.2008 року про стягнення з неї на користь ДМП «Івано-Франківськтеплакомуненерго» 2753 грн. 10 коп. заборгованості за послуги теплопостачання та гарячого водопостачання, безпідставно виніс постанову про арешт майна боржника та заборони його відчуження, а саме: на однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та на двохкімнатну квартиру АДРЕСА_2. Постанова державного виконавця про накладення арешту на нерухоме майно доведена до її відома 02.08.2018 року, шляхом надання їй інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек. Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів на нерухомого майна щодо субєкта. Державним виконавцем не надіслано їй постанову про відкриття виконавчого провадження, чим позбавлено її права добровільно виконати рішення суду. Фактична сума, яка підлягає стягненню, в розмірі 2753,10 грн. є незначною, а тому накладення арешту на дві квартири є неспівмірним з розміром боргу.

В судове засідання скаржник та зацікавлені особи не прибули, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином.

Враховуючи положення ст. 450 ЦПК України щодо строку розгляду скарги суд вважає, що скаргу слід розглянути за відсутності сторін, надіславши їм копію ухвали для забезпечення можливості оскарження з моменту отримання, що не позбавить їх права на справедливий розгляд справи.

Згідно з ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Судом встановлено, що відповідно до постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_2 від 20.03.2009 року відкрито виконавче провадження № 11940075 (а.с. 7).

Як вбачається з копії інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек. Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів на нерухомого майна щодо субєкта від 02.08.2018 року, постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_2 від 20.03.2009 року у виконавчому провадженні № 11940075, накладено арешт на належне ОСОБА_1 на праві власності нерухоме майно - однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та на двохкімнатну квартиру АДРЕСА_2 (а.с. 8-9).

Частиною 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4частини девятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Відповідно до частини 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на обєкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Встановлені судом обставини вказують на те, що державним виконавцем неналежно повідомлено боржника про відкриття виконавчого провадження, з огляду на що ОСОБА_1 була позбавлена можливості добровільно сплатити борг, який стягнуто з неї судовим наказом. Доказів на спростування доводів, зазначених у скарзі, державним виконавцем суду не представлено.

Також, суд вважає підставними доводи скаржника про те, що сума заборгованості 2753,10 грн. є незначною, а тому накладення арешту на дві квартири є неспівмірним із зазначеним розміром боргу.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З огляду на викладене, твердження скаржника щодо неправомірності дій та бездіяльності державного виконавця є обґрунтованими, що свідчить про наявність підстав для задоволення скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 28, 50 Закону України «Про виконавче провадження, ст. ст. 447-451 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк для подання скарги на постанову державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.03.2009 року.

Визнати незаконними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_2 та скасувати постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_2 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.03.2009 року.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Антоняк Т.М.