справа № 208/1568/19
№ провадження 2/208/2180/19
12 грудня 2019 р. м. Кам`янське
Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:
Головуючого, судді - Івченко Т.П.
За участю: секретаря судового засідання - Корнієнко К.Є.,
розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Кам`янське Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Комунальний заклад «ДНІПРОВСЬКИЙ ДИТЯЧИЙ БУДИНОК-ІНТЕРНАТ» Дніпропетровської обласної ради, Управління - служба у справах дітей Центральної районної у місті Дніпро ради «стягнення аліментів на утримання дитини»,-
1.Позиція сторони позивача.
16 жовтня 2019 року до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області звернувся позивач ОСОБА_3 , в особі законного представника ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про стягнення аліментів», відповідно до позовних вимог позивач прохає:
- стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку(доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подачі позову і до повноліття дитини та перераховувати на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України;
- аліменти (з урахуванням заборгованості), присуджені рішенням Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 жовтня 2015 року у справі №208/6022/15ц з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 також перераховувати на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України;
- перераховувати призначену державну соціальну допомогу ОСОБА_3 , як дитині з інвалідністю в розмірі 50 відсотків на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України;
- встановити право розпорядження аліментами (з батька і матері), коштами державної соціальної допомоги, як дитині з інвалідністю, що будуть перераховуватись на особистий рахунок дитини у відділенні Державного Ощадного банку України за спільної згоди обох з батьків виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.
Свої позовні вимоги, позивач обґрунтовує тим, з відповідачем по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано відповідно до рішення від 26 жовтня 2015 року, від шлюбу у них народилась дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, серія НОМЕР_1 , актовий запис 492. Рішенням Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 жовтня 2015 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти в розмірі ј частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а утримання дитини ОСОБА_3 до повноліття. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є дитиною з фізичними вадами і відноситься до категорії «дитина інвалід групи А», з діагнозом дитячий церебральний параліч. З 28 лютого 2017 року, дитина влаштована до Комунального закладу «ДНІПРОВСЬКИЙ ДИТЯЧИЙ БУДИНОК-ІНТЕРНАТ» Дніпропетровської обласної ради і перебуває там на повному утримані.
2. Позиція відповідача та третіх осіб.
Відповідач, не скористався своїм правом та не подав в строк, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження, відзив на позов, який має відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, та докази в підтвердження обставин, на яких ґрунтується заперечення, а також не подав зустрічний позов.
-Комунальний заклад «ДНІПРОВСЬКИЙ ДИТЯЧИЙ БУДИНОК-ІНТЕРНАТ» Дніпропетровської обласної ради, не скористався своїм правом та не подав в строк, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження, відзив на позов, який має відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України.
-Управління - служба у справах дітей Центральної районної у місті Дніпро ради, не скористався своїм правом та не подало в строк, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження, відзив на позов, який має відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України.
3. Процесуальні питання пов`язанні з розглядом справи.
12.03.2019 року позивач звернувся до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовом.
12.03.2019 року ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області позовну заяву залишено без руху.
15.10.2019 року ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області відкрито справу в порядку спрощеного позовного провадження.
Позивач ОСОБА_1 користуючись своїм правом подав заяву про проведення судового розгляду за своєю відсутності, не заперечуючи проти ухвалення заочного судового рішення.
Відповідач, ОСОБА_2 будучи належним чином сповіщеною про дату, час та місце судового розгляду, до судового засідання не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовні вимоги не подав, судові повістки - виклики направлені відповідачеві на адресу його реєстрації.
-Комунальний заклад «ДНІПРОВСЬКИЙ ДИТЯЧИЙ БУДИНОК-ІНТЕРНАТ» Дніпропетровської обласної ради, будучи належним чином сповіщеним про дату, час та місце судового розгляду, до судового засідання не з`явилась, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовні вимоги не подав, судові повістки - виклики направлені на юридичну адресу його реєстрації.
-Управління - служба у справах дітей Центральної районної у місті Дніпро ради будучи належним чином сповіщеною про дату, час та місце судового розгляду, до судового засідання не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовні вимоги не подала, судові повістки - виклики направлені на юридичну адресу його реєстрації.
В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів.
4. Фактичні обставини встановлені судом.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано відповідно до рішення Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 жовтня 2015 року (а.с. 4).
Від шлюбу у сторін народилась дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, серія НОМЕР_1 , актовий запис 492 (а.с. 5)
Рішенням Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 жовтня 2015 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти в розмірі ј частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а утримання дитини ОСОБА_3 до повноліття (а.с. 5).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є дитиною з фізичними вадами і відноситься до категорії «дитина інвалід групи А», з діагнозом дитячий церебральний параліч, що підтверджено:

- повідомленням від Заступника головного лікаря з ЕТН КЗОЗ «ЦПМСД№ 3» Приходько О.А. (а.с. 9)

З 28 лютого 2017 року, дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , влаштована до Комунального закладу «ДНІПРОВСЬКИЙ ДИТЯЧИЙ БУДИНОК-ІНТЕРНАТ» Дніпропетровської обласної ради і перебуває там на повному утримані, що підтверджено довідкою, від 13.08.2019 року № 774/01-20 виданою Комунальним закладом «ДНІПРОВСЬКИЙ ДИТЯЧИЙ БУДИНОК-ІНТЕРНАТ» Дніпропетровської обласної ради (а.с. 22).

5. Правові норми законодавства застосовані судом.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Що стосується позовних вимог в частини стягнення аліментів.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція) передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У відповідності до статті 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Пленум Верховного Суду України в п. 17 своєї Постанови від 15.05.2006 року №3 роз`яснив судам, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальний стан сторін, стан здоров`я дітей, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та інших непрацездатних членів сім`ї.

Даних про наявність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім`ї відповідачем суду не надано.

Відповідно до ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При встановленні розміру аліментів, суд керується вимогами ст.182 СК України та роз`ясненнями, які містяться в п.17 Постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та вирішуючи питання щодо розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно ч. ч. 1-3 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття; якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що

Відповідно до ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Що стосується позовних вимог про перерахування коштів присуджених рішенням Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 жовтня 2015 року.

Примусове виконання судових рішень зі стягнення боргу покладається на Державну виконавчу службу (далі -ДВС), яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці.

На підставі ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документу до виконання, він відповідає вимогам, які передбачені законодавством, та пред`явлений до виконання у відповідний відділ ДВС.

Відповідно до статті 432 ЦПК України виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню:

1. Суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

2. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

3. Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

4. Про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

5. Ухвала суду за результатами розгляду заяви може бути оскаржена у порядку, встановленому цим Кодексом.

Що стосується позовних вимог про перерахування коштів та порядок розпорядження коштами.

МІНІСТЕРСТВО ПРАЦІ ТА СОЦІАЛЬНОЇ ПОЛІТИКИ УКРАЇНИ МІНІСТЕРСТВО ФІНАНСІВ УКРАЇНИ МІНІСТЕРСТВО О ХОРОНИ ЗДОРОВ`Я УКРАЇНИ затвердило Наказ 30.04.2002 № 226/293/169, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 31 травня 2002 р. за № 466/6754 «Про затвердження Порядку надання державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» затвердив «Порядок надання державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», відповідно до якого зазначено:

Відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» визначено умови призначення та порядок надання і виплати:

-державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю віком до 18 років;

-надбавок на догляд за особами з інвалідністю з дитинства та дітьми з інвалідністю віком до 18 років;

-допомоги на поховання особи з інвалідністю з дитинства та дитини з інвалідністю віком до 18 років.

1.2. Державна соціальна допомога призначається і виплачується:

- громадянам України, які постійно проживають на території України;

- іноземним громадянам та особам без громадянства, які переселилися з інших держав на постійне проживання в Україну, та особам, які набули статусу біженців.

Державна соціальна допомога особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю призначається структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення).

2. Державна соціальна допомога особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю

2.1. Право на державну соціальну допомогу мають особи з інвалідністю з дитинства та діти з інвалідністю віком до 18 років.

Причина, група інвалідності, строк, на який встановлюється інвалідність особам з інвалідністю з дитинства, визначаються органом медико-соціальної експертизи згідно із законодавством України.

Причина і строк, на який встановлюється інвалідність дітям з інвалідністю, визначаються лікарсько-консультативними комісіями дитячих лікувально-профілактичних закладів.

Перелік медичних показань, що дають право на одержання державної соціальної допомоги на дітей-інвалідів віком до 18 років, затверджено спільним наказом МОЗ, Мінпраці та Мінфіну України від 08.11.2001 № 454/471/516 та зареєстровано в Мін`юсті України 26.12.2001 за № 1073/6264.

Особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, які мають одночасно право на державну соціальну допомогу відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», на пенсію та на державну соціальну допомогу згідно із Законом України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю», призначається за вибором осіб з інвалідністю з дитинства (законних представників осіб з інвалідністю з дитинства, визнаних недієздатними, та дітей з інвалідністю) державна соціальна допомога відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», або пенсія, або державна соціальна допомога згідно із Законом України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю». При цьому, якщо особа з інвалідністю з дитинства або дитина з інвалідністю має право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника (державну соціальну допомогу дитині померлого годувальника, передбачену Законом України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю») і на державну соціальну допомогу відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», ці виплати призначаються одночасно.

У цьому Порядку під законними представниками дітей з інвалідністю треба розуміти батьків, прийомних батьків, батьків-вихователів дитячого будинку сімейного типу, усиновителів, опікунів, піклувальників.

2.5. Державна соціальна допомога призначається з дня звернення за її призначенням.

Днем звернення за призначенням державної соціальної допомоги вважається день приймання структурним підрозділом з питань соціального захисту населення заяви з усіма необхідними документами.

Якщо заява про призначення державної соціальної допомоги надсилається поштою і при цьому подаються також всі необхідні документи, то днем звернення за державною соціальною допомогою вважається дата, вказана в поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

У тих випадках, коли до заяви про призначення державної соціальної допомоги додані не всі необхідні документи, заявнику повідомляється, які документи повинні бути подані додатково. Якщо вони будуть подані не пізніше 3 місяців з дня відправлення повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням державної соціальної допомоги вважається день прийняття або відправлення заяви про призначення такої допомоги.

Заява про призначення державної соціальної допомоги розглядається структурними підрозділами з питань соціального захисту населення не пізніше 10 днів після надходження заяви з усіма необхідними документами.

2.6. Державна соціальна допомога особам з інвалідністю з дитинства, призначається на весь час інвалідності, встановленої органами медико-соціальної експертизи.

На дітей з інвалідністю державна соціальна допомога призначається на строк, зазначений у медичному висновку про дитину з інвалідністю, який видається у порядку, встановленому Міністерством охорони здоров`я України, але не більш як по місяць досягнення дитиною з інвалідністю 18-річного віку включно.

На дітей з інвалідністю державна соціальна допомога призначається законному представнику, незалежно від того, чиї дані вказані в третій графі (прізвище, ім`я, по батькові матері, батька, опікуна, піклувальника) медичного висновку про дитину з інвалідністю, виданого лікарсько-консультативною комісією лікувально-профілактичного закладу. Діти з інвалідністю віком від 16 до 18 років можуть бути отримувачами державної соціальної допомоги на себе, якщо вони набули неповної або повної цивільної дієздатності. Надання особам неповної або повної цивільної дієздатності здійснюється відповідно до чинного законодавства України.

Якщо над дитиною з інвалідністю, із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров`я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад в особі керівника цієї установи.

4. Виплата державної соціальної допомоги

4.1. Державна соціальна допомога виплачується державними підприємствами і об`єднаннями зв`язку за місцем проживання особи з інвалідністю з дитинства або законного представника, яким призначена допомога на дітей з інвалідністю або осіб з інвалідністю, які визнані недієздатними.

Виплата державної соціальної допомоги проводиться щомісяця за поточний місяць за графіками які складаються державними підприємствами і об`єднаннями зв`язку та узгоджуються з структурними підрозділами з питань соціального захисту населення на підставі виплатних документів, що готують структурні підрозділи з питань соціального захисту населення, згідно з Інструкцією про виплату та доставку пенсій, соціальних допомог національним оператором поштового зв`язку, затвердженою наказом Міністерства транспорту та зв`язку України, Міністерства праці та соціального захисту населення від 28.04.2009 № 464/156 та постановою правління Пенсійного фонду України від 28.04.2009 № 14-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 02.07.2009 за № 592/16608.

Виплата державної соціальної допомоги може здійснюватися через установи уповноважених банків за письмовою заявою одержувача згідно з діючим Порядком виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596.

4.2. Перерахування коштів державним підприємствам і об`єднанням зв`язку та установам уповноважених банків для забезпечення виплати державної соціальної допомоги здійснюється органами Державного казначейства України за поданням відповідних структурних підрозділів з питань соціального захисту населення.

4.3. У разі зміни одержувачем державної соціальної допомоги місця проживання виплата цієї допомоги продовжується відповідним структурним підрозділом з питань соціального захисту населення за новим місцем проживання з дня, наступного за днем припинення цієї виплати за попереднім місцем проживання.

4.4. Припинення виплати державної соціальною допомоги (в тому числі з надбавкою) у зв`язку з відновленням здоров`я здійснюється з місяця, наступного за тим, в якому особу не визнано особою з інвалідністю.

4.5. Призначена державна соціальна допомога виплачується особі з інвалідністю з дитинства незалежно від одержуваного нею заробітку, стипендії, аліментів або інших доходів.

Державна соціальна допомога, яка призначається на дитину з інвалідністю віком до 18 років, виплачується незалежно від одержання на неї інших видів допомоги.

4.6. Державна соціальна допомога може виплачуватися за довіреністю, порядок оформлення і строк дії якої визначаються законодавством України.

4.7. Особам з інвалідністю з дитинства, які перебувають на повному державному утриманні у будинках-інтернатах для громадян похилого віку та осіб з інвалідністю, пансіонатах для ветеранів війни та праці, стаціонарних відділеннях територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг), навчальних закладах тощо (далі - установа (заклад)), виплачується 25 відсотків призначеного розміру державної соціальної допомоги.

Різниця між розміром призначеної державної соціальної допомоги особі з інвалідністю з дитинства, яка перебуває в установі (закладі), і розміром державної соціальної допомоги, яка виплачується особі з інвалідністю з дитинства відповідно до абзацу першого цього пункту, перераховується установі (закладу), де перебуває особа з інвалідністю з дитинства, за її особистою письмовою заявою або заявою його законного представника.

У разі тимчасового вибуття з установи (закладу) у зв`язку із хворобою або за особистими мотивами (без виключення із списку підопічних) призначена державна соціальна допомога виплачується в повному розмірі за весь період відсутності в установі (закладі) з дати вибуття до дати повернення включно. Виплата у вказаний період проводиться на підставі наказу (витягу з наказу) установи (закладу) про зняття з матеріального забезпечення, копія якого надсилається структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за місцезнаходженням установи (закладу), який видає розпорядження про припинення перерахування частини державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства установі (закладу).

Виплата в повному розмірі державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства в разі влаштування їх до установи (закладу) на повне державне утримання або зняття з повного державного утримання відповідно припиняється або відновлюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому виникли ці обставини.

У разі переведення особи з інвалідністю з дитинства до іншої установи (іншого закладу) на повне державне утримання виплата державної соціальної допомоги за новим місцем перебування проводиться з дня, наступного за днем припинення виплати такої допомоги за попереднім місцем перебування особи.

4.8. Дітям з інвалідністю із числа сиріт за період перебування на повному державному утриманні державна соціальна допомога виплачується в повному розмірі та перераховується на їх особисті рахунки у банку.

Іншим дітям з інвалідністю, які перебувають у будинках-інтернатах, навчальних закладах, інших стаціонарних установах (закладах) на повному державному утриманні, призначена державна соціальна допомога виплачується в розмірі 50 відсотків та перераховується на їх особисті рахунки у банку. При цьому частина державної соціальної допомоги, що залишилася після виплати суми державної соціальної допомоги, перераховується на банківський рахунок установи (закладу) за місцем перебування дитини і спрямовується виключно на поліпшення умов проживання дітей.

У разі влаштування дитини з інвалідністю віком до 18 років до відповідної установи (закладу) на повне державне утримання або зняття з повного державного утримання виплата державної соціальної допомоги на дитину з інвалідністю у повному розмірі відповідно припиняється або відновлюється з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому виникли ці обставини.

Порядок зарахування та використання коштів, що підлягають перерахуванню структурними підрозділами з питань соціального захисту населення установам (закладам), де особи з інвалідністю з дитинства чи діти з інвалідністю перебувають на повному державному утриманні, а також відкриття рахунків в банківських установах на дітей з інвалідністю здійснюються відповідно до чинного законодавства України.

7. Висновки та мотиви прийнятого рішення.

Не визнання відповідачем ОСОБА_2 позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позовні вимоги в частині стягнення аліментів суд визнає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Статтею 18 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Передбачених законом підстав для звільнення ОСОБА_2 від обов`язку утримання малолітньої дитини судом не встановлено. Оцінивши надані докази по справі, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 повинна виконувати у відношенні своєї малолітнього доньки передбачені сімейним законодавством батьківські обов`язки з її утримання, та не порушувати право дитини на достатній рівень життя. Суду не надано даних про наявність на утриманні відповідача утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім`ї, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов`язку утримувати дитину.

Що стосується позовних вимог про перерахунок на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України присуджені за рішенням Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 жовтня 2015 року у справі №208/6022/15ц аліменти на користь ОСОБА_2 , суд відмовляє та роз`яснює право на звернення з заявою у відповідності до статті 432 ЦПК України про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Що стосується позовних вимог про перерахування коштів та порядок розпорядження коштами, суд приходить до висновку про відмову у їх задоволені в повному обсязі, з наступних підстав: дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до довідки є дитиною з фізичними вадами і відноситься до категорії «дитина інвалід групи А», з діагнозом дитячий церебральний параліч, та перебуває в Комунальному закладі «ДНІПРОВСЬКИЙ ДИТЯЧИЙ БУДИНОК-ІНТЕРНАТ» Дніпропетровської обласної ради і перебуває там на повному утримані, що підтверджено довідкою, від 13.08.2019 року № 774/01-20 виданою Комунальним закладом «ДНІПРОВСЬКИЙ ДИТЯЧИЙ БУДИНОК-ІНТЕРНАТ» Дніпропетровської обласної ради.

Умови призначення та порядок надання і виплати державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю віком до 18 років закріплені та регламентуються Законом України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» відповідно до якого визначено, що на дітей з інвалідністю державна соціальна допомога призначається законному представнику, незалежно від того, чиї дані вказані в третій графі (прізвище, ім`я, по батькові матері, батька, опікуна, піклувальника) медичного висновку про дитину з інвалідністю, виданого лікарсько-консультативною комісією лікувально-профілактичного закладу. Діти з інвалідністю віком від 16 до 18 років можуть бути отримувачами державної соціальної допомоги на себе, якщо вони набули неповної або повної цивільної дієздатності. Іншим дітям з інвалідністю, які перебувають у будинках-інтернатах, навчальних закладах, інших стаціонарних установах (закладах) на повному державному утриманні, призначена державна соціальна допомога виплачується в розмірі 50 відсотків та перераховується на їх особисті рахунки у банку. При цьому частина державної соціальної допомоги, що залишилася після виплати суми державної соціальної допомоги, перераховується на банківський рахунок установи (закладу) за місцем перебування дитини і спрямовується виключно на поліпшення умов проживання дітей. Порядок зарахування та використання коштів, що підлягають перерахуванню структурними підрозділами з питань соціального захисту населення установам (закладам), де особи з інвалідністю з дитинства чи діти з інвалідністю перебувають на повному державному утриманні, а також відкриття рахунків в банківських установах на дітей з інвалідністю здійснюються відповідно до чинного законодавства України.

8. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Відповідно до п.9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Отже, у зв`язку з тим, що позивач та відповідач звільнені від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір на користь держави не стягується.

Керуючись вимогами ст.ст. 10, 76, 141, 259, 260, 263-265, 280 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Комунальний заклад «ДНІПРОВСЬКИЙ ДИТЯЧИЙ БУДИНОК-ІНТЕРНАТ» Дніпропетровської обласної ради, Управління - служба у справах дітей Центральної районної у місті Дніпро ради «стягнення аліментів на утримання дитини» - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку(доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подачі позову і до повноліття дитини та перераховувати на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на поданн я заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачем заочне рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідачем заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://zv.dp.court.gov.ua .

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 .

Треті особи:

-Комунальний заклад «ДНІПРОВСЬКИЙ ДИТЯЧИЙ БУДИНОК-ІНТЕРНАТ» Дніпропетровської обласної ради, юридична адреса: місто Дніпро, вулиця Надії Алексєєнко, будинок№167.

-Управління - служба у справах дітей Центральної районної у місті Дніпро ради, юридична адреса: місто Дніпро, вулиця Князя Ярослава Мудрого, будинок№42.

Суддя Івченко Т. П.