Справа № 127/4133/19
Провадження № 2/127/565/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

04 липня 2019 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Воробйова В.В.,

за участю секретаря Мироненко В.В.,

представника позивача ОСОБА_1 .О.,

представника третьої особи ВМР Сторчак Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи позовні вимоги тим, що вона являється квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1 . В даній квартирі крім неї також зареєстрований відповідач - пасинок, який фактично з січня 2000 року не проживає та участі в утриманні не приймає, оплату комунальних платежів не здійснює, особисті речі в квартирі відсутні, його фактичне місце проживання позивачу не відоме, що підтверджується актом від 01.02.2019 року. Будь-який договір про користування даним житловим приміщенням між сторонами не укладався

Оскільки відповідач без поважних причин протягом тривалого часу не проживає у зазначеній квартирі та не сплачує комунальні послуги, не несе витрат по утриманню квартири, позивач звернулась до суду з вказаним позовом та просила усунути їй перешкоди у користуванні належною квартирою АДРЕСА_1 , шляхом визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: квартира АДРЕСА_1 . Також просила залишити за нею судові витрати.

Ухвалою суду від 13.05.2019 року було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Вінницьку міську раду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві. Проти розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечив.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяв та заперечень від відповідача до суду не надходило.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Вінницької міської ради в судовому засіданні при вирішенні справи поклалася на розсуд суду.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

Згідно із копією особового рахунку № НОМЕР_1 МКП «УК «Замостя» від 29.01.2019 року, позивач ОСОБА_2 є квартиронаймачем квартири, яка належиь державі, №3, яка розташована по АДРЕСА_2 . Також в даній квартирі зареєстрований але не проживає з 01.01.2000 року відповідач ОСОБА_3 (а.с. 7).

Судом встановлено, що ордер на зазначену квартиру не зберігся, що підтверджується довідкою МКП «УК «Замостя» №440 від 29.01.2019 року (а.с. 9).

Згідно з актом №77 МКП «УК «Замостя» від 01.02.2019 року відповідач ОСОБА_3 зареєстрований в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , але не проживає у ній з 2000 року (а.с. 8).

З копій квитанцій про оплату комунальних платежів вбачається, що витрати по оплаті комунальні послуги позивач здійснює самостійно (а.с. 22-33).

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що відповідач є його сином, а позивач доводиться йому мачухою. На даний час син не проживає в спірній квартирі більше 15 років. Стосунків з сином він не підтримує. Відповідач участі в оплаті комунальних послуг не приймає.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою сторін. Відповідача вона бачила коли той ще був малим, а ввостаннє 15 років тому. Де відповідач проживає наразі, їй не відомо.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання і має право звернутися до суду за захистом свого порушеного особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частинами 1, 2 ст. 64 ЖК України визначено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації - внесення інформації про зняття з реєстрації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Відповідно до ст. 7 вказаного Закону, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення тощо.

Тобто наявність рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, що набуло законної сили, є достатньою підставою для його виконання органом реєстрації шляхом зняття з реєстрації такої особи і не потребує додаткового судового врегулювання.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити, оскільки, відповідач за вказаною адресою не проживає з січня 2000 року без поважних причин, а наявність реєстрації відповідача порушує права та інтереси позивача щодо володіння та розпорядження спірною квартирою.

Відповідно до ст.ст. 13, 141 ЦПК України, судові витрати слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 3, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 15, 16, 391, ЦК України, ст.ст. 64, 71 ЖК України, ст.ст. 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 280-282, 284,352, 354ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 у користуванні квартирою АДРЕСА_1 , шляхом визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_3 .

Судовий збір - залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідачем може бути подана заява про перегляд заочного рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст судового рішення складений 05.07.2019 року.

Суддя: