РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/12743/17

пр. № 2/759/609/19

14 лютого 2019 року Святошинський районний суд м.Києва в складі:

головуючого - судді Величко Т.О.

за участі секретаря судових засідань - Дудник В.В.,

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

представник третьої особи ОСОБА_4

третя особа ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Київської міської ради, третя особа: Дванадцята Київська Державна нотаріальна контора., ОСОБА_6, ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_7 - батько ОСОБА_2, що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 виданого Ірпінським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, яке видано повторно 18.07.2017 р. Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження, що є додатком до даної позовної заяви, у якому померлий ОСОБА_7 записаний батьком Позивача (актовий запис №2304 від 21.06.0969). Про смерть батька ОСОБА_2 дізнався лише 14.07.2017 р. у зв'язку із тим, що його батько вів дуже скритний та одинокий спосіб життя, відмовлявся спілкуватися та виходити на зв'язок із будь-ким із своїх родичів, не мав друзів. Батько Позивача, ОСОБА_7, пішов із сім'ї ще на початку 1971 року. Подружнє життя батьків Позивача не склалося через зраду чоловіка у результаті чого, подружжя втратило повагу один до одного, а збереження сім'ї виявилось неможливим. Пізніше, у липні 1971 р. офіційно розвівся із своєю дружиною, матір'ю Позивача - ОСОБА_9 для того, щоб одружитись на іншій жінці. Незважаючи на складні сімейні обставини ОСОБА_10 час від часу спілкувався із своїм сином, можна сказати, що вони підтримували досить близькі відносини. Однак, не зважаючи на це, починаючи із самого дитинства і до нещодавнього часу, батько Позивача приховував своє місце проживання, ніколи не згадував та не розповідав про своє коло спілкування. Єдине, що було про нього відомо - це останнє місце роботи, а саме Інститут технічної теплофізики де він працював охоронцем. В подальшому, саме це місце було місцем поодиноких зустрічей батька із сином.

Позивач вказує на те, що отримавши Свідоцтво про смерть батька, ОСОБА_2 звернувся до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою на видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, однак, через пропуск встановленого законодавством строк - отримав відмову. Саме під час візиту до нотаріуса Позивачу стала відома адреса квартири у якій проживав його батько та яка є спадковим майном: АДРЕСА_1. Вищезгадані обставини стали причиною звернення ОСОБА_2 за правовою допомогою задля визначення додаткового строку для прийняття спадщини в судовому порядку. Для з'ясування обставин смерті батька Позивача та отримання інформації ким та коли було здійснено його поховання адвокатом ОСОБА_12 були направлені адвокатські запити до Ірпінської міської ради та Ірпінського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області. Однак, з моменту відправлення адвокатських запитів - 27.07.2017 і до моменту звернення із даною позовною заявою відповіді на них не надійшли.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 30.08.2017 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 04.10.2017 року клопотання про витребування доказів задоволено. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 07.12.2017 року залучено до справи третю особу. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 25.09.2018 року задоволено клопотання про допит свідків.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили про їх задоволення.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшло пояснення по справі представника відповідача, в якому він просить прийняти рішення відповідно до чинного законодавства та слухати справу в його відсутність.

Треті особи в судове засідання з'явилися, проти задоволення позову не заперечували.

Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника відповідача, за наявних у справі матеріалів.

Заслухавши пояснення позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_2 є сином ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8).

Після смерті ОСОБА_7 відкрилась спадщина на майно, яка складається, зокрема, з квартири, що знаходиться: АДРЕСА_1

Постановою Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори від 19.07.2017р. Позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з причини пропуску шестимісячного строку, передбаченого законодавством для прийняття спадщини. (а.с.9).

Судом встанволено, що позивач є сином спадкодавця від першого шлюбу, що позивач дізнався про смерть спадкодавця 14.07.2017 року від своєї двоюрідної сестри, що спадкодавець вів скритний спосіб життя не бажав спілкуватися із родичами та мав іншу сім"ю.

Судом встановолено, що згідно рішення Святошинського районного суду м. Києва від 19.09.2017 року у справі № 759/16636/16-ц, яке набрало законної сили за заявою ОСОБА_6, яка є донькою спадкодавця від другого шлюбу, було визначено додатковй строк у два місяці для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7, та встановлено обставини, що спадкодавець був тяжко травмований під час ДТП, яка відбулася неподалік смт.Ворзель, Київської оьласті. У важкому стані його було скеровано каретою швидкої допомоги до Ірпінської центральної міської лікарні, де ІНФОРМАЦІЯ_2 від численних переломів скелету ОСОБА_7 помер. Що працівниками правоохоронних органів, а також медичними працівниками, було допущено помилку в персональних даних ОСОБА_7, а саме невірно зазначено в усіх документах його по батькові "ОСОБА_7" замість "ОСОБА_7", не зважаючи, що останій мав при собі документ, що посвідчує особу, посвідчення водія. Я наслідок правоохоронним органам за короткий час не вдалося встановити наявність близьких родичів у померлого, у зв"язку із чим прокуратурою м. Ірпеня,Київської області 28.05.2018 року був наданий дозвіл на поховання ОСОБА_7 за державні кошти (лист прокуратури від 28.08.2015 року №62-16-Р-2015р) та здійснено поховання на кладовищі м. Ірпень, про що свідчить свідоцтвопро поховання №362 від 31.08.2015 року. В результаті вказаної помилки відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ірпінського міского управління юстиції у Київській області видав свідоцтво про смерть Комунальному підприємству "Управління житло-комунального господарства "Ірпінь", що здійснило поховання ОСОБА_7 з помилкою, а саме не було правильно зазначено по батькові померлого.

Судом встанволено, що діти спадкодавця ОСОБА_6 та ОСОБА_2, не могли дізнатися про смерть батька через його скритий спосіб життя та помилку у документах про смерть, що ОСОБА_6 та ОСОБА_2 не спілкувалися між собою, та є претендантами на спадкове майно свого батька, що стало підставою для звернення до суду із позовами.

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 1272 ЦК України встановлено, що у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.

Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину.

При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно Правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-85цс12, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються.

Листом Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз'яснено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Зі змісту п. 207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вбачається, що письмову заяву про прийняття спадщини та відмову від неї може бути надіслано поштою (втратила чинність на підставі наказу Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року). Надіслання заяви про прийняття спадщини поштою передбачено п. 3.5 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

Норми ст. 1272 ЦК щодо права на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини застосовуються до спадкоємців, право на спадкування яких виникло із набранням чинності ЦК.

Відповідно до ст. 1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається:

1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори;

2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд вважає, що строк на звернення із заявою про прийняття спадщини пропущений з поважних причин.

Враховуючи викладене, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_2.

Що стосується додаткового строку, що може бути встановлений для подання позивачем заяви про прийняття спадщини, то суд приходить до висновку про можливість встановлення строку в три місяці з дня набрання рішенням законної сили, який суд вважає достатнім для подання відповідної заяви.

Враховуючи наведене, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 12, 258, 259, 265, 273, 315, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.1270, 1272 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, код платника податків: НОМЕР_2, додатковий строк для подння заяви про прийняття спадщтни після смерті батька ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 строком у три місяці.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з часу проголошення.

Суддя Т.О. Величко