Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2019 року смт. Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кошлі А.О.

за участю:

секретаря судового засідання Бондар О.В.,

позивача ОСОБА_1

особи, в інтересах якої подано позов ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах повнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 в інтересах повнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів в розмірі 7000 грн., щомісячно на утримання доньки ОСОБА_2 , що продовжує навчання (до закінчення навчання) до досягнення 23 річного віку, та стягнення додаткових витрат на утримання доньки в розмірі 50% від суми 59 703,67 грн.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що 27.03.2018 року було розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . Від шлюбу мають доньку ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час продовжує навчання у ВНЗ «Університет імені Альфреда Нобеля» на денній формі навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної підтримки. Відповідач на утримання доньки матеріальної допомоги не надає у зв`язку з чим просить стягнути з нього аліменти в розмірі 7000 грн. щомісячно, окрім того просить стягнути 50 % додаткових витрат на дитину від суми 59 703,67 грн., а саме витрати на проїзд, на одяг на суму 2862 грн., харчування на суму 1492,51 грн., вартість навчання за другий рік 26985 грн., проживання в гуртожитку за вісім місяців на суму 7912 грн., вартість навчання в школі підготовки водіїв на суму 6120 грн., навчання в Україно-Іспанському центі на суму 2000 грн., спортивно-оздоровчі послугу на суму 4513 грн., вартість лікування на суму 7219,16 грн.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити.

В судовому засіданні ОСОБА_2 показала суду, що останнім часом батько не цікавиться її життям, участі у вихованні та утриманні не бере, іноді може перевести грошові кошти проте не регулярно.

Представник відповідача та відповідача незважаючи на заперечення позовних вимог в повному обсязі, які викладені у відзиві на позов, не заперечував проти стягнення аліментів в розмірі 2000 грн., щомісячно, підстави для стягнення додаткових витрат відсутні. До матеріалів справи долучено відзив, в якому зазначено, що відповідач має невеликий дохід від підприємницької діяльності, потребує лікування, також до кінця 2019 року повинен сплатити позивачу 50 000 грн. згідно рішення суду про поділ майна подружжя, натомість доходи позивача значно перевищують його дохід, тому він не має можливості сплачувати більшу суму ніж ним сплачується. Також до матеріалів справи долучено банківські чеки на підтвердження направлення грошових коштів на ім`я доньки.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та дослідивши наявні в ній докази, судом встановлено наступне.

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , батько ОСОБА_4 , мати ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Згідно договору про надання освітніх послуг від 22.08.2017 року № 494/17, укладеного між ВНЗ «Університет імені Альфреда Нобеля» та ОСОБА_2 та додаткової угоди до вказаного договору від 01.08.2018 року ОСОБА_2 навчається на денному відділені, на 2 курсі. Вартість навчання 26985,00 грн., за умови оплати щомісячно 2698,50 грн.

Позивач зазначає, що за оплату за другий рік навчання вартістю 26985 грн. відповідач участі не брав.

03.09.2018 року між ВНЗ «Університет імені Альфреда Нобеля» та ОСОБА_2 укладено договір на проживання у гуртожитку. Згідно долучених квитанцій вартість проживання складає 989 грн. на місяць. Позивач зазначила про несення витрат на суму 7912 грн.

15.09.2018 року між ОСОБА_2 та Магдалинівський РСТК ТСО України укладено контракт на підготовку водіїв транспортних засобів категорії «В». Вартість навчання становить 3000 грн., термін навчання 3 місяці. Згіно довідки Магдалинівський РСТК від 22.02.2019 року № 7 підтверджено, що ОСОБА_2 дійсно навчалася на водія категорії «В» з 15.09.2018 року по 08.12.2018 року, за час навчання використано 100 літрів палива на суму 3070 грн.

27.09.2018 року між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_6 укладено договір № 49/18, згідно якого українсько-іспанський центр «Дон Кіхот» бере на себе зобов`язання за рахунок коштів слухача надавати освітню послугу навчання іспанській мові. Вартість навчання склала 2000 грн.

Також було здійснено придбання одягу на суму 2862 грн., несуться витрати пов`язані з проїздом з смт. Магдалинівка до м. Дніпро, квиток коштує 51,44 грн., в місяць в середньому виходить 200-300 грн., витрати на харчування на суму 1492,51 грн. за період з 08.01.2019 року по 08.04.2019 року.

04.10.2018 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Спорт-Шарм» укладено договір № ДНЦ 9035 про надання спортивно-оздоровчих послуг терміном 12 місяців, вартістю 4513 грн., придбання абонементу в мережі спортивних клубів СпортЛайф.

Окрім того, позивачем здійснювалася оплата витрат на лікування доньки на загальну суму 7219,16 грн.

Відповідно до вимог ст. 2 ЦПК України зазначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку та сина передбачений нормами Сімейного Кодексу України, що викладені у главі 16.

Так, згідно зі ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Частиною 1 ст. 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України.

При цьому при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання і другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином ( ч. 2 ст. 200 СК України).

Частиною 1 ст. 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За положеннями ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Таким чином забезпечення дитини, яка продовжує навчання на належному рівні законодавцем покладається у рівному обсязі на батьків (ст. 180 СК України).

Як роз`яснено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Таким чином, розглядаючи позови про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, суду необхідно встановити декілька юридичних фактів, зокрема: є дитина повнолітньою, чи продовжує вона навчатись, чи потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, та чи є у відповідача матеріальна можливість таку допомогу надавати.

Так матеріалами справи підтверджено та сторонами по справі не заперечується той факт, що повнолітня ОСОБА_2 продовжує навчання на денному відділенні у ВНЗ «Університет імені Альфреда Нобеля», навчання здійснюється на платній основі, також вона проживає в гуртожитку, за який здійснюється щомісячна оплата, придбає квитки на проїзд, харчування та одяг. Вказане є свідченням того, що вона як особа, яка продовжує навчання потребує матеріальної допомоги від батьків.

Визначаючи розмір аліментів які підлягають стягненню з відповідача суд враховує повідомлені позивачем обставини та документально підтверджені витрати пов`язані із навчанням доньки, ці витрати включають в себе оплату навчання, вартість проїзду, вартість одягу та харчування доньки, і вказані витрати з огляду на презумпцію Сімейного кодексу України лягають на батьків порівну.

Заявлена позивачем сума аліментів, яка підлягає стягненню з відповідача на рівні 7000 грн. на місяць є завищеною на думку суду та належним чином не обґрунтованою. Таке переконання суду ґрунтується на тому, що прожитковий мінімум на одну особу з 01.07.2019 року становить 1936 гривень. Прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Мінімальна заробітна плата складає 4173 гривні.

Згідно долучених до матеріалів справи податкових декларацій відповідач є фізичною особою підприємцем, за 2018 рік отримав дохід на рівні 34582,00 грн. В ході судового розгляду справи встановлено, що відповідач займається підприємницькою діяльністю, має нерухомість. Доказів про наявність інших утриманців не надано. Знаходиться на диспансерному обліку у сімейного лікаря, потребує санаторно-курортного лікування, що є свідченням задовільного стану здоров`я. Інвалідності не має.

Також до матеріалів справи відповідачем долучено докази сплати грошових коштів на ім`я ОСОБА_2 , в розмірі від 1000 до 2000 грн. на місяць.

З урахуванням викладених обставин суд вражає, що стягнення з відповідача аліментів у розмірі 4000 грн. буде необхідним та достатнім для забезпечення нормальних умов задля породження навчання повнолітньою донькою до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 річного віку.

Щодо стягнення з відповідача додаткових витрат в розмірі 50 % від суми 59 703,67 грн., суд виходить з наступного.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Виходячи з аналізу ст. 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю у розвитку дитини за наявності у неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

До складу додаткових витрат позивачем включено витрати які складають вартість навчання у ВНЗ, вартість проживання в гуртожитку, вартість проїзду, вартість одягу, вартість навчання на курсах підготовки водіїв, навчання іспанської мови, вартість надання спортивно-оздоровчих послуг, витрати понесені з лікуванням.

У випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання).

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15 та у постанові Верховного Суду від 29 січня 2018 року (справа № 622/373/16-ц; провадження № 61-1717 св 18).

Серед перерахованих вище витрат, які позивач вважає додатковими, суд відносить до таких витрати пов`язані із розвиток дитини, а саме вивчення іспанської мови в українсько-іспанському центрі «Дон Кіхот», вартість яких склала 2000 грн. та витрати пов`язані з лікуванням в розмірі 7219,16 грн., тому 50 % від вказаних витрат, що становить 4609,58 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Витрати щодо оплати курсів з підготовки водіїв та спортивно-оздоровчих послуг не відносяться до таких, на які поширюється дія ст. 185 СК України, оскільки вони не викликані особливим обставини, розцінюються судом як прояв турботи та піклування з боку особи, яка здійснила їх оплату.

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Стаття 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

У відповідності дост.430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Розмір аліментів стягуваний у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.

В порядку ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стягнути із відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768 гривні 40 копійок.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 19, 76-83, 137, 141, 263-265, 274-279, 274, 280 289 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах повнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментівта додаткових витрат на дитину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 4000,00 грн. щомісячно, починаючи з 25 квітня 2019 року і до закінчення нею навчання, але не пізніше, ніж до досягнення ОСОБА_2 двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) одноразово додаткові витрати на дитину в розмірі 4609,58 грн.

В іншій частині вимог відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складене 10 липня 2019 р.

Суддя А.О.Кошля