Провадження № 22-ц/4808/929/19
Головуючий у 1 інстанції Антоняк Т.М.
Суддя-доповідач Бойчук
ПОСТАНОВА

11 липня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого Бойчука І.В.,

суддів Ясеновенко Л.В., Фединяка В.Д.,

секретаря Капущак С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про скасування державної реєстрації права власності, припинення права власності та визнання права власності, об`єднаної в одне провадження зі справою за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа : ОСОБА_3 про припинення реєстрації місця проживання та притягнення до відповідальності за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 червня 2019 року під головуванням судді Антоняка Т.М. у м. Івано-Франківську

в с т а н о в и в:

Представник позивача 04.06.2019 року подав суду заяву про залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 червня 2019 року залишено без розгляду первісний позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про скасування державної реєстрації права власності, припинення права власності та визнання права власності.

Закрито провадження по справі за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа : ОСОБА_3 про припинення реєстрації місця проживання та притягнення до відповідальності.

ОСОБА_4 не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції подав апеляційну скаргу в якій зазначає, що ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права.

Не погоджується з тим що, суд першої інстанції залишено без розгляду первісний позов.

Апелянт вважає, що судом першої інстанції не вжито всіх заходів для правильного вирішення справи, а сторони зловживають своїми процесуальними правами шляхом подання позову щодо нього.

Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та вирішити питання щодо виселення ОСОБА_1 з іншими членами сім`ї з спірного житла, усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселити апелянта у спірну квартиру АДРЕСА_1 .

У судове засідання апелянт не з`явився, і про причини неявки не повідомив, хоча про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином.

ОСОБА_1 повідомлена належним чином і на електронну адресу апеляційного суду надіслала клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із тим що вона не може взяти особисто участь у судовому засіданні у зв`язку із станом свого здоров`я, а її представник перебуватиме у м. Києві у відрядженні з метою проведення ділових переговорів.

Суд вважає, що таке клопотання є необґрунтованим оскільки ОСОБА_1 та її представником не надано суду належних доказів, що стверджують відповідні обставини, тому розгляд апеляційної скарги проводився без їх участі.

Вислухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що залишаючи первісний позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач подав до суду відповідну заяву, та вирішив її відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України та п. 5 ст. 257 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Статтею 55 Конституції України визначено право кожної особи на судовий захист. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді.

Згідно з частинами першою, третьою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до пункту п`ятого частини першої статті 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Закріплене за позивачем право на подання такої заяви є абсолютним. Сторони вільні розпоряджатися своїми правами на власний розсуд.

Законодавець визначив, що питання про залишення заяви без розгляду з підстав, передбачених пунктом п`ятим частини першої статті 257 ЦПК України, вирішується судом без певних застережень.

Відтак суд не зобов`язаний при вирішенні відповідного питання з`ясовувати обставини, які стосуються суті справи або мотивів, у зв`язку з якими така заява подана. Достатньою підставою для вирішення питання про залишення позову без розгляду є лише подання такої заяви до початку розгляду справи по суті.

Тому висновок суду про залишення первісного позову без розгляду є обґрунтований та правильний.

Також суд першої інстанції дійшов до висновку про закриття провадження за зустрічним позовом ОСОБА_2 і з ним погоджується апеляційний суд.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 , третя особа : ОСОБА_3 про припинення реєстрації місця проживання та притягнення до відповідальності та просить порушити кримінальну справу щодо ОСОБА_1 , та визнати її винною у вчиненні злочину відповідно до вимог КК України та зобов`язати міграційну службу м. Івано-Франківська припинити реєстрацію місця проживання зазначених ним осіб.

Однак, чинним ЦПК України не передбачена можливість захисту права, зазначеного у зустрічному позові у порядку цивільного судочинства. Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 має право звернення за захистом своїх порушених прав в порядку кримінального судочинства.

Відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Доводи апелянта про те, що судом порушені норми процесуального права, а сторони зловживають своїм процесуальним правом не заслуговують на увагу. Крім того, ОСОБА_2 у зустрічній позовній заяві не заявлялося вимог, про які він зазначає у апеляційній скарзі і які, на його думку, має вирішити суд апеляційної інстанції, тому такі доводи слід відхилити.

Апеляційний суд приходить до переконання, що оскаржувана ухвала постановлена з додержанням вимог матеріального та процесуального права, тому її слід залишити в силі. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують. Підстав для скасування ухвали з мотивів, наведених у апеляційній скарзі, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 червня 2019 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її підписання і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови підписано 11 липня 2019 року.

Судді: І.В. Бойчук

Л.В. Ясеновенко

В.Д. Фединяк