Постанова

Іменем України

05 червня 2019 року

м. Київ

справа № 359/9825/17-ц

провадження № 61-7151 св 19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

представник позивача - ОСОБА_2 ;

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Вишеньки»;

представник відповідача - Митрофанова Євгенія Геннадіївна ;

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду

у складі колегії суддів: Мельника Я. С., Іванової І. В., Сушко Л. П., від 28 лютого 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Вишеньки» (далі - ТОВ «Агрофірма Вишеньки») про стягнення грошових коштів.

Позовна заява мотивована тим, що 25 вересня 2017 року між ним та

ОСОБА_4 було укладено договір про відступлення права вимоги

за договорами про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги, які укладені між ОСОБА_4 та ТОВ «Агрофірма Вишеньки», на загальну суму основного зобов`язання у розмірі 4 016 000 грн.

На виконання умов пункту 3 вищевказаного договору ОСОБА_4 передала йому дублікати договорів про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги, а саме: від 10 квітня 2006 року № 1 на суму 56 тис. грн; від 18 липня 2006 року № 2 на суму 500 тис. грн; від 18 липня 2006 року № 3 на суму

459 500 грн; від 04 серпня 2006 року № 3 на суму 500 тис. грн; від 23 серпня 2006 року на суму 1 010 000 грн; від 04 вересня 2006 року № 5 на суму 1 010 000 грн; від 23 жовтня 2006 року № 6 на суму 480 500 тис. грн, а також виписки з банківського рахунку та акт звіряння взаєморозрахунків.

Листом від 26 вересня 2017 року ТОВ «Агрофірма Вишеньки» було повідомлено про заміну кредитора у зобов'язанні, що підтверджується рекомендованим повідомленням від 03 жовтня 2017 року.

12 жовтня 2017 року він, як новий кредитор ТОВ «Агрофірма Вишеньки» за договорами про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги, направив відповідачу письмову вимогу про повернення отриманих грошових коштів на загальну суму 4 016 000 грн. Проте зазначена вимога залишилася без задоволення та реагування.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просив суд стягнути з ТОВ «Агрофірма Вишеньки» на його користь заборгованість за договорами про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги, яка складається з: 4 016 000 грн - основного боргу, 410 435 грн 20 коп. - інфляційних збитків, 88 462 грн 03 коп. - три проценти річних за користування грошовими коштами, а всього 4 514 897 грн 23 коп.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області у складі судді Муранової-Лесів І. В. від 17 жовтня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ТОВ «Агрофірма Вишеньки» на користь ОСОБА_1

4 016 000 грн - основного боргу, 410 435 грн 20 коп. - інфляційних збитків,

88 462 грн 03 коп. - три процента річних за користування грошовими коштами, а всього на загальну суму 4 514 897 грн 23 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із доведеності позивачем факту укладення між ОСОБА_4 та ТОВ «Агрофірма Вишеньки» договорів поворотної безвідсоткової фінансової допомоги, передачу грошових коштів відповідачу за цими договорами на дату їх укладання, а також переходу права вимоги виконання зобов'язання за ними до нового кредитора, яким є позивач.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Київського апеляційного суду від 28 лютого 2019 року

апеляційну скаргу ТОВ «Агрофірма Вишеньки» задоволено. Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 жовтня

2018 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постанова апеляційного суду мотивовано тим, що позивачем не було надано належних, достатніх, допустимих і достовірних доказів на підтвердження своїх вимог, зокрема щодо наявності між сторонами правовідносин, які виникли із договорів позики, не надано належних, передбачених законом, первинних документів про здійснення між сторонами фінансових операцій на виконання вказаних договорів фінансової допомоги, ні самих договорів. Законодавством не передбачено встановлення факту зобов`язальних правовідносин між сторонами на підставі дублікату договору, який не має самостійного значення і сили правочину, а тому не породжує цивільних прав і обов`язків сторін

без оригіналу самого договору. При цьому апеляційний суд послався на

правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові

від 14 листопада 2018 року № 14-321цс18.

Також суд послався на наявність порушених кримінальних проваджень за фактом викрадення ОСОБА_5 системного блоку з жорстким диском з наявними у ньому службовими документами ТОВ «Агрофірма Вишеньки», а також за фактом внесення ОСОБА_4 завідомо неправдивих відомостей до договорів про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги та підробку документів, які посвідчують певні факти.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення апеляційного суду скасувати, а рішення районного суду залишити в силі.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 11 квітня 2019 року ОСОБА_1 поновлено строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду

від 28 лютого 2019 року, відкрито касаційне провадження у вищевказаній справі та витребувано її матеріали з Бориспільського міськрайонного суду Київської області.

У квітні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 травня 2019 року справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Агрофірма Вишеньки» про стягнення грошових коштів призначено до судового розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про те, що законодавством не передбачено встановлення факту зобов`язальних правовідносин між сторонами на підставі дублікату договору, а дублікат не має самостійного значення і сили правочину, оскільки сутність виготовлення дублікату якраз і полягає в тому, що він підлягає використанню замість втраченого оригіналу. При наявності оригіналу договору потреба у виготовленні дублікату відпадає. Саме до цього зводиться правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 14 листопада 2018 року № 14-321цс18, на який послався апеляційний суд. Також суд апеляційної інстанції не врахував, що спірні договори поворотної безвідсоткової фінансової допомоги відповідачем не оспорені, передбачені законом підстав вважати їх нікчемними відсутні. Отже, суд мав виходити із презумції правомірності правочину. Посилання суду апеляційної інстанції на відкриття кримінального провадження щодо внесення завідомо неправдивих відомостей до дублікатів договорів про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги та підробку документів не свідчить, що такі дії мали місце.

Відзив на касаційну скаргу не надходив

Фактичні обставини справи, встановлені судами

25 вересня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було

укладено договір про відступлення права вимоги за договорами про

надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги, які укладені між ОСОБА_4 та ТОВ «Агрофірма Вишеньки», на загальну суму основного зобов`язання у розмірі 4 016 000 грн (т. 1, а. с. 8).

На виконання умов пункту 3 вищевказаного договору ОСОБА_4 передала ОСОБА_1 дублікати договорів про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги, а саме: від 10 квітня 2006 року № 1 на суму 56 тис. грн; від 18 липня 2006 року № 2 на суму 500 тис. грн; від 18 липня 2006 року № 3 на суму 459 500 грн; від 04 серпня 2006 року № 3 на суму 500 тис. грн;

від 23 серпня 2006 року на суму 1 010 000 грн; від 04 вересня 2006 року № 5 на суму 1 010 000 грн; від 23 жовтня 2006 року № 6 на суму 480 500 тис. грн.

Крім того, передано банківські виписки по рахунком ТОВ «Агрофірма Вишеньки» про зарахування коштів зворотної безвідсоткової фінансової допомоги, акт звіряння взаєморозрахунків від 10 січня 2017 року, укладеного між ТОВ «Агрофірма Вишеньки» в особі його генерального директора ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (т. 1, а. с.15, 17-30).

Листом від 26 вересня 2017 року ТОВ «Агрофірма Вишеньки» було повідомлено про заміну кредитора у зобов'язанні, що підтверджується рекомендованим повідомленням від 03 жовтня 2017 року (т. 1, а. с. 9, 10, 14).

12 жовтня 2017 року ОСОБА_1 , як новий кредитор ТОВ «Агрофірма Вишеньки» за договорами про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги, направив відповідачу письмову вимогу про повернення отриманих грошових коштів на загальну суму 4 016 000 грн (т. 1, а. с. 11-13).

Зазначена вимога залишилася без задоволення та реагування з боку ТОВ «Агрофірма Вишеньки».

Згідно з висновком судово-економічної експертизи від 09 серпня 2018 року

№ 14672, проведеної на замовлення відповідача, суми заборгованості

ТОВ «Агрофірма Вишеньки» перед фізичними особами ОСОБА_4. за договорами поворотної безвідсоткової фінансової допомоги №№ 1-6 2006 року станом на 01 січня 2017 року у розмірі 4 016 000 грн та ОСОБА_1 станом на 01 грудня 2017 року документально не підтверджуються (т. 2, а. с. 53-65).

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону постанова апеляційного суду не відповідає.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з частиною першою статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Зазначені норми права регулюють правовідносини, що випливають із договору позики, який було укладено між ОСОБА_4 та ТОВ «Агрофірма Вишеньки».

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор

у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Вказані норми права урегульовують правовідносини, які виникли між новим кредитором у зобов`язанні - ОСОБА_1 та ТОВ «Агрофірма Вишеньки».

Договір про відступлення права вимоги у судовому порядку не оспорений,

а тому згідно зі статтею 204 ЦК України є правомірним (презумпція правомірності правочину).

У зв`язку з цим доводи відповідача про незаконність (недійсність чи нікчемність) договору про відступлення права вимоги є безпідставними.

Посилання апеляційного суду на те, що договір про відступлення права

вимоги укладений на підставі дублікатів договорів про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги, а тому він не може встановлювати факт зобов'язальних правовідносин між сторонами, є передчасним.

При цьому посилання на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 161/3245/15-ц, провадження № 14-321цс18, є помилковим, оскільки як фактичні обставини, так і спірні правовідносини у цих справах є різними. Зокрема, спір, який вирішувала Велика Палата Верховного Суду, стосувався визнання недійсним дублікату правочину, який був посвідчений нотаріально. У справі, яка переглядається, договори про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги нотаріально не посвідчувалися, а тому посилання апеляційного суду на статтю 53 Закону України «Про нотаріат» є безпідставним.

Крім того, апеляційний суд у порушення вимог статей 12, 81, 89 ЦПК України

не надав належної правової оцінки тому, що одночасно із дублікатами договорів про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги

були надані виписки із банківських рахунків товариства та акт звіряння взаєморозрахунків, що відповідачем не спростовується, а тому посилання на недоведеність позикових відносин між ОСОБА_4 та ТОВ «Агрофірма Вишеньки» є передчасними.

При новому розгляді апеляційному суду слід звернути увагу на наведене, дати цим доказам правову оцінку й дослідити, які саме первинні бухгалтерські документи підтверджують надання ОСОБА_4 фінансової допомоги

ТОВ «Агрофірма Вишеньки».

Крім того, апеляційний суд не звернув увагу на те, що ТОВ «Агрофірма Вишеньки» повернуло ОСОБА_4 194 500 грн, що випливає з акту звіряння взаєморозрахунків.

Пославшись на те, що наразі здійснюються кримінальні провадження

за фактом викрадення ОСОБА_5 системного блоку з жорстким диском

з наявними у ньому службовими документами ТОВ «Агрофірма Вишеньки»,

а також за фактом внесення ОСОБА_4 завідомо неправдивих відомостей до договорів про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги та підробку документів, які посвідчують певні факти, апеляційний суд так і не зробив свого власного висновку, яке це має правове значення для вирішення цього спору.

Таким чином, висновки апеляційного суду є передчасними, ґрунтуються на припущеннях, що заборонено частиною шостою статті 81 ЦПК України.

Прохання касаційної скарги про залишення без змін рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 жовтня 2018 року не може бути задоволено, так як суд апеляційної інстанції не перевірив законність і обґрунтованість рішення районного суду щодо стягнутої суми, розрахунків процентів, а з формальних і неправильних підстав відмовив у задоволенні позову.

Згідно з пунктами 1 та 3 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, або суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного суду від 28 лютого 2019 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б. І. Гулько

Є. В. Синельников

Ю. В. Черняк