Ухвала

04 липня 2019 року

м. Київ

справа № 766/5018/18

провадження № 61-11603 ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Кривцової Г. В. розглянув касаційну скаргу комунального закладу «Обласного територіального центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Херсонської обласної ради на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 13 листопада 2018 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 16 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального закладу «Обласного територіального центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Херсонської обласної ради, третя особа ОСОБА_2 про відшкодування майнової і моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У 2018 році ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовомдо відповідача про відшкодування майнової і моральної шкоди.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 13 листопада 2018 року залишеного без змін постановою Херсонського апеляційного суду від 16 травня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з комунального закладу «Обласного територіального центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Херсонської обласної радина користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 59 932,80 грн. Стягнуто з комунального закладу «Обласного територіального центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Херсонської обласної ради на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000,00 грн. Стягнуто з комунального закладу «Обласного територіального центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Херсонської обласної ради на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування судових витрат в розмірі 699,33 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

У червні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга комунального закладу «Обласного територіального центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Херсонської обласної ради,в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, в якому у задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, враховуючи наступне.

За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Зі змісту положень пункту 3 частини третьої статті 175, пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

При цьому позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є майновою вимогою, оскільки позивач її визначив у грошовому вимірі.

Ціна позову у цій справі становить 112 399,60 грн, яка станом на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921,00 грн*100=192 100,00 грн).

Отже, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Разом з тим, у касаційній скарзі заявник посилається на те, що зазначена справа є малозначною, однак просить відкрити касаційне провадження у зв`язку з неправильним застосуванням судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

За змістом підпункту «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах підлягають касаційному оскарженню, якщо справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, вважає, що наведені заявником обставини не дають підстав для висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження. Доводи щодо неправильного застосуванням судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до статті 400 ЦПК України не належить до компетенції суду касаційної інстанції.

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 7 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки комунальний заклад «Обласного територіального центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Херсонської обласної ради подав касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, увідкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

З наведених обставин не потребують окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, статтею 260, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою комунального закладу «Обласного територіального центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Херсонської обласної ради на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 13 листопада 2018 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 16 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального закладу «Обласного територіального центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Херсонської обласної ради, третя особа ОСОБА_2 про відшкодування майнової і моральної шкоди.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Кривцова