Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.06.2019 Справа №607/4423/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Пастернак О.В.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом про стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача та на утримання їх неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку по утриманню доньки. Із квітня 2015 року після розірвання шлюбу ОСОБА_3 з дочкою орендувала окреме житло, яке оплачував відповідач у розмірі 2 000 грн. Із листопада 2015 року ОСОБА_2 збільшив суму матеріальної допомоги до 5 000 грн., врахувавши, крім оплати оренди житла, суму аліментів. У травні 2018 року позивач вдруге зареєструвала шлюб. Із червня 2018 року відповідач зменшив розмір аліментів до 3000 гривень. Позивачу відомо, що ОСОБА_2 працює у TOB «Віло Україна», яке є представництвом міжнародної компанії, та має офіційний дохід, який би належно забезпечив матеріальні потреби дитини з урахуванням її особливостей. Навчання дочки у школі вимагає додаткових витрат, таких як: на екскурсії, оплатні заняття з французької мови та уроки з англійської мови. Також, дочка займається у кількох позашкільних гуртках: малювання, драматичному, дитячий фітнес, які також є платними. ОСОБА_4 змінив розмір аліментів, при цьому не врахувавши за цей період таких обставин, як інфляція гривні, підвищення цін. Не враховує відповідач і того, що з кожним роком у дитини змінюються потреби. Діалог щодо розміру аліментів та укладення угоди про сплату аліментів у них не складається, оскільки відповідач самостійно приймає рішення щодо достатності коштів для забезпечення дитини. Просить стягувати з відповідача в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 (однієї чверті) з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення із позовом в суд, і до досягнення дитиною повноліття.

Представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просить суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та погодився сплачувати аліменти на утримання його доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі, в розмірі 3 000 грн. Подав суду відзив на позовну заяву, у якому вказує на те, що на даний час він не має постійного місця роботи, перебуває в статусі особи, що оформляє документи на право заняття підприємницькою діяльністю, а тому не має постійного і стабільного доходу. Вказує, що обов`язок по утриманню дитини лежить на обох батьках в рівній мірі. Відповідач вважає, що аліменти в розмірі 3 000 грн. є цілком достатніми для забезпечення потреб дитини одним із батьків.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 листопада 2015 року.

У даному шлюбі народилася одна дитина: донька - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (Свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане 05 травня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції).

Як встановлено в судовому засіданні, неповнолітня ОСОБА_5 зареєстрована та проживає разом із матір`ю ОСОБА_3 та перебуває на її утриманні (Довідка №б/н, видана 25 січня 2019 року ПП «Східний масив»).

Як вбачається із інформації Тернопільської ОДПІ Головного Управління ДФС в Тернопільській області про суми виплачених доходів та утриманих податків, отриманої згідно ухвали суду від 03.04.2019 року, ОСОБА_2 , працюючи у представництві ТОВ «ВІЛО Україна» в м. Тернополі, отримав у третьому кварталі 2018 року заробітню плату в сумі 171 209,48 грн., у четвертому кварталі 2018 року - 233 674,85 грн. На даний час із пояснень відповідача планує займатись підприємницькою діяльність із встановленням статусу підприємця.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Визначаючи розмір аліментів, суд, на підставі ст. 182 СК України, враховує стан здоров`я дитини та її матеріальне становище, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 06 до 18 років, який з 01.01.2019 р. становить 2027 грн., а тому суд вважає, що вимоги позивача підлягають до задоволення, шляхом стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 (однієї чверті) усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 лютого 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Також, суд вважає за необхідне відмітити, що відповідно до вимог ч.1 ст.183 СК України, визначення розміру аліментів у частці заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В силу вимог ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивач ОСОБА_3 вважає, що аліменти на неповнолітню дитину Мілену слід стягувати у частці заробітку (доходу) відповідача, а не у твердій грошовій сумі, відтак, заяву про визначення аліментів у твердій грошовій сумі не подавала, а тому не бере до уваги твердження ОСОБА_2 про необхідність визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 180, 182, 184 Сімейного кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) в користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , прож.: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_3 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини: доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 (однієї чверті) усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 лютого 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь держави судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду у повному обсязі складено 27 червня 2019 року.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан