АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/231/19Головуючий по 1 інстанції - Мазуренко Ю.В.
Категорія: на ухвалу Доповідач в апеляційній інстанції - Бородійчук В.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Бородійчука В.Г.

суддів Василенко Л.І., Нерушак Л.В.

розглянувши у судовому засіданні у місті Черкаси в порядку в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04 грудня 2018 року (постановлену 04 грудня 2018 року в приміщенні Уманського міськрайонного суду Черкаської області під головуванням судді Мазуренка Ю.В.) у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про недійсність договору дарування, -

в с т а н о в и в :

21 листопада 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про недійсність договору дарування.

22 листопада 2018 року ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області позовну заяву ОСОБА_3 залишено без руху, як таку, що подана без дотримання вимог п.п. 4, 5, 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України та ч. 5 ст. 177 ЦПК України. В резолютивній частині ухвали ОСОБА_3 роз'яснено, що на усунення зазначених недоліків надається строк протягом п'яти днів з моменту отримання копії ухвали і в разі їх не усунення, позовна заява буде вважатися неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04 грудня 2018 року позовну заяву ОСОБА_3 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Постановляючи ухвалу, суд мотивував свої висновки тим, що ОСОБА_3 отримавши копію ухвали суду від 22 листопада 2019 року, вимоги про усунення недоліків не виконав у встановлений законом термін, тому підлягають застосуванню положення норм ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Не погоджуючись із постановленою ухвалою суду, ОСОБА_3 оскаржив її до суду апеляційної інстанції.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що ухвала суду є незаконною і такою, що підлягає скасуванню. Зазначив, що суду він надав всі необхідні документи для вирішення спору, вказавши при цьому, що заходи забезпечення позову не потрібні, досудове врегулювання спору є неефективними. Вважає, що повернення його позовної заяви є лише намаганням суду усунутися від вирішення спору та позбавляє його права на судовий захист. Просив скасувати ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04 грудня 2018 року як незаконну та направити справу до районного суду для вирішення витання про відкриття провадження у справі.

У відзиві, що надійшов на апеляційну скаргу ОСОБА_3 від ОСОБА_4, останній вказав, що позов, поданий ОСОБА_3 є безпідставний, зміст позовних вимог ґрунтується лише на припущеннях, а тому ухвала районного суду про визнання позовної заяви не поданою та повернення її позивачу є законною та обґрунтованою. Оскільки чинним законодавством передбачено, що при подачі позову встановлений чіткий порядок процесуальних дій і позовна заява повинна відповідати встановленим нормам закону, тому при не усуненні порушень та не приведенні позовної заяви у відповідність до встановлених норм закону районний суд повинен повертати її позивачу. На це вказує і Верховний Суд у своїй постанові від 12 вересня 2018 року під час розгляду справи № 705/3875/17, що була долучена до відзиву на апеляційну скаргу. Тому підстав для задоволення апеляційної скарги на думку ОСОБА_4 немає і ухвала суду скасуванню не підлягає.

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Згідно ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 2 ст. 269 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою (а.с. 1) до ОСОБА_4 про недійсність договору дарування.

Вказану позовну заяву районний суд залишив без руху, як таку, що подана без додержання вимог, які зазначені у ст.ст. 175, 177 ЦПК України. Підставою для повернення позовної заяви стало невиконання вимог, зазначених в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху.

Вимоги до позовної заяви викладені в ст. 175 ЦПК України, якою передбачено, що позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону, і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов'язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс, і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно з вимогами частин 5, 6 ст. 177 ЦПК України позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази, позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Якщо позовна заява не відповідає вимогам вищезазначених статей, суддя вправі постановити ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення позовної заяви без руху і надає строк для усунення недоліків. Копія ухвали негайно направляється заявнику для виправлення зазначених недоліків.

Ухвала суду про залишення позовної заяви без руху була постановлена 22 листопада 2018 року (а.с. 3-6), а 23 листопада 2018 року копію ухвали направлено супровідним листом № 23260 (а.с. 7) для виконання на адресу ОСОБА_3

03 грудня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про виправлення недоліків поданої позовної заяви (а.с. 9), яка за своїм змістом є запереченням проти постановленої ухвали суду від 22 листопада 2018 року і не містить даних щодо виконання вимог ухвали.

Постановляючи ухвалу про визнання позовної заяви неподаною та її повернення (а.с. 13-15), суд першої інстанції правильно виходив з того, що позивач не усунув недоліки поданої ним позовної заяви у встановлений строк, тому законно застосував, передбачений ч. 3 ст. 185 ЦПК України порядок повернення позовної заяви позивачу.

Доводи апеляційної скарги на те, що оскаржуваною ухвалою суду було обмежено право позивача на доступ до правосуддя не заслуговують на увагу з огляду на слідуюче.

Елементом права на справедливий судовий розгляд є право на доступ до суду. Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що це право не є абсолютним і може підлягати обмеженням. Такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу до суду потребує регулюванню з боку держави. Для такого регулювання Держави-учасниці Конвенції мають певну свободу розсуду, але застосовані ними обмеження не повинні звужувати чи не применшувати можливості доступу до суду в такий спосіб або настільки, що нівелюється сама сутність цього права (рішення у справі принц Ліхтенштейну Ганс-Адамс ІІ проти Німеччини від 12 липня 2001 року, заява № 42527/98.

Європейський суд з прав людини зазначив, що якщо законом визначений порядок для вчинення дій, такий порядок в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинен дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та не допустити судовий процес у безладний рух, так як право на суд не є абсолютним.

Встановивши, що ОСОБА_3 у встановлений судом строк не усунув недоліки позовної заяви, дійшов правильного висновку про визнання його позовної заяви неподаної та її повернення, оскільки позивач звертаючись до суду з позовом порушив чітко визначений порядок дій, які передбачені законом при поданні позовної заяви.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків районного суду, були предметом вивчення та оцінки апеляційного суду і підстав для її задоволення, суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про недійсність договору дарування залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Головуючий -

Судді -

Повний текст постанови виготовлено 29 січня 2019 року.