Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1055/19
Провадження № 2-о/376/31/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2019 р. Сквирський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді Коваленка О.М.,

за участі: секретаря Ткаченко Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Сквирського районного суду Київської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення ,-

ВСТАНОВИВ:

03.05.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаною заявою.

В обгрунтування своєї заяви ОСОБА_1 вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 .

Після його смерті залишилася спадщина на 9/20 часток у праві власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , яку він отримав згідно договору дарування за реєстром 5559 від 25.12.1964 року від свого батька ОСОБА_4 .

Заявник ОСОБА_1 подав заяву на прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_3 , але в цьому договорі дарування «Обдарований», тобто батько заявника вказаний «Со ОСОБА_5 », а не «Са ОСОБА_5 », у зв`язку з цим приватний нотаріус Климчук Л.П. дала йому письмову відповідь №11/02-14 від 10.04.2019 року, про те що відсутність належно оформлених документів на будинок є причиною відмови у оформленні спадщини, у зв`язку чим нотаріус відмовив заявнику та порекомендувала звернутися до суду з заявою про визнання факту, що стороною дарування був батько заявника ОСОБА_3 , а не ОСОБА_6 .

Тому у зв`язку з вищевикладеним заявник ОСОБА_1 змушений звернутися до суду з вказаною заявою та просить суд:

Встановити факт, що стороною договору дарування за реєстром 5559 від 25.12.1964 року, посвідчений державним нотаріусом другої державної Білоцерківської нотаріальної контори Київської області є Са ОСОБА_7 , а не Со ОСОБА_7 .

Заявник в судове засідання не з`явився, надав до канцелярії суду заяву в якій просить провести розгляд справи без його участі, заяву про встановлення факту підтримує.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву де просив провести розгляд справи без його участі, про задоволення заяви не заперечує.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки знаходить достатньо підстав для встановлення факту, який для заявника має юридичне значення.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Згідно із п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення..

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання № НОМЕР_1 72 773, виданий 05.01.2016 року (а.с.17).

Після смерті ОСОБА_3 залишилася спадщина на 9/20 часток у праві власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , яку він отримав згідно договору дарування за реєстром 5559 від 25.12.1964 року від свого батька ОСОБА_4 , що підтверджується копією цього договору , який складено 25.12.1964 року та зареєстровано другою Білоцерківською нотаріальною конторою25.2.1964 року (а.с.16) .

Заявник ОСОБА_1 подав заяву на прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_3 , але в цьому договорі дарування «Обдарований», тобто батько заявника вказаний «Со ОСОБА_5 », а не «Са ОСОБА_5 », у зв`язку з цим приватний нотаріус Климчук Л.П. дала йому письмову відповідь № 111/02-14 від 10.04.2019 року, про те що відсутність належно оформлених документів на будинок є причиною відмови у оформленні спадщини, у зв`язку чим нотаріус відмовив заявнику та порекомендувала звернутися до суду з заявою про визнання факту, що стороною дарування був батько заявника ОСОБА_3 , а не ОСОБА_6 (а.с.18).

Відповідно до копії паспорта Серія НОМЕР_2 видано Сквирським РВ ГУМВС України в Київській області 16.07.2002 року, прізвище батька заявника є « ОСОБА_8 » (а.с.9).

Відповідно до записів в будинковій книзі для прописки громадян, що проживають в будинку АДРЕСА_2 власником будинку є ОСОБА_3 (а.с.10-15).

З копію договору дарування, який складено в м АДРЕСА_3 Церква за реєстром 5559 від 25.12.1964 року, посвідчений державним нотаріусом другої державної Білоцерківської нотаріальної контори Київської області вбачається, що « ОСОБА_4 та ОСОБА_3 склали цей договір», однак в цьому ж договорі допущено помилку в написанні прізвища обдарованого, а саме зазначено «Со ОСОБА_5 » замість правильного «Са ОСОБА_5 », що унеможливлює прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та за життя був власником 9/20 частки спадкового будинку.

Враховуючи те, що встановлення факту належності правовстановлюючих документів має для заявника юридичне значення, для оформлення та впорядкування документів, і цей факт ніким не оспорюється і не спростовується, суд прийшов висновку про задоволення заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2,4,76,81,247,258,259,293,315, 318,319, 354 суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт, що стороною договору дарування за реєстром 5559 від 25.12.1964 року, посвідчений державним нотаріусом другої державної Білоцерківської нотаріальної контори Київської області є Са ОСОБА_7 , а не Со ОСОБА_7 .

З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції на протязі 30 днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: Коваленко О. М.