Дата документу "16" грудня 2019 р.
Провадження № 2/937/4209/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі головуючого судді Редько О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області про визнання права власності на капітальний гараж,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на капітальний гараж площею 31,3 кв.м. на земельній ділянці по АДРЕСА_1 .

Крім того, позивач також звернулась до суду з клопотанням про відстрочення сплати судового збору, посилаючись на свій скрутний матеріальний стан, оскільки вона отримує мінімальну заробітну плату, інших джерел прибутку також не має.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі було встановлено, що позовна заява подана без додержання вимог, викладених у ст. 175-177 ЦПК України.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що до суду в якості звернулась ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 42 ЦПК України в справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач та відповідач.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатись до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України представником в суді може бути адвокат або законний представник.

Статтею 62 ЦПК України врегульовано питання щодо документів, які підтверджують повноваження представників.

Відповідно до ч. 1 ст. 62 ЦПК України встановлено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами:

1). довіреністю фізичної або юридичної особи;

2). свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджується довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Як вбачається з доданих доказів до позовної заяви, позивач ОСОБА_1 діє на підставі договору доручення від 03.07.2019 року. ОСОБА_1 є лише повіреним довірителя ОСОБА_2 , що суперечить вимогам діючого ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

В позовній заяві вказано ціну позову 60 000 грн.

В силу п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункту чи місцевості.

Однак до поданої позовної заяви не додано документів (звіт спеціаліста, експерта тощо), які визначають дійсну вартість спірного об`єкта нерухомості на момент звернення позивача до суду.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до вимог п.1 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року за №6 «Про практику застосування судами ст.376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» (далі - Постанови), положення статті 376 ЦК поширюється на випадки самочинного будівництва житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна як фізичними, так і юридичними особами.

Згідно з п.9 Постанови, при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що відповідно до статті 26 Закону «Про містобудування», спори з питань містобудування вирішуються радами, інспекціями державного будівельного архітектурного контролю у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства.

За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК, частина перша статті 3 Цивільного процесуального Кодексу України (далі - ЦПК). У зв`язку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

Враховуючи наведене, при вирішенні питання про відкриття провадження у справі за позовом про визнання права власності на самочинно збудовані об`єкти суд має звертати увагу чи зазначено у позовній заяві відповідно до вимог статті 119 ЦПК обставини щодо звернення позивача до інспекції державного будівельного архітектурного контролю про прийняття об`єкта до експлуатації та посилання на докази щодо зазначених обставин. У разі відсутності посилання на такі обставини або докази суд має відповідно до вимог статті 121 ЦПК залишити позовну заяву без руху та надати строк для усунення недоліків із наслідками, передбаченими частиною другою статті 121 ЦПК.

Окрім вищенаведених недоліків, позивачем не виконано вимоги ч. 2 ст. 95 ЦПК України, відповідно до якої письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно ч. 8 ст. 43 ЦПК України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Частиною 5 статті 95 ЦПК України передбачено, що учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Водночас, надані із заявою в якості доказів документи не засвідчені належним чином та не містять дати їх засвідчення.

Відповідно до ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 статті 8 ЗУ «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача -фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину - інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ)особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Позивач просить відстрочити їй сплату судового збору оскільки у неї тяжкий майновий стан стан, однак не посилається та не надає доказів тих обставин, а саме: довідку податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, відсутність нерухомого та рухомого майна, або докази того, що батько дитини ухиляється від сплати аліментів, тощо.

Отже, позивач не надала доказів на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку, а тому підстав для відстрочення сплати судового збору у даному випадку немає.

Враховуючи виявлені недоліки при оформлені позовної заяви, у відповідності до частини першої статті 185 ЦПК України позовна заява залишається без руху із встановленням позивачеві строку усунення недоліків.

З огляду на вищевикладене, суддя вважає необхідним надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків та надання відповідних доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 185,260,261,353ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області про визнання права власності на капітальний гараж - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вищевказаного у встановлений термін, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя: О.В. Редько