Ухвала

09 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 674/1909/14-ц

провадження № 61-17289св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

треті особи: Управління Пенсійного Фонду України у Дунаєвецькому районі Хмельницької області, Дунаєвецька об`єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 30 травня 2016 року у складі судді Артемчук В. М. та рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 28 листопада 2016 року у складі колегії суддів: Костенка А. М., Грох Л. В., Пастощука М. М.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Управління Пенсійного Фонду України у Дунаєвецькому районі Хмельницької області (далі - УПФУ у Дунаєвецькому районі Хмельницької області), Дунаєвецька об`єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області (далі - Дунаєвецька ОДПІ ГУ ДФС у Хмельницькій області), про оформлення трудових відносин у разі виконання роботи без укладення трудового договору та встановлення періоду такої роботи, стягнення компенсації за невикористану відпустку, внесення запису до трудової книжки та відшкодування моральної шкоди.

Позов обґрунтовано тим, що 14 жовтня 2005 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , було укладено трудовий договір про безстрокову роботу на посаді продавця у магазині «Добряна» по АДРЕСА_1 . Трудову книжку ОСОБА_1 передала ОСОБА_2 , в якій зроблено відповідний запис: «Прийнята на роботу за трудовим договором від 14 жовтня 2005 року, зареєстрованим Дунаєвецьким районним центром зайнятості». Трудовий договір було укладено з дотриманням норм трудового законодавства. ОСОБА_1 виконувала трудові обов`язки з 14 жовтня 2005 року по 04 листопада 2014 року, коли була звільнення з роботи за пунктом 1 частини першої статті 36 КЗпП України. Під час звільнення ОСОБА_2 повідомив ОСОБА_1 , що у трудовій книжці зробить запис про роботу з 23 березня 2010 року до 04 листопада 2014 року, з чим не погодилась ОСОБА_1 , після чого відповідач зазначив, що не буде вносити жодних записів у трудову книжку та повернув останню без запису про звільнення. Також, за весь час роботи позивач жодного разу не отримувала відпустки, а тому має право на отримання грошової компенсації за невикористану відпустку. Позивач зазначала, роботодавець здійснював відрахування страхових внесків із заробітної плати до Пенсійного фонду України щомісячно з січня 2007 року до вересня 2014 року включно, а сплату податку з нарахованої заробітної плати здійснював поквартально з 2011 року по другий квартал 2014 року, включно. Крім того, ОСОБА_1 , посилаючись на погіршення стану здров`я, просила відшкодувати їй моральну шкоду, яка полягає в грубому порушенні її трудових прав, внаслідок яких вона позбавлена права на отримання пенсії та соціальних виплат.

Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 30 травня 2016 року, з урахуванням ухвали цього ж суду від 13 червня 2016 року про виправлення описки, вказаний позов задоволено частково. Вирішено вважати укладеними трудові відносини ОСОБА_1 в період з 14 жовтня 2005 року по 04 листопада 2014 року із приватним підприємцем ОСОБА_2 зобов`язано ОСОБА_2 сплатити страхові внески до Пенсійного фонду України за період роботи ОСОБА_1 з 14 жовтня 2005 року по 01 січня 2007 року та Державної податкової інспекції за періоди з 14 жовтня 2005 року по 01 січня 2007 року, внести запис до трудової книжки ОСОБА_1 про звільнення з роботи в якості продавця з 04 листопада 2014 року. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 000,00 грн відшкодування моральної шкоди. В решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 28 листопада 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 30 травня 2016 року в частині відмови в позові про стягнення компенсації за невикористану відпустку скасовано та ухвалено нове, яким стягнуто з приватного підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані нею дні щорічних відпусток у сумі 3 152,88 грн, з яких необхідно провести утримання податку з доходу фізичних осіб й інших обов`язкових платежів. В решті позову в цій частині відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційних скарг, позиції інших учасників справи

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ засобами поштового зв`язку у грудні 2016 року надійшла касаційна скарга ОСОБА_2 на рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 30 травня 2016 року та рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 28 листопада 2019 року, в якій скаржник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 .

У лютому 2017 року представником ОСОБА_1 - ОСОБА_6 було подано заперечення на касаційну скаргу, в якому просить відмовити ОСОБА_2 в задоволенні касаційної скарги на рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 30 травня 2016 року та рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 28 листопада 2016 року, залишити вказані судові рішення в силі, посилаючись на те, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 грудня 2016 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 30 травня 2016 року та рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 28 листопада 2019 року, витребувано матеріали справи з Дунаєвецького районного суду Хмельницької області та надано строк для подачі заперечень на касаційну скаргу.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон від 03 жовтня 2017 року), за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону від 03 жовтня 2017 року, касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У квітні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначену цивільну справу передано Верховному Суду.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України, суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Позиція Верховного Суду

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України, у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Управління Пенсійного Фонду України у Дунаєвецькому районі Хмельницької області, Дунаєвецька об`єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 30 травня 2016 року та рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 28 листопада 2016 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 18 вересня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак

Г. І. Усик