Справа № 642/435/19
Провадження № 2/642/731/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Шрамко Л.Л.,

з участю секретаря - Тугая К.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому у судовому засіданні цивільну справу за ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23 грудня 2014 року.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. У січні 2018 року відповідач пішов проживати до своїх батьків, з цього часу припинені шлюбні стосунки. Діти проживають з нею.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала, зазначила, що поновлення шлюбних відносин є неможливим. У сім'ї постійно виникали сварки, непорозуміння, що призвело до припинення шлюбних стосунків.

Відповідач позов визнав, зазначив, що шлюбні стосунки припинені, та вони більш року проживають окремо. Спроби поновити шлюбні стосунки призвели лише до погіршення стосунків. Діти вже звикли до окремого проживання батьків.

На даний час діти проживають з позивачкою.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню на підставі наступного.

Суд вислухавши сторін, перевіривши матеріали справи, встановив наступне.

Сторони зареєстрували шлюб 23 грудня 2014 року.

Від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони не створили міцної сім'ї, внаслідок відсутності взаєморозуміння припинили шлюбні відносини, та проживають окремо. Діти проживають з позивачкою.

Примирення обидві сторони вважають неможливим.

Згідно з ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до положень ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнання позову відповідачем не порушує прав та законних інтересів інших осіб.

За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує лише формально, поновлення шлюбних відносин є неможливим, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхніх дітей.

За проханням відповідачки слід залишити їй шлюбне прізвище - ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 4,5, 12, 13,89, 200, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 110, 112 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_2) та ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, місце реєстрації: АДРЕСА_1) зареєстрований 23 грудня 2014 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції (актовий запис №789).

Після розірвання шлюбу позивачці залишити шлюбне прізвище - ОСОБА_1

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Харкова шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня складення повного рішення

Суддя Л.Л. Шрамко