01.07.2019 Суддя Горчакова О. І..
Справа № 644/970/19
Провадження № 2/644/1044/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2019 року Орджонікідзевський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судовим засіданням - судді Горчакової О.І.,

секретаря судових засідань Білієнко Г.Г.,

позивач ОСОБА_1 - не прибула;

відповідач ОСОБА_2 не прибув;

розглянувши у судовому засіданні у залі судових засідань Орджонікідзевського районного суду міста Харкова у м. Харкові матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «Про визнання права власності та поділ спільного майна подружжя», -

в с т а н о в и в:

До Орджонікідзевського районного суду міста Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «Про визнання права власності та поділ спільного майна подружжя».

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11 березня 2019 року, призначено підготовче судове засідання по справі, проведення підготовчого засідання призначено на 9 квітня 2019 року.

Позивача було викликано у судове засідання призначене на 9 квітня 2019 року, однак він не з`явився. На адресу позивача 18.03.2019 року, 11.04.2019 року, 30.05.2019 року були направленні судові повістки про виклики у судові засідання. Позивач про розгляд справи був сповіщений належним чином, про що свідчить підпис у повідомленні про вручення поштового відправлення, причини неявки суду не повідомив.Це свідчить, на думку суду, про втрату позивачем та його представником, інтересу до справи яка розглядається судом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Застосовуючи до Позивача процесуальні наслідки його неявки у судове засідання, суд бере до уваги положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) (далі - Конвенція), згідно з якими кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У даному випадку, суд звертає увагу на те, що право позивача на доступ до суду жодним чином обмежене не було, оскільки про обставини розгляду справи, необхідність явки до суду позивач повідомлявся своєчасно та належним чином у порядку та спосіб, що передбачений нормами ЦПК України.

Тобто, єдиною причиною виникнення такої ситуації, за якою подальший розгляд справи став неможливим, є неналежне виконання Позивачем свого процесуального обов`язку.

Європейський Суд з прав людини у справі Bellet v. Frаnсе зазначив, що рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Разом з тим таке право не є абсолютним, оскільки забезпечивши право особи на звернення до суду, держава покладає на таку особу певні обов`язки, які пов`язані із реалізацією такого права. Однією з складовою гарантованого Конвенцією права на доступ до суду є розумний строк розгляду справи, який пов`язаний не лише із правовою та фактичною складністю справи, але й поведінкою заявника. Оцінюючи поведінку заявника з позиції Європейського Суду слід брати до уваги в тому числі і факти невиконання ним процесуальних обов`язків, наприклад, неявки в судове засідання без поважних причин.

Тобто, право особи на доступ до суду перебуває у безпосередньому взаємозв`язку із виконанням тих обов`язків, які покладаються на заявника при реалізації ним своїх прав.

Неявка позивача у судові засідання, неповідомлення суду про можливу зміну місця проживання, поважні причини неприбуття до суду, невжиття будь-яких інших активних дій, пов`язаних із використанням власних процесуальних прав, в контексті норм законодавства, позбавляють суд можливості здійснювати розгляд справи та призводять до порушення строків її вирішення.

Виходячи з правових норм, неявка Позивача у судові засідання без поважних причин та відсутність заяви про розгляд справи за його відсутності, зумовлюють прийняття судом рішення про залишення даного цивільного позову без розгляду.

Таким чином, оскільки належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «Про визнання права власності та поділ спільного майна подружжя» без розгляду.

При цьому суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

За таких обставин, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд-

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «Про визнання права власності та поділ спільного майна подружжя», - залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, він має право звернутися до суду повторно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до вимог п.15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Суддя: О.І. Горчакова