У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді Деметрадзе Т.Р., при секретарі Міца О.-Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії та постанову приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Пивоварова Юрія Георгійовича, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської із скаргою на дії та постанову приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Пивоварова Ю.Г. про арешт коштів боржника від 17.10.2019 року.

Скаргу мотивує тим, що відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 17.10.2019 р., приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Пивоваровим Ю.Г. було відкрито виконавче провадження № 60338190 на підставі виконавчого листа № 308/9800/16-К, виданого 02.10.2019 р. Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області.

В подальшому, постановою про арешт коштів боржника від 17.10.2019 р. в межах зазначеного виконавчого провадження приватним виконавцем Пивоваровим Ю.Г. був накладений арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих на всіх відкритих на його ім`я рахунках, в тому числі в AT «Ощадбанк». При цьому, в даному банку він має відкритий зарплатний картковий рахунок, що підтверджується Довідкою № 38/412 від 13.11.2019 р., виданою ТВБВ № 10006/095 AT «Ощадбанк».

Відтак, на картковий рахунок НОМЕР_1 , на який йому перераховують заробітну плату, приватним виконавцем Пивоваровим Ю.Г. був накладений арешт, що підтверджується випискою по картковому рахунку від 13.11.2019 р.

Вказує, що 13 листопада 2019 р. він звернувся до приватного виконавця Пивоварова Ю.Г. з вимогою зняти арешт із зарплатного карткового рахунку, однак, листом від 15.11.2019 р. № 1316/19 йому було відмовлено у задоволенні заяви про зняття арешту.

Враховуючи викладене, просить визнати дії приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Пивоварова Ю.Г. щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 17 жовтня 2019 року за виконавчим провадженням №60338190 неправомірними в частині накладення арешту на грошові кошти, що надходять на його рахунок НОМЕР_1 , відкритий в AT «Ощадбанк», зобов`язати приватного виконавця зняти арешт із коштів боржника, що надходять на вищевказаний рахунок.

Заявник не скористався правом на участь у судовому засіданні та його представник адвокат Леньо І.О. подав заяву, згідно якої просила провести розгляд скарги без їх участі та задоволити таку. Також просив вирішити питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Приватний виконавець Пивоваров Ю.Г. у судове засідання не з`явився та подав заяву про розгляд справи без його участі на підставі наявних матеріалів та поданих заперечень.

Зміст поданих заперечень зводиться до того, що приватний виконавець вчиняв всі можливі дії, спрямовані на виконання виконавчого листа, а також у постанові чітко прописано, що необхідно накласти арешт на кошти боржника крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які забороняється законом та належать боржнику. У зв`язку із чим, просив у задоволенні скарги відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши належність та допустимість кожного доказу, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Судом встановлено, що 17.10.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Пивоваровим Ю.Г. винесено постанову про арешт коштів боржника, згідно з якою на підставі ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках АБ «Укргазбанк» - МФО 320478, AT «A-Банк» - МФО 307770, AT «Альфа-Банк» - МФО 300346, AT КБ «ПриватБанк» - МФО 305299, AT «Комінвестбанк» - МФО 312248, AT «ОТП Банк» - МФО 300528, AT «Ощадбанк» - МФО 300465, AT «Райффайзен Банк Аваль» - МФО 300335, AT «УкрСиббанк» - МФО 351005, AT «КРЕДОБАНК» - МФО 325365, та всіх інших рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які забороняється законом та належать боржнику.

Частиною 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Статтею 72 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що на допомогу з державного соціального страхування, що виплачується в разі тимчасової непрацездатності та в інших випадках, допомогу по безробіттю та соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства, призначену відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю", стягнення може бути звернено виключно за рішеннями про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також втратою годувальника.

Частиною першою та другою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Судом встановлено та неоспорено сторонами, що рахунок божника НОМЕР_1 , відкритий в AT «Ощадбанк» - МФО 300465 використовується для зарахування заробітної плати.

За таких обставин, вважаю доведеним, що інтереси та права боржника були порушені, оскільки в ході виконавчого провадження фактично накладено арешт на кошти, які надходять у вигляді заробітної плати боржника, без відповідних на те правових підстав.

Таким чином, скарга підлягає до задоволення в цій частині та постанова приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Пивоварова Ю.Г. про арешт коштів боржника від 17.10.2019 року в частині накладення арешту на грошові кошти, що надходять на рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , відкритий в AT «Ощадбанк», підлягає скасуванню.

Разом з тим, скарга в частині визнання дій приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Пивоварова Ю.Г. щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 17.10.2019 року неправомірними та зобов`язати виконавця зняти арешт до задоволення не підлягає, так як виконавець вчиняв дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» для виконання рішення суду, у постанові зазначено не накладати арешт на кошти, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які забороняється законом та належать боржнику, а також суд не вправі вирішувати питання про зняття арештів з рахунків.

З огляду на викладене приходжу до висновку, що вимоги скарги підлягають до часткового задоволення.

Також, статтею 452 ЦПК України встановлено, що судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження понесених витрат суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

З дослідженого у судовому засіданні акту наданих послуг № 02-12/19 від 16.12.2019 року встановлено, що загальна кількість витраченого часу адвоката заявника становить 8 год., та загальна вартість виконаних робіт становить 6400 гривень, які були оплачені відповідно до квитанції ААЕА №733925 від 16.12.2019 року.

Зважаючи на вищевикладене та враховуючи часткове задоволення вимог скарги, суд дійшов до висновку, що представником заявника не обґрунтовано належними доказами заявлену суму витрат на правову допомогу, яка є надмірною та не відповідає категорії складності справи, тому така вимога підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 18, 70, 74 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 137, 258-260, 353, 354, 447-452 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Пивоварова Юрія Георгійовича у межах виконавчого провадження №60338190 про арешт коштів боржника від 17.10.2019 року в частині накладення арешту на кошти, що надходять на рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_1 , відкритий в AT «Ощадбанк», МФО 300465, який використовується для зарахування заробітної плати.

Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Пивоварова Юрія Георгійовича на користь ОСОБА_1 2 (дві тисячі) гривень понесених витрат на правничу допомогу адвоката.

В іншій частині вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Т.Р. Деметрадзе