печерський районний суд міста києва
Справа № 565/2121/18-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 року суддя Печерський районного суду м. Києва Ільєва Т.Г. перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Національного банку України про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Кузнецовського міського суду від 15 листопада 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 до Національного банку України про відшкодування моральної шкоди передано за підсудністю Печерському районному суду м. Києва.

Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 29.01.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 15 листопада 2018 року - без змін.

08.02.2019 до Печерського районного суду м. Києва з надійшла вказана позовна заява, яку 11.02.2019 передано судді, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

15.02.2019 ухвалою суду вказаний позов було залишено без руху, у зв`язку з не відповідністю вимогам ст.ст. 175-177 ЦПК України.

Так, на електронну адресу суду надійшла заява позивача про відвід судді Печерського районного суду м. Києва Ільєвої Т.Г., у зв`язку з тим, що заявник не погоджується з викладеним в ухвалі суду від 15.02.2019.

17.04.2019 ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва Остапчук Т.В., в задоволенні відводу головуючого судді Печерськокого районного суду м. Києва Ільєвої Т.Г. від розгляду даного позову, було відмовлено.

Так, ухвалою суду від 15.02.2019 вказану позовну заяву було залишено без руху, у зв`язку з не відповідністю вимогам ст.ст. 175-177 ЦПК України, а саме:

- необхідністю надати обґрунтований розрахунок суми, яку позивач просить стягнути, чітко зазначити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; викласти обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги із зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини та відповідно надати перелік документів та інших доказів, що підтверджують викладені обставини у заяві або ж зазначити докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

- необхідністю надати з метою усунення виявлених судом недоліків, передбачених п. 6, 7 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору та відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

- необхідністю сплатити судовий збір за нормою пункту 1 частини 1 статті 176 ЦПК України, де зазначено, що у позовах про стягнення грошових коштів, ціна позову є сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку;

- необхідністю уточнити коло учасників справи, позовні вимоги, які пред`являються, та, у разі зміни їхньої кількості, відповідно сплатити суму судового збору, надати суду документ, що підтверджує її сплату, згідно з частиною 4 статті 177 ЦПК України;

- необхідністю додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, на виконання вимог ухвали суду від 15.02.2019, позивачем було направлено заяву про звільнення від сплати судового збору, у зв`язку з незадовільним матеріальним станом, в якій останній зазначив, що є пенсіонером та несе значні витрати на лікування, на підтвердження чого надав копії квитанцій.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визнаний строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Разом з тим, дослідивши матеріали заяви, в яких наявні копії квитанцій за квітень 2018 року та викладену позицію в ухвалі суду від 15.02.2019 щодо сплати судового збору, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про звільнення позивача від сплати судового збору, так як надані документи на підтвердження важкого матеріального стану не підтверджуть, що станом на день винесення ухвали суду про залишення без руху, у позивача важкий матеріальний стан.

Так, з моменту отримання ухвали від 15.02.2019 про залишення позову без руху, а саме 25.03.2019 про, що свідчить зворотне повідомлення (а.с. №72), позивачем не було подано жодного документу, який би свідчив про те, що недоліки визначені ухвалою суду від 15.02.2019 виправлені.

Окрім цього, у позивача було достатньо часу надати суду, а саме з 15.02.2019 виконати вимоги ухвали та подати належним чином оформлену позовну заяву.

Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 20 Цивільного кодексу України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, у тому числі, реалізовує своє право на захист.

За частиною 1 ст. 14 Цивільного кодексу України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання, шляхом застосування національного законодавства. Суд приймає рішення щодо дотримання вимог Конвенції, переконавшись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою.

Листом Верховного Суду України від 25.01.2006 № 1-5/45 визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені ст. ст. 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України, а саме не усуне недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст 185, 260, 261, 353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Національного банку України про відшкодування моральної шкоди - вважати не поданою та повернути заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Т.Г. Ільєва