Справа № 303/7354/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 липня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Джуги С.Д. і Кожух О.А.,

з участю секретаря Юрочко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 11 лютого 2019 року (у складі судді Монича В.О.) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дітей,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом у листопаді 2018 р.

Просила стягнути з ОСОБА_2 на свою користь половину суми додаткових витрат на дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на суму 27 594 грн.

На обґрунтування позовних вимог указала, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 03 листопада 2017 р. із відповідача було стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 1300 грн. на кожну дитину.

Діти проживають разом із позивачем і всі витрати по їх забезпеченню несе вона. Донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дитиною-інвалідом із дитинства, відтак потребує особливого харчування, лікування і препаратів, що призводить до великих витрат позивача.

Позивач вважає, що із відповідача належить стягнути половину додаткових витрат на спільних дітей.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 11 лютого 2019 р. позов ОСОБА_1 задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , додаткові витрати на дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 2258,73 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь держави судовий збір урозмірі 704,80 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_1 просить змінити це рішення, стягнувши з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 27 594 грн. (половина суми витрат на дітей). Доводить про неправильне застосування норм матеріального права. Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:

-суд не може визначати додаткові витрати на дитину виключно як витрати на ліки, а повинен визначати їх як додаткові витрати, викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою тощо). Такі особливі обставини є індивідуальними в кожному конкретному випадку;

-позивачем належними та допустимим доказами доведено наявність додаткових витрат, викликаних особливими обставинами -невиліковною хворобою дитини, а також їх розмір згідно з наданими квитанціями, однак судом першої інстанції не було взято це до уваги.

Письмового відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду першої інстанції - зміні, з таких мотивів.

Визначаючи суму, яку належить стягнути з відповідача як додаткові витрати на дитину, суд виходив із того, що сторони перебували в шлюбі до 16.03.2018 р., таким чином витрати, пов`язані на ліки, під час перебування сторін у шлюбі становлять 4517,46 грн., а тому, виходячи з принципу рівності прав та обов`язків батьків,із відповідача було стягнуто витрати на ліки в сумі 2258,73 грн. Оплата на харчування дитини, засоби особистої гігієни, одяг, іграшки, канцелярські товари, оплата за дитячий садок є витратами, які понесені для забезпечення нормальних умов проживання дитини та їх не можна віднести дододаткових.

Однак, апеляційний суд не може повністю погодитися із такими висновками через їх неповну відповідність обставинам справи.

За приписами ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою, третьою ст.181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 199 СК України визначають декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193);батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

Згідно з ч.1 ст.185 СК України той із батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

До особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Законом передбачено рівність прав та обов`язків батьків. Відповідно до норм матеріального права брати участь у додаткових витратах на дітей зобов`язані обоє батьків, незалежно від того, з ким проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Як установлено матеріалами справи та не заперечується сторонами спірних правовідносин, донька сторін ( ОСОБА_1 ) є дитиною - інвалідом дитинства, з діагнозом «прогресуюча гідроцефалія стану після шунтування важкого ураження ЦНС у недоношеної дитини Форма ІПР №71 від 28.04.2017 р.», також дитиною-інвалідом підгрупи А, з діагнозом «шунтована внутріутробна гідроцефалія, спастичний тетрапарез, гіпотрофія ваги», медичний висновок № 18/554, висновок комісії ЛКК від 07.11.2018 р. і вона потребує особливого харчування, лікування та препаратів, що призводить до великих затрат (а.с.9,10).

Стороною позивача як у суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції надано низку копій квитанцій, зокрема:

-на придбання ліків на загальну суму - 7 689,15 грн.;

-на лікувальне харчування - 9 691,30 грн.;

-обстеження та консультація лікарів - 9 959 грн.;

-дитяче харчування - 13411,60 грн.;

-підгузки- 7 457 грн.;

-засоби особистої гігієни дітей - 2 885,67 грн.;

-витрати на придбання одягу для дітей - 867 грн.;

- витрати на іграшки та канцелярські товари - 514 грн.;

-оплата за дитячий садок - 2712,6 грн., а всього на загальну суму 55 187,32 грн.

Необхідність стягнення додаткових витрат на дитину обумовлена особливими обставинами, а саме - невиліковною хворобою доньки сторін. Разом із тим, суд не може брати до уваги витрати, понесені позивачем на дитяче харчування, підгузки, засоби особистої гігієни дітей, витрати на придбання одягу для дітей, витрати на іграшки та канцелярські товари, оплата за дитячий садок, оскільки вказані витрати не обумовлені особливими обставинами, а є такими, які покликані на підтримання нормального функціонування дітей, і не несуть за собою необхідності у стягненні з відповідача додаткових витрат. У цій частині висновок суду першої інстанції є правильним.

Проте, витрати на придбання ліків, лікувальне харчування і обстеження та консультація лікарів, є додатковими витратами, обумовленими особливими обставинами - невиліковною хворобою доньки.

Позивач належними та допустимим доказами довела суду, а саме копіями квитанцій, понесені витраті в сумі 27 339,45 грн. Відтак, виходячи з принципу рівності батьків участі в додаткових витратах на дітей, із відповідача на користь позивача належить стягнути половину цієї суми, а саме 13 669,73 грн.

Відтак, рішення суду першої інстанції через невідповідність висновків суду обставинам справи належить змінити з підстав, передбачених п.3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, стягнувши додаткові витрати лише на ОСОБА_1 , а не на двох дітей як просив позивач і вирішив суд першої інстанції.

Керуючись ст. 368, п.2 ч.1 ст. 374, п.п.3 ч.1 ст. 376, ст.ст. 381, 382 - 384 ЦПК України , -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

2.Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 11 лютого 2019 року змінити, стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у сумі 13 669,73 грн.

3.Решту рішення залишити без змін.

4.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

5.Повне судове рішення складено 09 липня 2019 року.

Судді: