Справа № 515/56/19
Провадження № 2/515/428/19
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2019 року м.Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Семенюк Л.А.

за участю секретаря Унгурян Т.В.

позивачки ОСОБА_1

представника позивача адвоката Давиденка К.В.

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Татарбунари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

11 січня 2019 року адвокат Давиденко К.В., що діє в інтересах позивачки ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку.

28 січня 2019 року представник позивачки адвокат Давиденко К.В. надав до суду уточнену позовну заяву, посилаючись на слідуючі обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Татарбунари Одеської області померла мати позивачки - ОСОБА_3 . За життя спадкодавець вчинила заповіт на ім`я позивачки, заповівши останній частину належного їй домоволодіння АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Татарбунари помер батько позивачки - ОСОБА_4 . Після його смерті залишилась земельна ділянка, для ведення особистого селянського господарства, площею 1,6000 га, що розташована на території Татарбунарського міської ради Одеської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №335263, виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією 06.05.2011 року на ім`я ОСОБА_4 . Також після смерті батьків залишився житловий будинок за АДРЕСА_1 .

Зазначено майно позивачка має право успадкувати після смерті спадкодавців, як спадкоємець за заповітом.

Своєчасно звернувшись до приватного нотаріуса Татарбунарського районного нотаріального округу Монастирліу О.П. з заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , позивачка отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину по заповіту, у зв`язку з втратою 6-ти місячного строку для прийняття спадщини та ненадання доказів сумісного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини та відсутності факту родинних відносин з спадкодавцем.

Так, прізвище матері та батька позивачки, згідно свідоцтва про народження, вказано « ОСОБА_3 », а згідно свідоцтва про смерть батьків, прізвище батька зазначено « ОСОБА_6 », а матері « ОСОБА_3 », тоді як згідно свідоцтва про шлюб їх прізвище записано « ОСОБА_3 ». Позивачка вважає, що вказані розбіжності є ніщо інше як невірний переклад прізвища спадкодавців, що унеможливлює прийняття нею спадщини через недоведенність факту родинних відносин між спадкодавцями та позивачкою.

Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 03.12.2018 року по справі 515/1628/18 заяву позивачки про встановлення факту родинних відносин та встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем до часу відкриття спадщини залишено без розгляду, оскільки суд вбачає із заявлених вимог спір про право. Також судом роз`яснено їй право звернення до суду в загальному порядку для визнання права власності на спадкову земельну ділянку та житловий будинок. Як вбачається з ухвали суду, при розгляді зазначеної справи в судовому засіданні були допитані свідки - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які підтвердили факт того, що заявниця проживала разом із спадкодавцями на час відкриття спадщини.

Брат позивачки - ОСОБА_2 (відповідач по справі) є спадкоємцем першої черги за законом, але спадщину він не приймав та до нотаріуса з заявою для прийняття спадщини не звертався.

За таких обставин, посилаючись на письмові докази належності спадкодавцям майна, що є предметом позову, позивачка вимушена звернутись до суду з вказаним позовом про визнання за нею, як спадкоємцем за заповітом, права власності на спадкову земельну ділянку площею 1,6000 га, розташовану на території Татарбунарської міської ради Одеської області, та житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , враховуючи, що отримати в установленому законом порядку свідоцтво про право на спадщину по заповіту на вказану нерухомість вона позбавлена можливості .

Під час розгляду справи судом було вчинено наступні процесуальні дії.

Ухвалою суду від 29.01.2019 року було відкрито провадження по справі та призначено до підготовчого судового засідання (а.с.43).

28 березня 2019 року ухвалою Татарбунарського районного суду було витребувано від приватного нотаріуса Татарбунарського районного нотаріального округу Монастирліу О.П. інформацію щодо наявності спадкової справи та кола спадкоємців до майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також Інформаційну довідку з єдиного спадкового реєстру заповітів /спадкових договорів/ про наявність чи відсутність заповітів від імені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , складених за їх життя та дані щодо внесення змін до заповітів, їх скасування, визнання недійсними тощо (а.с.48).

На виконання ухвали суду від приватного нотаріуса Монастирліу О.П. надійшла Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) щодо спадкодавця ОСОБА_9 (а.с.50-51).

Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 27 травня 2019 року повторно витребувано від приватного нотаріуса Татарбунарського районного нотаріального округу Монастирліу О.П. інформацію щодо наявності заповітів складених від імені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , складених за їх життя та дані щодо внесення змін до заповітів, їх скасування, визнання недійсними, тощо (а.с. 63).

На виконання ухвали суду від приватного нотаріуса Монастирліу О.П. надійшла Інформаційні довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) щодо спадкодавців ОСОБА_9 та ОСОБА_4 (а.с.70-73).

Представник позивача адвокат Давиденко К.В. в судове засідання не з`явився, направивши до суду заяву про слухання справи у його відсутність, повністю підтримуючи позовні вимоги (а.с.76).

Відповідач ОСОБА_2 направив до суду заяву з проханням заслухати справу у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує, вважаючи їх обґрунтованими та законними (а.с. 45 ).

Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

З огляду на належне сповіщення позивача та представника відповідача про дату, час та місце розгляду справи, надходження від них заяв про розгляд справи без їх участі, суд вважає можливим розглянути зазначену цивільну справу без участі представників позивача та відповідача. При цьому, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Дослідивши позовну заяву та надані сторонами письмові докази в сукупності, суд, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону та не порушує законних прав і інтересів сторін та інших осіб, відповідно до частини третьої ст.200 та частини 4 статті 206 ЦПК України, вважає можливим позов задовольнити, виходячи з наступного.

Судом з достовірністю встановлено, що позивачка є спадкоємцем за заповітом після смерті своїх батьків: ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , через відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вказані обставини підтверджуються наступними доказами

- копією повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 06.06.2018 року виданого Татарбунарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с.5), з якого слідує, що батьками ОСОБА_10 є ОСОБА_11 та ОСОБА_3 ;

-копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 11.04.1978 року, виданого Татарбунарським відділом РАЦС (а.с.6), яким підтверджується, що 11 квітня 1978 року був зареєстрований шлюб між ОСОБА_12 та ОСОБА_1 . Після реєстрації шлюбу позивачці присвоєно прізвище « ОСОБА_1 »;

-копією свідоцтва про одруження від 15.09.1951 року, виданого Татарбунарським районним бюро РАЦС Ізмаїльської області (а.с.7), з якого вбачається, що 15 вересня 1951 року був укладений шлюб між ОСОБА_11 , 1925 року народження та ОСОБА_3 , 1927 року народження. Після укладення шлюбу остання змінила прізвище на « ОСОБА_3 »;

- копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 18.01.2011 року (а.с.8), з якого слідує, що спадкодавець ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Татарбунари Одеської області;

-копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 29.01.2018 року (а.с.9), з якого вбачається, що спадкодавець ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Татарбунари Одеської області;

- ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 03 грудня 2018 року (а.с.10-11), з якої слідує, що заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини залишено без розгляду, в зв`язку з наявністю спору про право;

-актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 02.08.2018 року, складеного в присутності: заступника міського голови - Лєсніченка О.В. та депутатів міської ради - Кошельник Т.Г та ОСОБА_16 , (а.с.54), з якого вбачається, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . З жовтня 2007 року остання здійснювала догляд та проживала разом зі своїми батьками: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за вказаною адресою;

- копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ за №335263 від 06.05.2011 року (а.с.14), відповідно до якого ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 1,6000 га, розташованої на території Татарбунарської міської ради Одеської області, виділеної для ведення особистого селянського господарства;

- звітом про експертну грошову оцінку земельної ділянки від 07.12.2018 року (а.с.15-16), із якої вбачається, що вартість земельної ділянки площею 1,6000 га, наданої для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер- :91:001:0323), розташованої на території Татарбунарської міської ради Одеської області, що належить ОСОБА_4 , складає 43045 грн;

- копією заповіту, складеного 04 серпня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Монастирліу О.О., зареєстрованого в реєстрі за №1102 (а.с.17), згідно якого ОСОБА_1 є спадкоємцем по заповіту на земельну ділянку площею 1, 6000 га, що розташована на території Татарбунарської міської ради Одеської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 335263 від 06.05.2011 року, яка належала ОСОБА_4 на день його смерті;

- копією заповіту від 17 серпня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Монастирліу О.П., зареєстрованого в реєстрі за №3664, яким підтверджується, що ОСОБА_1 є спадкоємицею по заповіту на майно, яке належало ОСОБА_4 на день його смерті (а.с.19);

- копією технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1 , з якого вбачаються генеральний план будинку, земельної ділянки, на якому розташований будинок, зведений акт оцінки по будинку, експлікація внутрішніх обмірів та розрахунків площ приміщень житлового будинку (а.с.21-22);

- свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим Татарбунарською державною нотаріальною конторою, зареєстрованим в реєстрі за №263 (а.с.28), яким підтверджується, що ОСОБА_17 є власницею 1/2 частини житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_18 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

- звітом про незалежну оцінку ринкової вартості житлового будинку загальною площею 142,4 кв.м, житловою площею 70.0 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яким підтверджується вартість спадкового житлового будинку з будівлями та спорудами, яка складає 225811 грн. (а.с.29-30);

- копією довідки за №06-15/435, виданої відділом з питань реєстрації виконавчого комітету Татарбунарської міської ради Одеської області 28.11.2018 року (а.с.55), якою підтверджується, що ОСОБА_4 , 1925 року народження, на момент смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно даних домової книги (адресної картки), на момент його смерті, інших осіб за вказаною адресою не зареєстровано. ОСОБА_4 знятий з реєстрації місця проживання 26.02.2018 року;

- копією довідки за №255, виданої ТОВ «Татарбунарське РБТІ та РОН» 26.11.2018 року (а.с. 57), якою підтверджується, що домоволодіння за АДРЕСА_1 раніше значилось за АДРЕСА_1 (згідно договору купівлі-продажу від 02.03.1953 року №156). При інвентаризації 12.10.1983 року адреса змінилась - АДРЕСА_1 . На теперішній час адреса домоволодіння значиться: АДРЕСА_1 . Згідно архівних даних БТІ станом на 31.12.2012 року право власності на вказане домоволодіння зареєстроване:1/4 частка - за ОСОБА_4 на підставі дублікату договору купівлі-продажу від 02.03.1953 року №156, виданого 29.11.1983 року №1787; 1/4 частка - за ОСОБА_4 - на підставі свідоцтва про право на спадщину від 29.11.1983 року №1790 та 1/2 частка - за ОСОБА_17 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 13.06.1985 №780.

- копією довідки за №0320/1158, виданої виконавчим комітетом Татарбунарської міської ради від 13.12.2018 року (а.с.58), з якої слідує, що АДРЕСА_1 , згідно розпорядження міського голови №22-р від 10.02.2016 року;

- копією довідки №2796/78-28, виданої Татарбунарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 03.12.2018 року (а.с.59), з якої слідує, що ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстровано Татарбунарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану громадян Головного територіального управління юстиції, актовий запис про народження №69 від 29.05.1952 року, прізвище дитини - ОСОБА_6 , прізвище батьків - ОСОБА_3 . Відомості про місце народження та по батькові відсутні. 06.06.2018 року видане повторне свідоцтво про народження НОМЕР_1 у повній відповідності до актового запису про народження;

- інформаційної довідки (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за №54277906 від 29.11.2018 року (а.с.60) наданою приватним нотаріусом Монастирліу О.П., якою повідомляється, що за результатами пошуку спадкової справи після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 - інформація відсутні;

- інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові справи) від 15.06.2019 року (а.с. 71 ), якою підтверджується, що заповіт від 27.09.1983 року, вчинений ОСОБА_17 , посвідчений Татарбунарською районною державною нотаріальною конторою Одеської області, є чинним;

-інформаційною довідкою за Спадкового реєстру (заповіти/спадкові справи) від 12.06.2019 року (а.с.73), якою підтверджується, що заповіт від 17.08.2005 року, вчинений ОСОБА_4 , посвідчений Татарбунарською районною державною нотаріальною конторою Одеської області, є чинним.

Відповідно до пункту «г» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Захист прав на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п.1 ч.3 ст.152 ЗК України.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, в силу ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частино першою ст. 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Частина перша статті 1223 ЦК України передбачає право на спадкування осіб, визначених у заповіті.

Згідно ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

В силу ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування " передбачено, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення ) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до п. 4.15 розділу 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року "видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, нотаріусом проводиться після подання до нотаріальної контори правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві".

Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться у листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Судом з достовірністю встановлено, що позивачка ОСОБА_1 з 2007 року постійно проживала зі своїми батьками - ОСОБА_4 , 1925 року народження, та ОСОБА_17 , 1927 року народження в АДРЕСА_1 по день їх смерті, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 02.08.2018 року (а.с.54). Вказані обставини не заперечує відповідач по справі ОСОБА_2 , який також є спадкоємцем першої черги по закону, однак заяв про прийняття спадку до нотаріуса не подавав, що слідує з інформаційної довідки нотаріуса (а.с.51, 60), також відповідач не заперечує проти прийняття спадку позивачкою одноособово, що вбачається з поданої ним до суду заяви (а.с.45). За вказаних обставин, з урахуванням вищезазначеної ухвали Татарбунарського районного суду від 03.12.2018 року (а.с.10-11), з якої вбачається, що допитані судом свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтвердили факт постійного проживання заявниці разом із спадкодавцями на час відкриття спадщини, суд вважає доведеним, в рамках позовного провадження, факт постійного проживання позивачки ОСОБА_1 разом із спадкодавцями ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, а також факт родинних відносин між ними, як донькою та батьками.

Зазначені обставини свідчать про неможливість захисту порушеного права позивачки в позасудовому порядку, а тому обраний нею спосіб захисту цього порушеного права відповідає положенням ст.16 ЦК України.

За встановлених обставин, які підтверджуються дослідженими судом належними та допустимими доказами, які є достатніми та узгоджуються між собою, враховуючи, що спадкове майно, а саме земельна ділянка та житловий будинок дійсно належав спадкодавцям ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на праві приватної власності, про що свідчить копія довідки ТОВ «Татарбунарське РБТІ та РОН» (а.с.57) та копії свідоцтв про право на спадщину (а.с.27,28), а також копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №335263, виданого на ім`я спадкодавця ОСОБА_4 (а.с.14), при не можливості вирішити спір у позасудовому порядку, при тому, що позивачка не відмовилася від спадку в установлений законом строк, а відповідач ОСОБА_2 (а.с.45), як спадкоємець першої черги, визнає вимоги позову в повному обсязі, суд вважає, що за ОСОБА_1 повинно бути визнано право власності за заповітами на:

- земельну ділянку, загальною площею 1,6000 га, що розташована на території Татарбунарської міської ради Одеської області, згідно Державного акту на право власності на земельну діялнку серїі ЯЛ №335263 виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією 06.05.2011 року, на ім`я ОСОБА_4 ;

- житловий будинок за АДРЕСА_1 , що належав спадкодавцям ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст. 15, 16, 203, 328, 1216, 1217, 1223, 1233, 1234, 1235, 1247, 1268 ЦК України, ст.ст. 13, 77-81, 247, 259, 264, 265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (паспорт серії НОМЕР_5 виданий Суворовським РВ ОМУУМВС України в Одеській області 16.03.1999 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_6 ), як спадкоємцем за заповітом, право власності на:

-земельну ділянку площею 1,6000 га, розташовану на території Татарбунарської міської ради Одеської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №335263, виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією Одеської області 06 травня 2011 року, що належала ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-житловий будинок з будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 , який залишився після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.А. Семенюк