Справа № 2-8027/10
УХВАЛА

21 лютого 2019 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси:

під головуванням судді Єршової Л.С.,

за участю секретаря судового засідання Радзімовської Р.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Одеської міської ради про визнання права власності на нежитлові приміщення,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Єршової Л.С. знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Одеської міської ради про визнання права власності на приміщення загальною площею 35 кв.м. та 21.2 кв.м. за адресою: м. Одеса, провул. Вознесенський, 4.

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Деруса А.В. від 11 лютого 2008 року провадження у справі за зазначеним позовом було відкрито.

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Погрібного С.О. від 05.09.2016 року провадження по зазначеній справі було зупинено та призначено судову будівельно-технічну експертизу.

01.02.2018 року справа була повернута до суду з повідомленням про неможливість виконання експертизи у звязку з несплатою рахунку за експертизу та відсутністю необхідних для дачі висновку матеріалів.

У звязку з тим, що на підставі Указу Президента України №417/2017 від 14 грудня 2017 року призначено суддю Погрібного С.О. на посаду судді Верховного суду, за допомогою системи автоматизованого документообігу суду визначено, що розгляд цієї справи здійснюватиме суддя Приморського районного суду м. Одеси Єршова Л.С. (протокол повторного авторозподілу від 01.02.2018 року).

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Єршової Л.С. від 05.02.2018 року прийнято до розгляду та відновлено провадження по справі за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Одеської міської ради про визнання права власності на нежитлові приміщення. Справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, при цьому, в зазначеній ухвалі вказано, що учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://pm.od.court.gov.ua/sud1522/.

Станом на теперішній час справа по суті не слухалась, засідання по справі призначались на 12.03.2018 року, 16.04.2018 року, 14.05.2018 року, 18.06.2018 року, 21.08.2018 року, 02.10.2018 року, 01.11.2018 року та 18.12.2018 року, проте жодного разу позивачі не прибули у судове засідання, не поцікавилися у суді розглядом свого позову, при цьому сповіщалися належним чином, про причини неявки суду не повідомляли.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву про проведення судового засідання за його відсутності та залишення позовної заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без розгляду у звязку зі зловживанням правами.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалася.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно з ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення. Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (ст. 44 ЦПК України).

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Така позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України». часники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ст. 44 ЦПК України).

У справі «Каракуця проти України» (16 лютого 2017 р.) Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про наявність порушення доступу до суду, звернув увагу на строк, протягом якого заявники не звертались до апеляційного суду за інформацією щодо стану розгляду їх апеляційної скарги та зазначив, що заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа ОСОБА_5 проти Іспанії» заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Обовязком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany).

Тобто, в своїх рішеннях Європейський суд наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Таким чином, суддею встановлено, що позивачі тривалий час рухом своєї позовної заяви в суді не цікавляться (від часу прийняття справи до розгляду суддею Єршовою Л.С. минуло більше року), заяви про розгляд справи за їх відсутності не подавали, на поштову або електронну адресу суду не надходило жодних повідомлень щодо неможливості бути присутніми у судових засіданнях або будь-яких інших заяв (клопотань), що свідчить про невиконання ними своїх процесуальних обовязків, визначених ст. ст. 43, 44 ЦПК України, та про втрату інтересу до даної справи.

Враховуючи викладене, суд вважає, що зазначений позов має бути залишений без розгляду через зловживання позивачами своїми процесуальними правами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 43, 44, 131, 257, 223, 353, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Одеської міської ради про визнання права власності на нежитлові приміщення, - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання, проте може бути оскаржена протягом пятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Л.С. Єршова