Справа № 369/6217/19
Провадження №4-с/369/83/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2019 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Медведського М.Д.,

за участю секретаря Головатюк В.В..,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

представника зацікавленої особи - ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань в м. Києві скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , державний виконавець Шевченківського районного відділення державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Колодчук Сергій Вікторович про визнання неправомірними дій та бездіяльності державного виконавця по виконавчому провадженню за № 55741367, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною скаргою, в якій просив суд, постановити ухвалу про визнання неправомірними дій державного виконавця Колодчука С.В. у виконавчому провадженні ВП № 55741367 в частині визначення суми заборгованості по аліментах за доходами фізичної-особи підприємця ОСОБА_1 за період з березня 2018 року до квітня 2019 року у Довідці- розрахунку заборгованості по сплаті аліментам від 07.05.2019 року № 55741367/33 з використанням для своїх розрахунків рівня середньої заробітної плати у м. Києві та через відсутність фактичної заборгованості;зобов`язати державного виконавця Колодчука С.В. усунути порушення прав (поновити порушені права заявника) ОСОБА_1 , а саме:здійснити перерахунок заборгованості за аліментами з доходів фізичної особи- підприємця платника єдиного податку 3-ї групи ОСОБА_1 у виконавчому провадженні ВП № 55741367 відповідно до розміру середньої заробітної плати в Івано-Франківській області за офіційними даними Держкомстату; оформити та видати ОСОБА_1 новий розрахунок заборгованості за період з березня 2018 року до квітня 2019 року;суму переплати аліментів, здійснену ОСОБА_1 зарахувати в рахунокнарахувань аліментів у наступних періодах.

Свої мимоги обґрунтував тим, що 24 липня 2004 року між боржником та заявником у справі було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 , виданим відділом РАЦС Івано-Франківського міського управління юстиції 24.07.04 р. Шлюб між сторонами було розірвано рішенням Івано-Франківського міського суду від 07.06.16 р. у справі №344/6677/16-ц. Зазначене рішення на сьогодні набрало законної сили.

28.09.2017 року Києво-Святошинським районним судом Київської області у справі № 369/9726/17 за заявою представника ОСОБА_2 було видано судовий наказ, яким було наказано стягнути з ОСОБА_1 , «аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду (08 вересня 2017) і до досягнення дітьми повноліття».

Виконавче провадження щодо примусового виконання судового наказу Києво- Святошинського районного суду Київської області від 28.09.2017 у справі № 369/9726/17 відкрито у Шевченківському районному відділі державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві за номер виконавчого провадження № ВП 55741367, державний виконавець - Колодчук Сергій Вікторович.

10 травня 2019 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.05.2019 р. у справі № 369/4171/19 провадження № 4-с/369/73/19 було частково задоволено його скаргу на дії та бездіяльність державного виконавця, зокрема було вирішено:

«Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Колодчука С.В. у виконавчому провадженні № 55741367 щодо ненадання ОСОБА_1 розрахунків суми заборгованості по аліментах.

Зобов`язати компетентного державного виконавця державного провадження № 55741367 надати ОСОБА_1 розрахунок повної суми заборгованості за аліментами за всіма місяцями отримання доходів станом на 10.05.2019 року з урахуванням сплачених ОСОБА_1 сум аліментів».

10.05.2019 року близько обіду ним було отримано від державного виконавця на електронну пошту копію Довідки-розрахунку заборгованості по сплаті аліментам від 07.05.2019 року № 55741367/33, де було визначено розмір заборгованості у сумі 5350,69 грн. Даний борг було сплачено ним в той же день з метою забезпечення повернення йому як власнику автомобіля, на який державним виконавцем було накладено арешт та оголошено в розшук, однак вважаю, що розмір даної заборгованості визначено державним виконавцем із порушенням норм законодавства, а тому вбачає необхідність у зверненні до суду з даною скаргою.

У матеріалах виконавчого провадження знаходяться попередньо видані розрахунки, з яких згідно, що державний виконавець при визначенні суми заборгованості і раніше користувався різними підходами. Наприклад, раніше державний виконавець використовував середньомісячну заробітну плату в Івано-Франківській області, показник якої офіційно опубліковано на сайті Держкомстату з вересня 2017 року по лютий 2018 року. В Довідці-розрахунку заборгованості по сплаті аліментам від 07.05.2019 року № 55741367/33, державним виконавцем вже використано для розрахунку суму середньої заробітної плати у м. Києві, однак такий підхід вважає неправомірним.

Також на сьогодні в реєстраційному законодавстві діє так званий принцип екстериторіальності. На даний час, якщо підприємець реєструється в органах реєстрації, то прописка має суттєве значення. Відповідно, оскільки він прописаний у Івано-Франківській воласті, то і зареєструватися як підприємець може виключно у цій області. Таким чином він в принципі не міг і не планував реєструватися приватним підприємцем у м. Києві, тим більше, що з тут не має постійного місця проживання та власного житла. Інформація про його реєстрацію з Косівському районі Івано-Франківської області є публічною та відкритою.

Більше того, державному виконавцю уже давно є відомим той факт, що постійного місця проживання у м. Києві у нього немає, основного місця роботи немає також.

При цьому державний виконавець ігноруючи його звернення в процесуальних документах зазначає адресу у м АДРЕСА_1 , за якою він не проживає.

Відповідно сума заборгованості за період, вказаний в Довідці-розрахунку заборгованості то сплаті аліментам від 07.05.2019 року № 55741367/33, мала б скласти не 16350, 69 грн., а суму, визначену ним в додатку № 15, тобто заборгованість відсутня. Таким тином на сьогодні ним здійснено переплату аліментів на користь стягувача у розмірі 17482,65 грн.

На підставі вищевказаного вважає, що дії державного виконавця щодо визначення заборгованості за аліментами є неправомірними та порушують законодавство та його права як громадянина та підприємця, тому просив вимоги його скарги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15.05. 2019 року скаргу ОСОБА_1 прийнято до провадження та призначено скаргу до розгляду.

В судове засідання державний виконавець Колодчук С.В. та представник Шевченківського районного відділення державної виконавчої служби не з`явились. Про дату, час і місце розгляду скарги повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд визнав за можливе розглянути скаргу за відсутності заінтересованих осіб на підставі документів, які містяться в справі.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання з`явився, вимоги скарги з підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, з підстав зазначених у скарзі.

Представник зацікавленої особи ОСОБА_2 . ОСОБА_3 . проти вимог скарги заперечували, просили відмовити, оскільки державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби правомірно відкрито виконавче провадження, порушень з боку державного виконавця немає.

Суд, заслухавши скаржника ОСОБА_1 , представника зацікавленої особу ОСОБА_2 ОСОБА_5 О ОСОБА_6 , дослідивши скаргу та додані до неї документи, а також матеріали цивільної справи, вважає необхідним задовольнити скаргу частково, виходячи з наступного.

Судом під час розгляду скарги встановлено, що в провадженні Шевченківської державної виконавчої служби м. Києва Головного управління юстиції у м. Києві перебуває виконавче провадження № 55741367, відкрите на підставі судового наказу за № 369/9726/17 від 29.09.2017 року, виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Відповідно до довідки державного виконавця Колодчука С.В. про розрахунок заборгованості по сплаті аліментів від 12.02.2018 року за № 55741367/33 вбачається, що боржнику нараховані аліменти у розмірі ј частини доходів відповідача виходячи з розміру середньої заробітної плати Івано-Франківської області у період з вересня 2017 року до лютого 2018 року.

Відповідно до довідки державного виконавця Колодчука С.В. про розрахунок заборгованості по сплаті аліментів від 07.05.2019 року за № 55741367/33 вбачається, що боржнику нараховані аліменти у розмірі ј частини доходів відповідача виходячи з розміру середньої заробітної плати м. Києва у період з березня 2018 року до квітня 2019 року.

Зазначені обставини сторонами не заперечувались, відтак суд вважає такі обставини встановленимию

Положеннями ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Відповідно до ч. 2 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості.

Відповідно ч. 3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом.

Відповідно до положень ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника), а якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до преамбули ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», цей Закон відповідно до Конституції України регулює відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України, а також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження.

Відповідно до ст.. 3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.

Відповідно до ст.. 3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Відповідно до ст.. 3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання.

Судом встановлено, що скаржник ОСОБА_1 перебуває як фізична особа підприємець на спрощеній системі оподаткування, відтак, згідно вимог Податкового кодексу України спрощена система оподаткування не передбачає встановлення чистого доходу підприємця.

З аналізу вищезазначених норм, вбачається, що на законодавчому рівні встановлено нарахування розміру аліментів у частині заробітку стосовно боржника, який має статус фізичної особи підприємця та перебуває на спрощеній системі оподаткування,виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, оскільки виходячи з особливостей спрощеної системи оподаткування неможливо встановити дійсний чистий прибуток від підприємницької діяльності такого підприємця. Відтак, для визначення розміру аліментів в такому випадку не має значення місце здійснення такої підприємницької діяльності та фінансові показники такої фінансової діяльності.

Суд зважає, що ч. 3 ст. 195 СК України чітко не визначає поняття «даної місцевості», тому в даному випадку суд вважає можливим застосувати положення ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» як Закону спеціальної дії, що здійснює нормативне регулювання відносин у сфері місця мешкання фізичних осіб.

З матеріалів справи, вбачається, що боржник ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Також факт мешкання ОСОБА_1 за вказаною адресою підтверджується актом Заступника начальника Косівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Сіреджука І.О. від 06.05.2019 року.

На підставі викладеного, суд вважає, що державний виконавець при розрахунку суми аліментів ОСОБА_1 мав використовувати відомості про середню заробітну плату боржника за зареєстрованим місцем реєстрації боржника як фізичної особи згідно ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Таким чином скарга ОСОБА_1 підлягає частково задоволенню. Суд залишає без задоволення вимогу про зобов`язання зарахування суми переплати аліментів у майбутні періоди, оскільки така вимога стосується майбутніх дій державного виконавця, відтак, на момент розгляду відсутня будь-яка неправомірна діяльність або бездіяльність державного виконавця в цій частині вимог.

Керуючись ст. ст. 259, 263-264, 447-451 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , державний виконавець Колодчук Сергій Вікторович Шевченківського районного відділення державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання неправомірними дій та бездіяльності державного виконавця по виконавчому провадженню за № 55741367 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Шевченківського районного відділення державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Колодчука С.В. у виконавчому провадженні № 55741367, в частині визначення суми заборгованості по аліментам за доходами фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за період з березня 2018 року до квітня 2019 року у довідці-розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 07.05. 2019 року за № 55741367/33 з використанням для своїх розрахунків рівня середньої заробітної плати у м. Києві.

Зобов`язати державного виконавця Шевченківського районного відділення державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Колодчука С.В., усунути порушення прав (поновити порушені права заявника) ОСОБА_1 , шляхом здійснення перерахунку заборгованості за аліментами з доходів фізичної особи-підприємця, платника єдиного податку третьої групи ОСОБА_1 у виконавчому провадженні ВП №55741367 відповідно до розміру середньої заробітної плати в Івано-Франківській області за офіційними даними Держкомстату, оформлення та видачі ОСОБА_1 новий розрахунок заборгованості за період з березня до квітня 2019 року.

В решті вимог скарги - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали буде виготовлений згідно ст. 259 ЦПК України протягом 5 днів.

Суддя М.Д. Медведський