Провадження № 2/734/138/19 Справа № 734/4740/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21 лютого 2019 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської областї, в складі:

головуючого-судді Бараненко С.М.,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Козелець цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 селищної ради, Козелецького району, Чернігівської області, третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

Із позовною заявою про визнання права на земельну чатку (пай) в порядку спадкування за заповітом до суду звернулася ОСОБА_2.

Позов мотивований тим, що позивач не може успадкувати спадкове майно, так як відсутні правовстановлюючі документи.

Позивач в судове засідання не зявилася, але попередньо надала заяву про розгляд справи за їївідсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, судові витрати з відповідача просить не стягувати.

Представник відповідача ОСОБА_3 селищної ради у судове засідання не зявився, але попередньо надав суду письмову заяву у якій просить розгляд справи провести без участі представника селищної ради.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області в судове засідання не зявився, але попередньо надав суду письмову заяву у якій просить провести судове засідання без їх участі.

Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ст.. 247 ч. 2 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав.

Позивачка у справі ОСОБА_2 є дружиною ОСОБА_4, ступінь родинного звязку підтверджується свідоцтвом про одруження. ОСОБА_4 помер 13 листопада 2010 року. Крім того, позивачка ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем майна померлого чоловіка ОСОБА_4, що підтверджується матеріалами спадкової справи державного нотаріуса Ірпінської міської державної нотаріальної контори.

ОСОБА_5, яка є свекрухою для позивачки та матірю чоловіка ОСОБА_4 за життя була членом колективного сільськогосподарського підприємства «Маяк», яке розташоване на території Бобруйківської сільської ради Козелецького району,Чернігівської області.

Відповідно до «Порядку паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям», рішенням ОСОБА_3 районної ради народних депутатів від 17 грудня 1993 року вісімнадцятої сесії двадцять першого скликання було передано у колективну власність землю для виробництва товарної сільськогосподарської продукції колективному сільськогосподарському підприємству «Маяк», про що складено та видано Державний акт на право колективної власності на землю серії 1-ЧН № 000150 від 19 жовтня 1995 року. Список додаток громадян, до вказаного Державного акту, які мають право на середню частку колективного сільськогосподарського підприємства «Маяк» села Булахів було складено станом на 1 квітня 1996 року. Однак у вказаний список ОСОБА_5 внесена не була.

ОСОБА_5 померла 11 січня 1996 року. За життя ОСОБА_5 була працівником, а на день її смерті була пенсіонером з числа працівників КСП «Маяк», однак за життя сертифікат на право на земельну частку( пай ) їй видано не було, через відсутність у списку - додатку до Державного акту на право колективної власності.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 16 квітня 2010 року №2 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» судам підсудні справи за заявами громадян про право на земельну частку (пай) при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, а відповідно до п. 23 вказаної Постанови зазначено, що судам потрібно мати на увазі, що згідно ст. 25 ЗК України при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, земельні ділянки передаються їх працівникам а також пенсіонерам з числа працівників з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай) виділену в натурі.

Відповідно до п. 24 Постанови сертифікат на право на земельну частку (пай) є дійсним до виділення земельної ділянки в натурі та видачі державного акту на право власності на землю. Член КСП, включений до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку пай з дня видачі цього акту, і в разі смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Позов громадян, повязані з паюванням земель (зокрема про визнання права на земельну частку пай) можуть бути предметом розгляду судів.

Відповідно до ст.1,2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) право на земельну частку (пай) мають громадяни України, які були членами колективних або інших сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які проживають у сільській місцевості. Основним документом, що посвідчує таке право є сертифікат на право на земельну частку (пай), а також є трудова книжка члена КСП.

ОСОБА_5 мала можливість у судовому порядку визнати за собою право на право на земельну частку (пай), що їй належить, однак нині не має можливості бо 11 січня 1996 року померла, та у день смерті втратила можливість набувати права.

На час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 у спадкоємця за законом першої черги сина померлої ОСОБА_4 , виникло право на право на земельну частку пай і це дає можливість захистити свої права у судовому порядку шляхом визнання. Однак останній помер 13 листопада 2010 року.

Спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняв її син, ОСОБА_4, вступивши в управління спадковим майном до виповнення шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, згідно діючого на час відкриття спадкових відносин законодавства, що підтверджується довідкою з місця проживання, однак за життя на вказане право своїх спадкових прав у належний спосіб не оформив.

Спадщину після смерті ОСОБА_4 за законом прийняла його дружина ОСОБА_2, оскільки звернулась з заявою про прийняття спадщини до Державного нотаріуса Ірпінської міської державної нотаріальної контори, однак через відсутність засвідченого права правовстановлюючим документом, що належало ОСОБА_5 за життя, як члену КСП та пенсіонеру з числа працівників КСП «Маяк», у вигляд сертифікату на право на земельну частку (пай), змушена звернутися до суду.

Доказом того, що ОСОБА_5,свекруха позивачки за життя була працівником КСП є її трудова книжка, де зазначено рік вступу в КСП - 1944 рік, та відомості про роботу,де вона працювала різноробочим, а також довідка з сільської ради про те, що ОСОБА_5 працював в КСП.На день смерті вона проживала у сільській місцевості, що підтверджується свідоцтвом про смерть, але не була внесена, оскільки на день складання списку померла , хоча на день видачі Державного акту та передачі у власність землі КСП мала цивільні права.

Згідно листа за підписом начальника відділу у ОСОБА_3 районі Головного управління Держгеокадастру відомо, що Державний акт на право колективної власності серії 1-ЧН № 000150, який зареєстрований у книзі записів державних актів на право власності на землю за №16, виданий колишньому КСП «Маяк» на території Булахівської сільської ради 31 жовтня 1995 року.

ОСОБА_5, мешканка с.Бобруйки, яка померла 11 січня 1996 року, дійсно мала право на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП «Маяк» на території Бобруйківської сільської ради, якщо вона працювала у колишньому КСП.

ОСОБА_4 є єдиним спадкоємцем за законом на дану спадщину після смерті його матері, а ОСОБА_2 після його смерті, чоловіка, інших спадкоємців не має.

Відповідно ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність особи припиняється у момент її смерті.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності зі ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, позивач у справі вимушена звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно з метою оформлення права на спадщину, відповідно до вимог чинного законодавства України, та державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

На підставі наведенного та керуючись статтями 25, 319, 373, 1217-1223, 1233-1236, 1268, 1270 ЦК України, статтями 4, 265 ЦПК України, Суд

В И Р І Ш И В:

позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 селищної ради, Козелецького району, Чернігівської області, третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом право на право на земельну часту (пай) без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості), із земель державної власності на території ОСОБА_3 селищної ради, в звязку з обєднанням громади, в межах Бобруйківського старостинського округу, як на право, що належить члену колишнього СКП « Маяк» ОСОБА_5 в розмірі середнього розміру паю по господарству.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом пятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Козелецький районний суд Чернігівської області до Чернігівського апеляційного суду.

Головуючий суддя С.М. Бараненко