Справа № 490/2977/19
Провадження № 4-с/487/61/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2019 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді - Щербини С.В., за участю секретаря судового засідання Ободенко І.О.. розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 про визнання протиправними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Вакули Івана Анатолійовича, скасування повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу та зобов`язати вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою про визнання протиправними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Вакули І.А. щодо повернення виконавчого документа стягувану, скасувати повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу від 27.03.2019 року та зобов`язати прийняти до виконання виконавчий лист №487/2623/16-ц та виконати рішення суду в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги скарги зазначив, що він 29.03.2019 року отримав повідомлення головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Вакули І.А про повернення виконавчого документа стягувачу без виконання. Вважає, що невиконання рішення суду є забороною доступу до правосуддя та є порушенням Конституції України та поглядів Європейського Суду. Крім того, Велика Палата Верховного Суду ухвалено рішення від 21.03.2018 року, в якому зазначено, що позивач у справах про захист їхніх прав як споживачів звільнені від сплати судового збору на всіх стадіях судового процесу, оскільки виконання рішення суду є завершальною стадією судового провадження, вимоги щодо прав споживачів розповсюджуються і на виконавче провадження. Крім того, він є малозабезпеченою людиною, отримує лише допомогу по догляду за інвалідом другої групи ВВВ психічного захворювання ОСОБА_2 , визнаний його піклувальником, постійно доглядає за ним, тому позбавлений можливості працювати та сплатити внесок у розмірі 8346 грн.

В судове засіданні скаржник ОСОБА_1 не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути скаргу за його відсутності, вимоги скарги підтримав. та його представник, уточнені вимоги викладені в скаргах підтримали, просили про їх задоволення.

Дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступного:

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їх права чи свободи.

Як встановлено судом, рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.01.2019 року за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліски-М», Департаменту житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради, третьої особи комунального підприємства «Миколаївводоканал» про зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди , позовні вимоги задоволені частково, зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Ліски-М» та Департамент житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради здійснити ремонт та реконструкцію системи комунального водовідведення за адресою: провулок Транспортний, 2 в м. Миколаєві, відповідно державних будівельних норм, в цей частині рішення залишено без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 22.07.2019 року та набрало законної сили.

По даному рішенню Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.01.2019 року стягувчау ОСОБА_1 видано виконавчий лист, який він направив на примусове виконання до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області .

Повідомленням від 27.03.2019 року головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Вакули І.А. стягувану було повернуто виконавчий документ без прийняття до виконання, у зв`язку із не сплатою авансового внеску у розмірі 8346 грн., тобто у розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати, із зазначенням, що підстав для його звільнення, відповідно до ч.2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» не вбачається.

Порядок виконання рішень судів визначено Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII, а також Інструкцією з організації примусового виконання рішень затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення

Згідно ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (яка діяла станом на 27.03.2019 року) до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Від сплати авансового внеску звільняються стягувачі за рішеннями про: стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин; обчислення, призначення, перерахунок, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг; відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи; стягнення аліментів; відшкодування майнової та/або моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Від сплати авансового внеску також звільняються державні органи, інваліди війни, інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп, громадяни, віднесені до категорій 1 та 2 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у разі їх звернення до органів державної виконавчої служби.

У разі виконання рішення Європейського суду з прав людини авансовий внесок не сплачується.

Пунктом 8 ч. 4 ст. 4 закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу без прийняття до виконання у разі не надання підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим.

Помилковим є посилання скаржника ОСОБА_1 на те, що він звільнений від сплати авансового внеску, який вважає судовим збором, відповідно до вимог Закону України «Про захист прав споживачів» права споживачів розповсюджуються і на виконавче провадження, оскільки авансовий внесок, в розумінні ст. 133 ЦПК України, не відноситься до судових витрат, зокрема судового збору.

Крім того, безпідставне посилання скаржника на те, що іншою підставою для звільнення його від сплати авансового внеску є те, що він є піклувальником інваліда другої групи ОСОБА_2 , оскільки до органу державної виконавчої служби звернувся саме стягувач ОСОБА_1 , який реалізує своє право на примусове виконання рішення суду за його позовом, а не в інтересах ОСОБА_2

Отже, висновок заявника, що він звільнений від сплати авансового внеску у розумінні ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (яка діяла станом на 27.03.2019 року) є помилковим.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що державний виконавець діяв в межах законну та наданих йому повноважень, а відтак правомірно повернув виконавчий документ стягувачу на підставі п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», тому скарга є необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 447 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання протиправними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Вакули Івана Анатолійовича, скасування повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу та зобов`язати вчинити дії відмовити.

Ухвала набирає законної сили через 15 днів після її оголошення та може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного через Заводський райсуд м. Миколаєва у строк і порядок, встановлений ст.ст. 354, 355 ЦПК України.

Суддя: С.В. Щербина