Провадження № 2/712/687/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2019 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді Романенко В.А.

за участю секретаря Дядюра І.С.

розглянувши в судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» відокремлений підрозділ «Черкаська ТЕЦ» про захист прав споживачів та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» відокремлений підрозділ «Черкаська ТЕЦ» про захист прав споживачів та зобовязання вчинити певні дії, посилаючись на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1.

Право власності на вказану квартиру було набуте ним в порядку спадкування, що підтверджується свідоцтвом про право власності на спадщину за заповітом, виданим Першою Черкаською державною нотаріальною конторою 20.08.2007 року, зареєстроване в реєстрі за № 4-1137.

20.08.2009 року на підставі договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстровано в реєстрі за № 2305, він подарував, а ОСОБА_3 прийняв у дар квартиру АДРЕСА_2.

В подальшому рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 травня 2017 року (справа № 712/516/17ц) наведений вище договір дарування від 20.08.2009 року, укладений між ним та ОСОБА_3, згідно якого останній отримав в дар квартиру АДРЕСА_3 був визнаний судом недійсним. Відтак дійсним власником даної квартири згідно наведеного рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 травня 2017 року був визнаний ОСОБА_1.

За час знаходження спірної квартири у власності ОСОБА_3, останній виселив його з даної квартири та як новий власник квартири вселив туди інших осіб, а саме - гр. ОСОБА_4, яка включно по 28.08.2018 року проживала там, що підтверджується висновком ГУ НП в Черкаській області за результатами звернення гр. ОСОБА_1І від 12 лютого 2018 року та актом державного виконавця від 28 серпня 2018 року, згідно якого ОСОБА_4 в добровільному порядку виселилася з квартири АДРЕСА_3 та передала ключі від квартири ОСОБА_1 лише 28.08.2018 року.

01.08.2018 році на адресу вказаної квартири було направлено квитанцію по особовому рахунку № 70205027, закріплений за ОСОБА_1, який як попередній власник квартири не змінювався, у якій зазначено, що станом на 01.08.2018 року з урахуванням боргу по даній квартирі за попередні періоди за надання послуг із опалення та централізоване гаряче водопостачання ПАТ «Черкаське хімволокно» відокремлений підрозділ «Черкаська ТЕЦ» має сплатити суму боргу в розмірі 9299,41 грн.

Згідно листа-розрахунку по ОР № 70205027 станом на травень 2017 року за колишнім власником ОСОБА_3 за даними товариства значиться заборгованість у розмірі 7743,34 грн. Станом на серпень місяць 2018 року за ним значиться заборгованість за надання послуг із опалення та централізоване гаряче водопостачання ПАТ «Черкаське хімволокно» відокремлений підрозділ «Черкаська ТЕЦ» у розмірі 9299,41 грн. з урахуванням боргу колишнього власника.

Крім того, оскільки в період часу з 22 травня 2017 року і по 28 серпня 2018 року включно у вже належній йому квартирі АДРЕСА_4, він не проживав, а увесь цей час там незаконно проживала гр. ОСОБА_4, яка через небажання в добровільному порядку звільнити належну йому квартиру була виселена з неї в примусовому порядку на підставі рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 08.05.2018 року тільки 28.08.2018 року, весь цей час дана гр. ОСОБА_4 проживала в належній йому квартирі за вищевказаною адресою та всупереч його волі користувалася житлово-комунальними послугами, оплату яких не здійснювала. Внаслідок чого у вказаний період часу заборгованість за надання послуг із опалення та централізоване гаряче водопостачання ПАТ «Черкаське хімволокно» відокремлений підрозділ «Черкаська ТЕЦ» в своєму підсумку збільшилася на 1556.07 грн.

Таким чином, з огляду на те, що фактичним користувачем квартири він став тільки з 28.08.2018 року, відповідно зобовязання з оплати послуг за надання послуг із опалення та централізованого гарячого водопостачання перед ПАТ «Черкаське хімволокно» відокремлений підрозділ «Черкаська ТЕЦ» він взяв на себе з 29.08.2018 року.

17 жовтня 2018 року він звернувся до відповідача із письмовою заявою про те, що він є користувачем квартири з 29.08.2018 року і не має нести відповідальність за попередніх користувачів.

На вказаний лист від відповідача відповіді в день подання даної позовної заяви до суду так і не надійшло.

Частково наведені ним обставини були також встановлені і рішеннями Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.05.2017 року (справа № 712/516/17ц) та від 08.05.2018 року справа № 712/2023/18), а тому мають преюдиційне значення для розгляду даної справи.

З огляду на те, що на сьогоднішній день іншого шляху аніж звернення до суду для відновлення його порушеного права на справедливий перерахунок виниклої перед ПАТ «Черкаське хімволокно» відокремлений підрозділ «Черкаська ТЕЦ» заборгованості за надання послуг із опалення та централізоване гаряче водопостачання немає, віг змушений звернутись до суду із позовом про захист прав споживачів та зобовязання вчинити певні дії.

Він повернув вищевказану квартиру у власність у травні 2017 року на підставі рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 травня 2017 року, але фактичним споживачем житлово-комунальних послуг став тільки з 29.08.2018 року, після виселення з неї гр. ОСОБА_4 28.08.2018 року, вимоги відповідача щодо сплати ним боргу переднього власника квартири - ОСОБА_3 та фактичного користувача гр. ОСОБА_4, які виникли до 29.08.2018 року суперечать чинному законодавству.

Тому, заборгованість, яка утворилася в процесі договірних правовідносин між ПАТ «Черкаське хімволокно» відокремлений підрозділ «Черкаська ТЕЦ» та попереднім власником квартири ОСОБА_3 і фактичним користувачем гр. ОСОБА_4 станом на 29.08.2018 року не мають жодного відношення до нього, а відтак обовязку щодо її погашення в нього на сьогоднішній день не виникло.

Просить визнати дії ПАТ «Черкаське хімволокно» відокремлений підрозділ «Черкаська 7ЕЦ» неправомірними в частині нарахування ОСОБА_1, боргу колишнього власника квартири № 27 за адресою: вул. Смілянська, 106, м. Черкаси, - ОСОБА_3, та фактичної користувачки квартири, ОСОБА_4, по особовому рахунку № 70205027 станом на 29.08.2018 року. Зобовязати ПАТ «Черкаське хімволокно» відокремлений підрозділ «Черкаська ТЕЦ» здійснити перерахунок його заборгованості за надання послуг із опалення та централізованого гарячого водопостачання, звільнивши його від сплати заборгованості, що склалася станом на 29.08.2018 року в розмірі 9299,41 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, з заявами та клопотаннями до суду не звертався.

Зі згоди позивача, відповідно до ст. 284 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК).

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.(ч. 5,6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. . Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Із зазначених позивачем предмету та підстав позову вбачається, що предметом спору стала наявність заборгованості за теплопостачання, що виникла до 29.08.2018 року у розмірі 9299,41 грн. Позивач оспорює правильність нарахування послуги, оскільки зазначає, що заборгованість утворилася в процесі договірних правовідносин між ПАТ «Черкаське хімволокно» відокремлений підрозділ «Черкаська ТЕЦ» та попереднім власником квартири ОСОБА_3 і фактичним користувачем гр. ОСОБА_4 станом на 29.08.2018 року, а відтак обовязку щодо її погашення в нього на сьогоднішній день не виникло.

Разом з тим, згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав уразі ж порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України.

Частиною 1 зазначеної статті визначено способи захисту цивільного права та інтересу, а саме: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Оскарження дій ПАТ «Черкаське хімволокно» ВП «Черкаська ТЕЦ» щодо нарахування плати за надані послуги, які є різновидом претензії, не передбачено діючим законодавством в якості способу захисту прав.

Аналізуючи розрахунок «коректура», суд вважає, що такий виконаний у відповідності до вимог чинної нормативно-технічної документації, тоді як позивачем іншого обрахунку не надано.

На переконання суду, пред'явлення позову про зобов'язання здійснити перерахунок платежів є неналежним способом захисту права, виходячи зі змісту ст. 16 ЦК України.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що посилання позивача на неправомірність нарахування відповідачем заборгованості може бути враховано судом у разі пред'явлення до нього позову про стягнення певної суми (збитків), однак такі позовні вимоги ПАТ «Черкаське хімволокно» ВП «Черкаська ТЕЦ» до позивача у даному провадженні не розглядаються.

Вирішуючи заявлені позовні вимоги по суті, суд враховує, що нарахована ПАТ «Черкаське хімволокно» ВП «Черкаська ТЕЦ» заборгованість в розмірі коректури є даними бухгалтерського обліку та внутрішнім документом і не належить до актів у розумінні ст. 16 ЦК України.

Таким чином, оскарження дій відповідача лише щодо факту нарахування заборгованості не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту, позивач не довів того, що відповідачем ПАТ «Черкаське хімволокно» ВП «Черкаська ТЕЦ» відповідні розрахунки здійснено не вірно, не спростували розміру такої заборгованості жодними доказами, тому суд не встановив підстав для задоволення позовних вимог.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати суд відносить на рахунок держави.

На підставі ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76, 77, 81, 141, 284 258-259, 263-265, 280-289 ЦПК України, ст. 16 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» відокремлений підрозділ «Черкаська ТЕЦ» про захист прав споживачів та зобовязання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції до Апеляційного суду Черкаської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:

Повний текст виготовлений 19.02.2019 року.