УХВАЛА

04 липня 2019 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Кучина Н.Г., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про надання дозволу на виготовлення документів та тимчасового виїзду за межі України неповнолітньої дитини без згоди другого з батьків та збільшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_2 звернулася до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_3 про надання дозволу на виготовлення документів та тимчасового виїзду за межі України неповнолітньої дитини без згоди другого з батьків та збільшення розміру аліментів, в якій просить суд:

1.Надати дозвіл ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Севастополь, АРК, на оформлення всіх необхідних документів для виїзду за кордон, в тому числі для відкриття візи, та тимчасовий виїзд на навчання та її проживання на території Федеративної Республіки Німеччини - без згоди та супроводу батька - ОСОБА_3 - на період з 20 серпня 2019 року по 13 серпня 2027 року (до її повноліття).

2. Збільшити розмір присуджених рішенням Рівненського Районного суду Рівненської області від 08 листопада 2013 року по цивільній справі №569/18637А13-Ц з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на її користь, аліментів на утримання доньки,- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 700 гривень до 4000 гривень, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання законної сили рішення суду до досягнення дитиною повноліття.

Суд, перевіривши на предмет відповідності позовної заяви вимогам статей Цивільно-процесуального кодексу, прийшов до такого висновку.

Відповідно до ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем місце проживання відповідача вказано АДРЕСА_1 .

Враховуючи, що місце проживання відповідача вказано на території, де органи державної влади не здійснюють своїх повноважень, то на підставі положень ст. 121 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" суд вирішує питання про направлення справи до Апеляційного суду міста Києва для визначення підсудності, з огляду на таке.

Відповідно до п.1 ст.З, 5 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим тимчасово окупованої території України», тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Згідно ст. 1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим тимчасово окупованої території України», відповідно до якого тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Згідно ст. 3 цього Закону тимчасово окупованою територією визначається:

1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території Україні»у зв`язку з неможливістю здійснювати правосуддя судами Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях, змінити територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя судам, та забезпечити розгляд цивільних справ, підсудних місцевим загальним судам, розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, - місцевими загальними судами міста Києва, що визначаються Апеляційним судом міста Києва.

Правила виключної підсудності згідно ст. 30 ЦПК України не регулюють питання визначення підсудності по справам про надання дозволу на виготовлення документів та тимчасового виїзду за межі України неповнолітньої дитини без згоди другого з батьків та збільшення розміру аліментів.

Тому, враховуючи наведені обставини, відсутність підстав для застосування правил загальної підсудності за ч. 1ст. 27 ЦПК України та альтернативної підсудності за ч. 2 ст. 28 ЦПК України чи виключної підсудності, наявність чіткого порядку визначення підсудності по справам, де відповідач проживає на тимчасово окупованій території, суд вважає, що дана позовна заява не підсудна Рівненському міському суду Рівненської області та з необхідністю визначення підсудності ухвалою Апеляційного суду м. Києва згідно ч. 1 ст. 12 наведеного вище Закону України, а саме за зареєстрованим місцем проживання відповідача: АДРЕСА_1 направити справу на розгляд до Апеляційного суду м. Києва, для визначення підсудності.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст.19,128, 175, 187, 274, 277, 278 ЦПК України, ст. 3, 5, 12 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим тимчасово окупованої території України», суд, -

УХВАЛИВ:

Матеріали цивільної справи № 569/12623/19 за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про надання дозволу на виготовлення документів та тимчасового виїзду за межі України неповнолітньої дитини без згоди другого з батьків та збільшення розміру аліментів - направити до Апеляційного суду м. Києва, для визначення підсудності.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Н.Г. Кучина