Провадження №6/522/48/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2019 року Приморський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді Домусчі Л.В.

за участі секретаря судового засідання - Вадуцкої В.І.

розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна про видачу дублікату виконавчого листа по цивільній справі №522/24922/14-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м.Одеси знаходилась цивільна справа за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 14.01.2016 року позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за Кредитним договором №СМ-SМЕ-502/005/2007 від 11.09.2007 року у розмірі 1 645 921,60 грн.

Стягнуто ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 654,00 грн.

До суду 15.01.2019 року надійшла заява представника ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про видачу дублікату виконавчого листа по справі позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якій просить:

- Видати дублікат виконавчого листа №522/24922/14-ц, виданого 05.07.2016 року Приморським районним судом м.Одеси про стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь ТОВ «ОТП Факторинг» борг у розмірі 1 645 921,60 грн. та судові витрати у розмірі 3 654,00 грн.

В обґрунтування заяви представник заявника посилається на те, що зазначений виконавчий лист було втрачено при пересилці.

Представник заявника ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у судове засіданні не зявилася, надала суду заяву, в якій просила суд розглядати справи за її відсутністю.

ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, про час та місце проведення судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення.

У звязку з цим, датою складення цього судового рішення є 22.02.2019 року.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає можливим заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про видачу дублікату виконавчого листа задовольнити.

Судом встановлено, що в провадженні Приморського районного суду м.Одеси знаходилась цивільна справа за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 14.01.2016 року позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за Кредитним договором №СМ-МЕ-502/005/2007 від 11.09.2007 року у розмірі 1 645 921,60 грн.

Стягнуто ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 654,00 грн.

05.07.2016 року представнику ТОВ «ОТП Факторинг» було видано виконавчий лист щодо стягнення боргу та судових витрат з ОСОБА_1

03.10.2016 виконавчий лист було предявлено на виконання до Приморського ВДВС ГТУЮ Одеської області.

З матеріалів справи вбачається, що стягувач 17.05.2018 року звертався до ДВС із заявою про надання інформації щодо виконавчого провадження, у якій просив повідомити про місцезнаходження виконавчих листів та про стан виконавчого провадження.

У разі втрати виконавчого листа стягувач просив ДВС звернутися до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа.

Матеріали справи не містять відповіді ДВС на вказану заяву та заяви про видачу дублікату, подану ДВС, з чого суд робить висновок, що відповідна заява ДВС до суду не подавалась.

21.12.2018 стягувач повторно звертався до ДВС із заявою про надання інформації по виконавчим провадженням. У відповідь на зазначену заяву було отримано лист Першого Приморського відділу ДВС м.Одеси ГТУЮ в Одеській області №В-34 від 28.12.2018 року, у якому було вказано, що державним виконавцем Відділу 22.05.2018 року було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.3 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

З вказаного листа вбачається, що оригінал виконавчого документу направлявся на адресу стягувачу. Станом на день відповіді оригінали виконавчих документів у відділу відсутні, вищевказані документи на адресу відділу не повертались. Додатково вказано, що вищевказані оригінали слід вважати втраченими під час поштової пересилки.

У відповідності до ч.1 ст.28 ЗУ «Про виконавче провадження» - копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Проте, із заяви ТОВ «ОТП Факторинг Україна вбачається, що стягувач оригінал виконавчого листа не отримував, жодних постанов від ДВС не отримував, у тому числі і постанову про відкриття провадження, тобто не міг відстежити стан виконавчого провадження за унікальними номером та ідентифікатором виконавчого провадження. Таким чином, заявник вважає, що оригінал виконавчого листа по вищевказаній справі був втраченим.

Оскільки з Першого Приморського ВДВС м.Одеса ГТУЮ в Одеській області на адресу стягувача не надходила постанова про повернення виконавчого документу про стягнення суми боргу з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП «Факторинг Україна» та оригінал вищевказаного виконавчого листа, стягувач вважає, що оригінал виконавчого листа було втрачено під час пересилки, тому просив суд видати його дублікат.

Згідно ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, -і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершена стадія судового провадження та примусове виконання рішень.

Між тим, втрата виконавчих листів по цивільній справі №522/24922/14-ц унеможливлює виконати рішення Приморського районного суду м.Одеси від 14.01.2016 року.

Примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п.17.4 Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для предявлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Законом України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 року було встановлено нові строки предявлення виконавчих документів до виконання у порівнянні з законом №606-XIV від 21.04.1999 року.

Відповідно до ст.12 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Згідно із вищевказаною статтею, перебіг строків переривається предявленням виконавчого листа до виконання виконавчого листа.

Згідно вимог п.9 ч.2 ст.129 Конституції України, обовязковість рішень суду є одною із основних засад судочинства, отже невиконання судового рішення є порушенням норм Конституції України, які є нормами прямої дії.

У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (надалі - Європейського суду) та Європейської комісії з прав людини як джерело права.

Пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов'язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обовязок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (рішення Суду у справі Глоба проти України, по. 15729/07, від 05.07.2012).

У даному випадку виконавчий лист було повернуто 22.05.2018 року на підставі ст.37 п.3 ч.1 Закону України «Про виконавче провадження», докази отримання його стягувачем в матеріалах справи відсутні, заявник дізнався про повернення виконавчого провадження відповідно до листа Першого Приморського відділ ДВС м.Одеси 28.12.2018 року, та 15.01.2019 року звернувся до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що строк предявлення виконавчого листа №522/24922/14ц, виданого Приморським районним судом м.Одеса 05.07.2016 року, яким встановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» борг у розмірі 1 645 921,60 гривень та судові витрати у розмірі 3 654,00 гривень не пропущений, а заява про видачу дублікату підлягає задоволенню.

Виходячи з викладеного та керуючись ст.ст.10, 12, 13, 81, 89, 223, 247, 258-261, п.17.4 розділу ХШ Перехідні положення ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про видачу дубліката виконавчого листа по цивільній справі №522/24922/14-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення боргу - задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа на виконання заочного рішення Приморського районного суду м.Одеси від 14.01.2016 року, винесеного по цивільній справі №522/24922/14ц за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення боргу щодо стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за Кредитним договором №СМ-SМЕ-502/005/2007 від 11.09.2007 року у розмірі 1 645 921,60 грн. та судові витрати о сплаті судового збору у розмірі 3 654,00 грн.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 22.02.2018 року.

Суддя: Л.В.Домусчі