ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«10» вересня 2019 року

м. Харків

справа № 636/374/18-ц

провадження № 22-з/818/330/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Кіся П.В., Яцини В.Б.

за участю секретаря - Колосовської А.Р.

учасники справи:

позивач - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» Стрюкова І.О.,

відповідачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розстрочення виконання постанови Харківського апеляційного суду від 19 лютого 2019 року за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 01 листопада 2018 року в складі судді Гуменного З.І.

в с т а н о в и в:

У січні 2018 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» Стрюкова І.О. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 01 листопада 2018 року, у якому ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 26 грудня 2018 року виправлено описку, позов Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» Стрюкової І.О. - задоволено частково, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суму заборгованості за кредитним договором № 6/4/2006/840-К/001 від 22 травня 2006 року у розмірі 11 702, 65 доларів США, що складається із заборгованості: за кредитом, в тому числі простроченої - 7972,25 доларів США; заборгованості за відсотками, в тому числі простроченої -2 426,00 доларів США; заборгованості по сплаті комісії, в тому числі простроченої - 1004,40 доларів США; пені за прострочення сплати кредиту - 300,00 доларів США; стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суму сплаченого судового збору у розмірі 5 229,83 грн. в рівних частках з кожного по 2614,91 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, в якій просили рішення суду - скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Постановою Харківського апеляційного суду від 19 лютого 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - задоволено частково; рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 01 листопада 2018 року - скасовано; стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» суму заборгованості за кредитним договором № 6/4/2006/840-К/001 від 22 травня 2006 року в розмірі 12472,88 доларів США, що складається з 7972, 25 доларів США - заборгованості за тілом кредиту, 2299, 43 доларів США - заборгованості за відсотками, 948, 44 доларів США - заборгованості за комісією та 1252, 76 доларів США - пені за прострочення сплати кредиту; стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» 5163, 80 грн. судового збору по 2581, 90 грн. з кожного та 158,46 грн. судового збору по 79,23 грн. з кожного в дохід держави.

14 серпня 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 подали до суду апеляційної інстанції заяву про розстрочення виконання постанови Харківського апеляційного суду від 19 лютого 2019 року.

Заява мотивована тим, що боржники перебувають у скрутному фінансовому становищі, яке суттєво обтяжене кредитним зобов`язанням, що значно ускладнює виконання судового рішення.

Вказали, що неможливість вчасного повернення коштів полягає також у відсутності коштів на рахунках ОСОБА_1 та відсутності стабільних доходів.

Зазначили, що не мають постійної роботи, в підприємницькій діяльності також має місце несприятлива фінансова ситуація, що пов`язана з тимчасовими збитками у господарській діяльності.

Вказали, що також мають інші грошові зобов`язання, повинні сплачувати податки, орендну плату тощо.

Зазначили, що вини боржників у зазначених обставинах немає та застосування розстрочки виконання рішення не завдасть шкоди стягувачу, а навпаки створить умови для виконання рішення.

Просили розстрочити виконання постанови Харківського апеляційного суду від 19 лютого 2019 року на 36 місяців шляхом часткового погашення заборгованості в сумі 346 доларів США 47 центів кожний місяць у строк не пізніше 25 вересня кожного календарного числа поточного місяця в строк останнього платежу до 25 вересня 2022 року.

Відзивів на заяву до суду апеляційної інстанції від учасників справи не надано.

В судове засідання учасники справи не з`явилися. Матеріали справи містять відомості про належне повідомлення учасників справи.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вимог закону, обставин справи, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутністю учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи заяви вважає, що заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розстрочення виконання постанови Харківського апеляційного суду від 19 лютого 2019 року необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини невід`ємною частиною «права на суд» та фундаментальним аспектом верховенства права є принцип правової визначеності (певності), який включає дотримання принципу остаточності судового рішення.

У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Частиною 1 статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Частинами 1, 3, 4 та 5 статті 435 ЦПК України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

При вирішенні заяв про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до статті 435 ЦПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Зазначений висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 червня 2019 року, справа № 2-55/10, провадження № 61-46129св18.

Обґрунтовуючи заяву про відстрочення виконання постанови суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 посилались на скрутний майновий стан, відсутність постійної роботи та коштів на рахунках, тимчасові збитки у господарській діяльності, необхідність сплати податків, орендної плати тощо.

Проте, зазначені обставини не є в розумінні статті 435 ЦПК України винятковими та такими, що істотно ускладнюють виконання постанови Харківського апеляційного суду від 19 лютого 2019 року або роблять його неможливим.

Крім того, доказів щодо тих обставин, на які посилались ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в обґрунтування заяви, зокрема, довідок про хворобу боржника або членів його сім`ї, про відсутність майна або довідок про доходи, ними не надано.

Згідно відомостей, що містяться у загальному доступі в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_2 зареєстрований як фізична особа-підприємець, у стані припинення не перебуває. Відомостей щодо відсутності у нього доходів як фізичної особи-підприємця матеріали справи не містять.

За таких умов судова колегія дійшла висновку, що заявниками не наведено та не надано належних та допустимих доказів існування обставин, що істотно ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим.

На підставі викладеного, судова колегія вважає за необхідне заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розстрочення виконання постанови Харківського апеляційного суду від 19 лютого 2019 року - залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 260, 435 ЦПК України

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розстрочення виконання постанови Харківського апеляційного суду від 19 лютого 2019 року - залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді П.В. Кісь

В.Б. Яцина

Повний текст ухвали складено 10 вересня 2019 року.