Справа № 140/2780/18
Провадження № 2/140/134/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.06.2019 року Немирівський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Алєксєєнка В.М.

при секретарі Путій З.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові

цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Великобушинської сільської ради Немирівського району Вінницької області про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права на 1/2 частину житлового будинку, про зміну черговості отримання права на спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Немирівського районного суду з позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права на 1/2 частину житлового будинку, про зміну черговості отримання права на спадкування, вказавши в позові, що 10.12.1967 року він уклав шлюб із ОСОБА_6 , про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу Серії НОМЕР_1 .

Під час перебування у шлюбі у нас народилося двоє дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Шлюбні відносини між нами не складалися, тому в 1974 році шлюб між ними було розірвано, але вони продовжували проживати однією сім`єю, спільно проживати, виховувати їхніх дітей, вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом та бюджетом, що підтверджується довідкою Великобушинської сільською сільської ради.

Під час шлюбу в 1973 року вони придбали у ОСОБА_7 згідно договору купівлі-продажу житловий будинок в АДРЕСА_1 . Документи на житловий будинок виготовили на ім`я дружини ОСОБА_6 .

Відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження майном.

Після розірвання шлюбу у нас з дружиною народилося ще двоє дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_5 його дружина ОСОБА_6 померла, про що свідчить свідоцтво про смерть Серії НОМЕР_2 .

Після її смерті залишилася спадщина, яка складається із житлового будинку по АДРЕСА_1 , який належить їй на підставі договору купівлі-продажу укладеного між ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями за законом на майно ОСОБА_6 є їхні діти ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 2 ст. 1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоєців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття,крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Відповідно до вимог ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

У зв`язку з тим, що шлюб між ним та померлою ОСОБА_6 було розірвано, однак вони проживали без реєстрації шлюбу, тому він позбавлений можливості оформити спадщину за законом після смерті померлої, та з якою він проживав однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу більше п`яти років, а саме в період з 1974 року по 09.07.2018 року.

Таким чином, для одержання права на спадкування необхідне встановлення двох юридичних фактів: 1) проживання однією сім`єю; 2) на час відкриття спадщини має пройти принаймні п`ять років, протягом яких спадкоємець проживав зі спадкодавцем однією сім`єю.

ЦК не роз`яснює змісту словосполучення «проживання однією сім`єю». За ч. 2 ст. З СК сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. При цьому ст. 2 СК містить відкритий перелік осіб, які належать до членів сім`ї. Однак поняття «проживання однією сім`єю» та «член сім`ї» не є тотожними. Особа може бути близьким родичем спадкодавця, тобто відноситися до членів сім`ї, проте не проживати з ним однією сім`єю. Центральною ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем.

Факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем протягом п`яти років до часу відкриття спадщини має бути встановлений винятково рішенням суду.

Житловий будинок, який розташований за адресою АДРЕСА_1 куплений ОСОБА_6 під час перебування у шлюбі та за спільні кошти. Протягом всього часу, а саме з моменту купівлі будинку вони проживали разом в одному будинку, про що свідчать виписки з погосподарських книг, а тому він мав права на Ѕ частину житлового будинку, який розмішений за адресою АДРЕСА_1 .

Протягом всього часу вони з дружиною дбали один про одного, крім того у зв`язку з похилим віком дружина потребувала стороннього догляду, тому він постійно опікувався нею, а тому вважаю, що має право на зміну черговості під час отримання права на спадщину.

В зв`язку із вище викладеним він змушений звернутись до суду з даним позовом, щоб мати можливість одержати свідоцтво про право власності на відповідну частину житлового будинку, який придбаний ними на підставі договору купівлі продажу, та мати можливість одержати право на спадщину разом із спадкоємцями першої черги.

Факт його проживання однією сім`єю із ОСОБА_6 підтверджується довідкою виданою Великобущинською сільською радою.

Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Примакова В.В. позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 позовні вимоги визнають та не заперечують проти їх задоволення.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, однак, надав суду заяву в якій просить розгляд справи провести за його відсутності, позов визнає, не заперечує проти його задоволення.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання в четвертий раз не з`явився, хоча про дату, час і місце судового засідання був повідомлений завчасно і належним чином. Судові повістки чотири рази направлялася на адресу в казаній у позовній заяві, однак перших три рази повернулися з відміткою «за закінченням терміну зберігання», четвертого разу повернулася з відміткою «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення». Причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не надав. Відзив на позовну заяву не подав.

Відповідач голова Великобушинської сільської ради в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву, в якій вказав, що позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить суд розглянути справу за відсутності представника сільської ради.

Будучи допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підтвердили факт проживання позивача ОСОБА_1 однією сім`єю із ОСОБА_6 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_5 , в період з 1974 року по 09 липня ІНФОРМАЦІЯ_5 року, на час відкриття спадщини.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, вислухавши в судовому засіданні пояснення позивача ОСОБА_1 , відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як він відповідає вимогам закону та підтверджується матеріалами справи.

Відповідно довідки про склад сім`ї виконавчого комітету Великобушинської сільської ради за № 705 від 31.08.2018 року до складу сім`ї в житловому приміщенні за адресою АДРЕСА_1 входить ОСОБА_1 ( а. с. 10 ).

Згідно довідки виконавчого комітету Великобушинської сільської ради за № 704 від 31.08.2018 року виданої ОСОБА_1 про те, що житловий будинок дійсно розташований в АДРЕСА_1 ( а. с. 11 ).

Згідно довідки виконавчого комітету Великобушинецької сільської ради за № 543 від 17.07.2018 року виданої ОСОБА_1 про те, що після смерті дружини ОСОБА_6 , яка постійно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 і померла ІНФОРМАЦІЯ_5 залишилось спадкове майно. Спадкоємцями за законом являються: чоловік - ОСОБА_1 , який проживає в АДРЕСА_1 , син ОСОБА_2 , який проживає в АДРЕСА_1 , син ОСОБА_3 , який проживає в АДРЕСА_2 , син ОСОБА_4 , який проживає в АДРЕСА_3 , син ОСОБА_5 , АДРЕСА_4 . На день смерті ОСОБА_6 в житловому будинку, який розташований в АДРЕСА_1 , проживав чоловік ОСОБА_1 Інших спадкоємців, передбачених законом чи заповітом немає ( а. с. 12 ).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 ( а. с. 13 ).

Відповідно до копії виписки із по господарської книги Великобушинської сільської ради за 1980-2018 року, Книги № НОМЕР_10, особовий рахунок № НОМЕР_3 , голова двору ОСОБА_6 , син ОСОБА_2 , син ОСОБА_3 , син ОСОБА_4 , син ОСОБА_1 , чоловік ОСОБА_1 ( а. с. 14 ).

Згідно довідки виконкому Великобушинської сільської ради за № 702 від 29.08.2018 року виданої ОСОБА_1 про те, що він постійно проживав із ОСОБА_6 в незареєстрованому шлюбі в АДРЕСА_1 , вели спільне господарство до дня її смерті, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 і похоронив за власний рахунок ( а. с. 16 ).

Відповідно до копії виписки виданої Зарудинецькою сільською радою за № 02.23-618 від 30.08.2018 року з по господарської книги за 1968-1970 р.р. № НОМЕР_11 по Зарудинецькій сільській раді с. Озеро, особистий рахунок № НОМЕР_12 голова двору ОСОБА_1 , дружина ОСОБА_12 , син ОСОБА_2 ( а. с. 17 ).

Відповідно виписки виданої Зарудинецькою сільською радою за № 02.23-619 від 30.08.2018 року з по господарської книги за 1971-1973 р.р. № НОМЕР_14 по Зарудинецькій сільській раді с. Озеро, особистий рахунок № НОМЕР_13, голова домогосподарства ОСОБА_1 , син ОСОБА_2 , син ОСОБА_3 ( а. с. 18 ).

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , 10.12.1967 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_13 ( а. с. 25 ).

Технічний паспорт на житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 , виданий ОСОБА_12 ( а. с. 26-27 ).

Згідно копії свідоцтва № НОМЕР_4 на право особистої власності на житловий будинок від 19.03.1988 року житловий будинок в АДРЕСА_1 дійсно належить ОСОБА_6 ( а. с. 28-29 ).

Відповідно до копії свідоцтва Немирівського відділу ЗАГС серії НОМЕР_5 про розірвання шлюбу 12.02.1974 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розірвано ( а. с. 32 ).

Відповідно звіту про оцінку майна ТОВ «Подільський експертний центр», власником (спадкодавцем) житлового будинку в АДРЕСА_1 є ОСОБА_6 ( а. с. 41-61 ).

Згідно наданого 10.06.2019 року Державним нотаріальним архівом Вінницької області копії договору купівлі-продажу від 28.08.1973 року ОСОБА_14 яка діє від імені ОСОБА_15 по довіреності, продала ОСОБА_6 житловий будинок в АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів.

Відповідно до ст. ст. 293, 315 ЦПК України та роз`яснень п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», із змінами та доповненнями, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

В судовому засіданні встановлено, що дійсно ОСОБА_1 та ОСОБА_6 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 проживали однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідченнями позивача та свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які в судовому засіданні підтвердили даний факт.

Надані ОСОБА_1 докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета доказування, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 проживали однією сім`єю не менше п`ять років до часу відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 померла жінка позивача ОСОБА_1 . Після її смерті відкрилась спадщина на належне померлій майно, але позивач не має змоги подати заяву на прийняття спадщини у зв`язку з тим, що на час смерті ОСОБА_6 вони з нею не перебували в офіційних шлюбних відносинах.

Шлюб між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_6 було зареєстровано 10.12.1967 року.

Від даного шлюбу вони мають четверо дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 ( а. с. 21 ), сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 ( а. с. 22 ), сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 ( а. с. 23 ) та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_9 ( а. с. 24 ).

Діти є спадкоємцями першої черги в даній справі.

12.02.1974 року по взаємній домовленості між позивачем та ОСОБА_6 шлюб між ними було розірвано, але не зважаючи на юридичне припинення шлюбу відносини подружжя між ними продовжувались і не припинялися до дня смерті ОСОБА_6

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Позивач проживав з ОСОБА_6 разом однією сім`єю з 1974 року - часу припинення шлюбу в одному будинку, вів з нею спільне господарство, мав з нею спільний бюджет, разом виховувала дітей. Допомагав та доглядав померлу коли вона перебувала у тяжкому стані, хворіла. Також він постійно, до дня смерті, був разом із нею та допомагав у всьому.

У відповідності до ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, судам необхідно врахувати правила частини другої статті З СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно частини 2 статті 1259 ЦК України, фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на успадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

За вказаних обставин суд вважає за можливе встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_6 померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з 1974 року по ІНФОРМАЦІЯ_6 , на час відкриття спадщини.

Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 цього Кодексу.

Статтею 1259 ЦК України зазначено, що черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена. Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року за № 7 безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Враховуючи вище зазначену норму матеріально права суд може змінити своїм рішенням черговість одержання права на спадкування за умови, що позивач протягом тривалого часу опікувалася спадкодавцем, матеріально його забезпечував, надавав іншу допомогу спадкодавцеві, внаслідок похилого віку, тяжкої хвороби чи безпорадного стану.

Згідно копії виписки № 353а Немирівської ЦРЛ із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_6 перед смертю важко хворіла перебувала на стаціонарному лікуванні з 02.07.2018 року по 09.07.2018 року ( а. с. 31 ), що також підтверджується копією консультаційного висновку спеціаліста Немирівської ЦРЛ від 13.02.2018 року згідно якого встановлено діагноз «Привочиний розлад внаслідок судинного захворювання головного мозку» ( а. с. 33 ), копією виписки з історії хвороби № 14389 Комунального закладу «Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. акад.. Ющенка» від 18 грудня 2017 року ОСОБА_6 встановлено діагноз Гіпертонічна хвороба ІІІ ст. (ГПМК 2017р.) ст.2, ризик 4. Гіпертензивне серце - гіпертрофія лівого шлуночка. ІХС. Дифузний кардіосклероз. СН-І, ФК-І. Цукровий діабет, тип ІІ, середнього ступеню важкості в стадії субкомпенсації ( а. с. 34 ).

Судом встановлено, а відповідачами визнано, що позивач ОСОБА_1 надавав допомогу померлій дружині ОСОБА_6 , яка важко хворіла, утримував її, протягом тривалого часу опікувався про неї та матеріально забезпечував, коли вона була у безпорадному стані, проживав з нею однією сім`єю в період з 1974 року по ІНФОРМАЦІЯ_6 , на час відкриття спадщини, а тому слід змінити черговість отримання права на спадкування, визнавши за ОСОБА_1 право на спадкування після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , разом із спадкоємцями першої черги та визнати за ним право на Ѕ частину житлового будинку загальною площею 59,2 кв.м., житловою площею 37,6 кв.м., та відповідну частку, Ѕ частину, господарчих будівель і споруд, а саме: веранду «а», криницю «а1», сарай «Б», сарай-пристройка «б», сарай з погребом «В», сарай-пристройка «в», огорожу 1-2, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснив та виклав у п. 5.2 Листа від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» те, що черговість одержання права на спадкування може бути змінена шляхом договору між спадкоємцями, які прийняли спадщину (ч. 1 ст. 1259 ЦК України), або на підставі рішення суду (ч. 2 ст. 1259 ЦК України).

За змістом ч. 5 ст. 11 ЦК Україниу випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи те, що позивачем було надано суду достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження підстав для зміни черговості одержання права на спадщину, то позовні вимоги необхідно задовольнити в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1258, 1259, 1261, 1262, 1264 ЦК України, ст. ст. 11, 12, 13, 80- 82, 247, 263, 264, 265, 268, 272, 273, 293, 294, 315-319, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Великобушинської сільської ради Немирівського району Вінницької області про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права на 1/2 частину житлового будинку, про зміну черговості отримання права на спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_16 право на Ѕ частину житлового будинку загальною площею 59,2 кв.м., житловою площею 37,6 кв.м., та відповідну частку, Ѕ частину, господарчих будівель і споруд, а саме: веранду «а», криницю «а1», сарай «Б», сарай-пристройка «б», сарай з погребом «В», сарай-пристройка «в», огорожу 1-2, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити факт проживання ОСОБА_1 однією сім`єю із ОСОБА_6 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_5 , в період з 1974 року по ІНФОРМАЦІЯ_6 , на час відкриття спадщини.

Змінити ОСОБА_1 черговість одержання права на спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Березівка Немирівського району Вінницької області, перевівши його із четвертої черги спадкоємців за законом до числа спадкоємців першої черги за законом.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Суддя: