ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/630/19 Доповідач - Дикун С.І.
Категорія - 305010400
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд у складі:

Головуючого - Дикун С.І.

Суддів - Парандюк Т. С., Храпак Н. М.,

за участю секретаря - Кантицька О.І.

та учасників судового процесу: відповідачки ОСОБА_1 та її представника адвоката Моленя Р.П.; позивачки ОСОБА_2 та її представника адвоката Калинюка Б.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 607/22264/18

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Молинь Роман Петрович, на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 квітня 2019 року, ухвалене суддею Вийванком О.М.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок пошкодження майна та зобов`язання вчинити дії.

Позивач вказувала, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . Дана квартира облаштована індивідуальною системою опалення із встановленням газового котла. 17.02.2018 крижана бурулька, яка утворилась на коаксіальній трубі газового котла відповідачки впала та пошкодила її коаксіальну трубу. Вона неодноразово усно зверталася до відповідачки для мирного врегулювання спору та усунення пошкоджень або відшкодування шкоди, однак ОСОБА_1 відповідала відмовою. Тому позивач звернулася з позовом до суду за захистом своїх прав та просила стягнути з відповідачки 3200 грн матеріальної шкоди та зобов`язати відповідачку змістити коаксіальну трубу відповідно до інструкції з установки газового обладнання.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 квітня 2019 року задоволено частково позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок пошкодження майна та зобов`язання вчинити певні дії.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 , кошти в розмірі 3200,00 грн. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судового збору.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Молинь Р.П., просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що рішення суду ґрунтується на припущеннях та ухвалене без жодного достовірного доказу, акти обстеження технічного стану приміщення були складені 28.05.2018 та 29.01.2019 року, а подія сталася 17.02.2018 року. Особ, котрі складали акти не могли пересвідчитися та перевірити обставини, що пошкодження коаксіальної труби позивачки було здійснено падінням бурульки, а не будь-яким іншим способом.

Показання свідка ОСОБА_3 щодо падіння бурульки та пошкодження труби позивача є виключно його припущеннями, оскільки він безпосередньо не бачив падіння бурульки та пошкодження коаксіальної труби. А по копіях фотографій неможливо ідентифікувати в якому будинку зроблені останні та встановити фактичну дату та місце здійснення останніх у зв`язку з відсутністю відомостей про геолокацію.

Жоден із елементів майнової шкоди, не доведений позивачем у спосіб, визначений процесуальним законодавством.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Калинюк Б.М., просить апеляційну скаргу відповідача відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін. Мотивує, що суд ухвалив рішення на підставі доказів, поданих позивачкою та не спростованих відповідачкою, а саме: двох актів обстеження технічного стану приміщення, якими зафіксовано факт пошкодження спірної труби; пояснень свідка ОСОБА_3 , який є керівником обслуговуючої даний будинок організації і ствердив про неодноразові звернення позивачки щодо пошкоджень її труби, та що намерзання бурульки на трубі відповідачки він особисто бачив при огляді будинку.

Під час розгляду справи в апеляційному суді відповідачка та її представник підтримали апеляційну скаргу з мотивів, наведених у скаргах; позивачка та її представник апеляційної скарги не визнали, посилаючись на законність на обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

За правилом частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом установлено, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 09.11.2008, НОМЕР_1 , виданого виконкомом Тернопільської міської ради.

Вказана квартира облаштована індивідуальною системою опалення із встановленням газового котла та коаксіальною трубою від її газового котла, яка знаходиться на фасаді будинку.

ОСОБА_1 належить на праві власності квартира АДРЕСА_2 , яка розташована поверхом вище від квартири позивача. Вказана квартира облаштована індивідуальною системою опалення із встановленням газового котла та коаксіальною трубою від її газового котла, яка знаходиться на фасаді будинку прямо над коаксіальною трубою від газового котла позивачки.

Згідно з актами обстеження технічного стану приміщення від 28.05.2018 та 29.01.2019, причиною пошкодження зовнішньої витяжкової газової труби (коаксіальної), що належить квартирі АДРЕСА_3 , є падіння бурульки з верхнього поверху, а саме з квартири АДРЕСА_4 . Внаслідок замерзання кондинсату утворилася двохметрова бурулька, яка впала на газову трубу і пробила диру, через яку збирається вода, що може привести до псування котла.

Факт пошкодження коаксіальної труби позивачки підтверджується фотографіями, наявними у матеріалах справи.

Фотографіями підтверджується факт існування намерзання льоду виключно на коаксіальній трубі відповідачки.

Допитаний у судовому засіданні в суді першої інстанції свідок ОСОБА_3 суду дав показання, що він є керівником ТзОВ «ІрЛАГА», яка є обслуговуючою організацією даного будинку. Дійсно, на коаксійній трубі від газового котла, який знаходиться у квартирі АДРЕСА_2 утворилася бурулька. Від падіння якої було пошкоджено коаксіальну трубу від газового котла в квартирі АДРЕСА_1 . Позивач неодноразово зверталася до їх обслуговуючої організації про пошкодження її труби через падіння намерзлого льоду від труби відповідачки.

Із рахунку-фактури №СФ-0000057 від 19 вересня 2018 року, виданої ОСОБА_2 , вбачається розрахунок робіт щодо заміни коаксіальної труби на суму 2000 грн та вартості коаксіальної труби Ferroli 1200 грн, на загальну суму 3200 грн, проведеного приватним підприємством Опалення Ніагара.

Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до положень статтей 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу, а позивач у свою чергу повинен довести наявність шкоди та її розмір.

Відповідно до частини 4 статті 319 ЦК України власність зобов`язує.

Згідно зі ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування) майна несе його власник, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 323 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (пункт 1 частини 2 статті 22 ЦК України).

Згідно із статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою доведено, що пошкодження коаксіальної труби її газового котла сталося у зв`язку з падінням льоду, який утворився на коаксіальній трубі від газового котла у квартирі АДРЕСА_2 , що належить відповідачці, котра, як власниця квартири, не забезпечила належне утримання та експлуатацію свого газового котла та коаксійної труби до нього. А тому шкода у доведеному позивачкою та не спростованому відповідачкою розмірі 3200 грн підлягає стягненню з відповідачки ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2

Такий висновок суду відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Суд першої інстанції, на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені, з урахуванням встановлених обставин справи і вищевказаних вимог закону, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідачки на користь позивачки суми майнової шкоди, оскільки матеріалами справи підтверджено неналежне виконання відповідачкою своїх обов`язків по утриманню належного їй майна.

Розмір майнової шкоди ОСОБА_2 підтверджено відповідно до вимог статтей 12, 81 ЦПК України, тому висновки суду першої інстанції про наявність підстав, передбачених статтями 22, 1166 ЦК України для часткового задоволення позову, є обґрунтованими, адже встановленою є винна протиправна бездіяльність відповідачки ОСОБА_1 , яка спричинила майнову шкоду ОСОБА_2 , розмір якої підтверджено належними і допустимими доказами у справі.

Доводи апеляційної скарги про те, що акти обстеження технічного стану приміщення, складені пізніше: 28.05.2018 та 29.01.2019 року, а тому не можуть бути достовірними доказами по справі, позаяк подія сталася 17.02.2018, не заслуговують на увагу. Матеріалами справи доводиться, що позивачка звернулась до організації, яка здійснює обслуговування даного будинку безпосередньо після інциденту, однак акти після проведеного обстеження датовані, відповідно, пізніше, про що вбачається як із самих актів, так і з пояснень ОСОБА_3 - керівника ТзОВ «ІрЛАГА», яка є обслуговуючою організацією будинку сторін.

Колегія суддів не погоджується з твердженням апеляційної скарги про те, що показання свідка ОСОБА_3 щодо падіння льоду та пошкодження труби позивачки є виключно його припущеннями.

Так, з показань ОСОБА_3 , наданих в суді першої інстанції, останній бачив намерзання бурульки від коаксіальної труби з квартири відповідачки, падіння якої й стало причиною пошкодження майна позивачки, особисто при огляді будинку сторін. Крім того, ОСОБА_3 , який є керівником ТзОВ «ІрЛАГА» - обслуговуючої організації будинку підтвердив, що позивачка неодноразово зверталась до них про пошкодження її труби від падіння бурульки з коаксіальної труби з квартири відповідачки.

Посилання апеляційної скарги, що по копіях фотографій немає можливості ідентифікувати в якому будинку вони зроблені, так як відсутні будь-які відомості щодо номера будинку та квартири, зводяться, головним чином, до незгоди із рішенням суду, оскільки подаючи відзив на позовну заяву у суді першої інстанції, представником ОСОБА_1 - ОСОБА_4 долучено копію фотографії (без захоплення на фото номера будинку) розташування коаксіальних труб позивача та відповідача (а.с.23), будинок на якій ідентичний до будинку щодо якого складено Акт обстеження технічного стану приміщень з фото-таблицями (а.с.38,39) і який знаходиться на АДРЕСА_3 .

Під час обстеження виявлено, що по одній із фасадних сторін будинку (з першого по шостий поверх) поставлені коаксіальні виходи (труби) турбокотлів будинку Карпенка,30. При неодноразовому звертанні та обстеженні виявлено постійне намерзання у вигляді льоду з труби квартири АДРЕСА_4 , внаслідок чого на трубі квартири АДРЕСА_3 утворилася велика дира (а.с.37).

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до особистого тлумачення стороною відповідача спірних правовідносин, які виникли між сторонами.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони грунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обгрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконувати обов`язок щодо обгрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, параграф 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами права, які підлягають застосуванню, дослідив наявні у справі докази та надав їм належну правову оцінку. Колегія суддів не вбачає підстав до задоволення апеляційної скарги, з мотивів, наведених у скарзі.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати за розгляд справи в апеляційній інстанції покласти на відповідачку в межах, нею понесених.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Молинь Роман Петрович, залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 квітня 2019 року залишити без змін.

Судові витрати за розгляд справи в апеляційному суді покласти на відповідачку ОСОБА_1 , в межах, нею понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 11 липня 2019 року.

Головуючий Дикун С.І.

Судді: Парандюк Т.С.

Храпак Н.М.