Справа № 428/7481/19
Провадження № 22-ц/810/671/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2019 року, вересня місяця, 04-го дня, Луганський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ головуючого Яреська А.В. (судді - доповідача), суддів: Гаврилюка В.К., Єрмакова Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 2 ст.369 ЦПК України) цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 17 липня 2019 року у цивільній справі (№428/7481/19, суддя І інстанції Посохов І.С.) за заявою ОСОБА_1 , якій діє в інтересах ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

в с т а н о в и в:

У червні 2019 року ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Просив суд видати судовий наказ про стягнення з боржника - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на користь та на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі ј частини усіх видів доходу відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, стягувачем по якому заявник - ОСОБА_2 . Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 17 липня 2019 року відмовлено у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Розгляд апеляційної скарги проводиться без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, апеляційний суд у складі колегії суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у видачі судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що отримана судом інформація не дає можливості встановити місце проживання (перебування) ОСОБА_3 , тому у відповідності до вимог ч.9 ст. 165 ЦПК України, наявні підстави для відмови у видачі судового наказу.

Колегія суддів не погоджується із такими висновками суду, адже вони не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи. Так, відповідно до правил ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом. Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення. Відповідно до ст. 162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом. Статтею 163 ЦК України передбачено вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу. Згідно ч. 5 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ЦПК України, суд відмовляє у видачі судового наказу лише у тому випадку, якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника. Між тим, як вбачається з матеріалів справи у червні 2019 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на неповнолітню дитину з ОСОБА_3 . При цьому заявник зазначив адресу реєстрації боржника: АДРЕСА_1 . , додав до заяви і завірену адвокатом копію паспорта боржника - ОСОБА_3 із відміткою про його зареєстроване місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6-6а). Отже, за таких обставин були відсутні підстави для застосування положень ч. 9 ст. 165 ЦПК України -суд мав можливість з наявних у матеріалах справи документів встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання. Та обставина що 09 липня 2019 року УДМСУ в Луганській області на звернення суду повідомило про відсутність інформації по місцю проживання ОСОБА_3 (а.с.11-11а) з огляду на перебування місця проживання на тимчасово неконтрольованій Україною території підлягала врахуванню та оцінці лише у співвідношенні із наявними у справі матеріалами. Оскільки висновки суду першої інстанції зроблені з неповним з`ясуванням обставин справи та неправильним застосуванням норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, то відповідно до ст.379 ЦПК України це є підставою для скасування ухвали суду і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 379, 381, 382, 383, 384, ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 17 липня 2019 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 09 вересня 2019 року.

Головуючий

Судді