Єдиний унікальний номер 448/751/18
Провадження № 2/448/76/19
У Х В А Л А
про залишення заяви без руху
22.02.2019 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Кічака Ю.В.,
при секретарі Шегинській Л.М.,
за участю: представника третьої особи ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_8, Дидятицька сільська рада Мостиського району Львівської області, ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення та про визнання права власності на спадкове майно,
В провадженні суду знаходиться вказана цивільна справа.
На адресу суду надійшла письмова заява позивачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про збільшення позовних вимог в порядку ст.49 ЦПК України, подана їх представником адвокатом ОСОБА_9, до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_1, Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, Дидятицької сільської ради Мостиського району Львівської області та Мостиської районної державної адміністрації Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_8 про визнання незаконними та скасування рішень органу місцевого самоврядування, скасування державної реєстрації земельної ділянки та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно.
У підготовчому судовому засіданні представник третьої особи ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 заперечив щодо прийняття судом заяви позивачів про збільшення позовних вимог, мотивуючи тим, що така не відповідає вимогам ЦПК України, а саме: вказана заява подана не уповноваженим особою, оскільки не додано належних документів, що підтверджують повноваження адвоката ОСОБА_9, як представника, у відповідності до вимог ст.62 ЦПК України, зокрема ордеру, а у п.3 договору про надання правової допомоги наявне покликання на право представника предявляти позовні заяви, заяви до суду після окремої домовленості, при цьому така окрема домовленість в матеріалах поданої заяви - відсутня; у заяві не зазначено про наявність у них або інших осіб оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви; до заяви додано фіскальні чеки на підтвердження направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи, однак без опису вкладення.
Дослідивши матеріали заяви позивачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про збільшення позовних вимог, заслухавши думку представника третьої особи ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2, суд приходить до наступних висновків.
Згідно ст.49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п'ять днів до початку першого судового засідання у справі. Зміна предмета або підстав позову при новому розгляді справи допускається в строки, встановлені частиною третьою цієї статті, лише у випадку, якщо це необхідно для захисту прав позивача у зв'язку із зміною фактичних обставин справи, що сталася після закінчення підготовчого засідання, або, якщо справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження, - після початку першого судового засідання при первісному розгляді справи. У разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої та частинами третьою і четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у рішенні суду.
У відповідності до вимог ст.62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені певними документами. Так, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". Оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи. У разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.
Однак, письмова заява позивачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про збільшення позовних вимог, подана їх представником адвокатом ОСОБА_9, не відповідає вимогам ст.62, ст.175, ст.177 ЦПК України, зокрема: письмова заява про збільшення позовних вимог подана представником позивачів адвокатом, проте без додання документів, передбачених ч.4 ст.62 ЦПК України; до матеріалів поданої заяви не додано підтвердження про укладення окремої домовленості позивачів з адвокатом про надання останньому права предявлення відповідної заяви до суду, у відповідності до вимог п.3 Договорів про надання правової допомоги від 24.01.2018 року та від 22.11.2018року; у заяві не зазначено про наявність у позивачів або інших осіб оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.
Крім того, відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Однак, в порушення вказаної вимоги, позивачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не додано до письмової заяви про збільшення позовних вимог документів, що підтверджують сплату у повному обсязі судового збору у встановленому порядку і розмірі, або ж документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Так, судом встановлено, що позивачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 при подачі первинного позову було заявлено вимоги про встановлення фактів, що мають юридичне значення та про визнання права власності на спадкове майно.
Судовий збір за предявлену позовну майнову вимогу визначено та сплачено кожним з позивачів у встановленому законом розмірі, зокрема по 768,40 грн. кожним, на загальну суму 1536,80 грн.
Що ж до заявлених позовних вимог немайнового характеру, вважаю за необхідне зазначити наступне.
Згідно з ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Відповідно до ч.7 ст.6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли позов немайнового характеру подається кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.
Відповідно до ст.4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Станом на 01 січня 2019 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1921 грн.
Відповідно до п.п.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 768,40 грн.
Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», у разі об'єднання позовних вимог відповідно до статті 126 ЦПК, а також у випадках подання позовної заяви одним чи кількома позивачами (співпозивачами) до одного або кількох відповідачів судовий збір обчислюється із загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно до заявлених кожним із них вимог окремим платіжним документом (частина шоста статті 6 Закону № 3674-VI). Закон не містить заборони й можливості сплати усієї суми судового збору одним із кількох позивачів у справі; визначальним у такому разі є факт надходження усієї належної до сплати суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У випадку якщо один із позивачів звільнений від сплати судового збору, загальна сума збору зменшується пропорційно до заявлених ним вимог.
Кожним з позивачів (як ОСОБА_3, так і ОСОБА_4І.) заявлено чотири додаткові позовні вимоги немайнового характеру, а тому кожним з них повинен бути сплачений судовий збір за заявлені вимоги у розмірі 3 073, 60 грн. (768,4 грн. х 4).
Натомість, виходячи з поданих квитанцій, враховуючи суму судового збору, сплаченого позивачами за майнові вимоги, розмір сплаченого ними судового збору за вимоги немайнового характеру становить 3073,6 грн. замість 6 147,20 грн.
Таким чином, позивачам необхідно доплатити судовий збір в сумі 3 073 грн. 60 коп., про що до суду надати відповідний платіжний документ або надати документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, Рекомендації R (81) 7 Комітету міністрів державам?членам стосовно шляхів полегшення доступу до правосуддя від 14.05.1981 року та практика Європейського суду з прав людини (зокрема рішення від 19.06.2001 року «Креуз проти Польщі») не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.
Відповідно до ч.ч.1-3 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Враховуючи вищенаведене, приходжу до переконання, що вказана письмова заява ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про збільшення позовних вимог підлягає залишенню без руху, а останнім необхідно надати строк для усунення зазначених вище недоліків.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.49, 62, 175, 177, 185 ЦПК України, суд,
Письмову заяву позивачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про збільшення позовних вимог в порядку ст.49 ЦПК України, подану їх представником адвокатом ОСОБА_9, до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_1, Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, Дидятицької сільської ради Мостиського району Львівської області та Мостиської районної державної адміністрації Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_8 про визнання незаконними та скасування рішень органу місцевого самоврядування, скасування державної реєстрації земельної ділянки та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно - залишити без руху.
Надати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення їм копії ухвали про залишення заяви без руху та розяснити, що у випадку виконання ними у встановлений строк відповідних вимог ухвали суду, заява вважається поданою в день первісного її подання, інакше заява вважається неподаною та повертається.
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Ю.В. Кічак