У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" лютого 2019 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Савлук Т.В., розглянувши в порядку письмового провадження, в приміщенні суду заяву представника відповідача - адвоката Кушнір Оксани Валентинівни про повернення судового збору понесенні відповідачем, як подана в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,-

в с т а н о в и в :

В провадженні Дніпровського районного суду міста Києва перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

12 квітня 2016 року Дніпровським районним судом м. Києва ухвалено заочне рішення, яким позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , 1975 року народження, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 неустойку за прострочення сплати аліментів у розмірі 360 330 (триста шістдесят тисяч триста тридцять) грн. 42 коп.

01 червня 2016 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про залишення без задоволення заяву ОСОБА_2 за участю заінтересованої особи ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення.

24 травня 2017 року Апеляційним судом міста Києва ухвалено рішення, яким заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 12 квітня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів з жовтня 2009 року по грудень 2015 року в сумі 12 573,93 грн.

08 червня 2017 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено увалу, якою виправлено описку в рішенні Дніпровського районного суду м. Києва 12 квітня 2016 року, у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. У тексті рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 12 квітня 2016 року, ім`я відповідача вважати вірним - « ОСОБА_2 ».

08 червня 2017 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про відмову в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

18 липня 2018 року Верховним судом постановлено постанову, якою заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 12 квітня 2016 року та рішення Апеляційного суду міста Києва від 24 травня 2017 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

07 вересня 2018 року вказану цивільну справу, у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, передано в провадження судді Савлук Т.В.

17 вересня 2018 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та проводити розгляд справи у порядку позовного провадження з викликом сторін.

05 жовтня 2018 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про залишення без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Представник відповідача - адвокат Кушнір Оксана Валентинівна звернулася до суду з заявою про стягнення з позивача понесених відповідачем судові витрати за подачу заяви про перегляд заочного рішення, апеляційної скарги, касаційної скарги.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 257 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.

Відповідно до ч.5 ст.142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно ч.6 ст.142 ЦПК України у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Відтак, в порядку визначеному ч.5 ст. 142 ЦПК України можуть бути компенсовані витрати, пов`язані з розглядом справи виключно, якщо відповідач доведе факт того, що вони настали внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Разом з тим, жодним доказом не підтверджено факт того, що дії позивача при поданні позову були необґрунтованими. Відповідно до норм ЦПК України звернення до суду із заявою про залишення позову без розгляду є процесуальним правом позивача.

За викладених обставин, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про повернення судового збору понесенних відповідачем, оскільки останім не доведено факт, того що дії позивача при поданні позову були необґрунтованими.

Відповідно до п. 44 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, питання щодо повернення сплаченої суми судового збору в будь-якому разі вирішується судом, який вирішував питання, пов`язані з відкриттям провадження у справі, чи розглядав справу, навіть якщо таку сплату помилково здійснено не за місцем розгляду справи.

За наведених обставин, суд не вбачає підстав для задоволення зави позивача про повернення судових витрат - щодо сплати судового збору за подання апеляційної скарги та касаційної скарги, оскільки ці питання вирішуються судом, який питання, пов`язані з відкриттям провадження у справі, чи розглядав справу.

Крім того, за результатами розгляду заяви по перегляд заочного рішення не передбачено підстав для розподілу судових витрат у розумінні положень статті 142 ЦПК України.

Враховуючи наведене та керуючись, ст.ст. 141, 142, 260 Цивільного процесуального кодексу України,-

п о с т а н о в и в:

Заяву представника відповідача - адвоката Кушнір Оксани Валентинівни про повернення судового збору понесенні відповідачем, як подана в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,- залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я: