Справа № 615/694/19
Провадження № 2/615/311/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Токмакової А.П.,

секретаря судового засідання Антоненко М.Г.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду м. Валки Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягнення аліментів на утримання дитини,

встановив:

07.05.2019 року позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить збільшити розмір аліментів, визначених рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 18.07.2012 року у справі № 2/2220/665/2012, та стягувати з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2000 грн., починаючи стягнення з дня набрання рішення суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 01.09.2009 року по 25.10.2013 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 18.07.2012 року у справі № 2/2220/665/2012 ОСОБА_2 зобов`язано сплачувати аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. та на додаткові витрати 200 грн. щомісячно, починаючи з 23.05.2012 року. За згодою сторін син проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Але відповідач, покладений на нього судом обов`язок сплачувати аліменти, не виконує.

Враховуючи, що ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року збільшено мінімальний розмір аліментів, вважає, що призначена судом в 2012 році сума аліментів є недостатньою для утримання сина. Зазначила, що відповідач інших утриманців не має, працездатний, стан здоров`я дозволяє йому працевлаштуватися, тому має можливість сплачувати аліменти в заявленому позивачем розмірі.

Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 13.05.2019 року відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження та роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу.

Копію позовної заяви та доданих до неї документів надіслано відповідачу рекомендованим повідомленням та особисто вручено 18.05.2018 року.

Правом подання відзиву в передбаченому ст.178 ЦПК України порядку та строки відповідач не скористався.

Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися.

Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про судовий розгляд справи, будь-яких клопотань та відзив на позовну заяву не подав, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів в порядку, передбаченому ст.ст.279,280 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.09.2009 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , видане Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 330.

Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 25.11.2009 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №847.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 18.07.2012 року у справі №2/2220/665/2012 ОСОБА_2 зобов`язано сплачувати аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 600 грн. та кошти на додаткові витрати пов`язані з хворобою сина в розмірі 200 грн., щомісяця, починаючи з 23.05.2012 року і до досягнення ним повноліття.

На підставі рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 14.10.2013 року у цивільній справі № 688/3679/13-ц шлюб між сторонами розірвано, в зв`язку з чим позивачу присвоєно прізвище ОСОБА_5 .

У відповідності до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до приписів абз.3 ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Крім того, як передбачає ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Ч. 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Ст.180 СК України зобов`язує батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, з урахуванням положень ч.2 ст.181 СК України може брати участь у її утриманні в грошовій (або) натуральній формі.

За рішенням суду згідно положень ч.3 ст.181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, або у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів у відповідності до ч.1 ст.182 СК України суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом ч.5 ст.183 СК України розмір аліментів становить: на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину згідно з положеннями ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України.

Прожитковий мінімум у відповідності до ч.1 ст.1 ЗУ «Про прожитковий мінімум» - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 років з 01 січня 2019 року становить 2027 грн. на одну особу в розрахунку на місяць, який визначає вартісну величину достатнього для забезпечення нормального функціонування організму дитини, збереження її здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Відповідно до вимог ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, позивачем не надано доказів на підтвердження обставин, передбачених ч.1 ст.182, ч.1 ст.192 СК України щодо визначеного нею розміру аліментів.

З огляду на викладене, з метою створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відносно якої відповідач має батьківські зобов`язання, враховуючи обов`язок обох батьків утримувати дітей, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги частково, збільшивши розмір аліментів до встановленого законом розміру, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову.

Керуючись ст.ст.212,213,215 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, визначених рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 18.07.2012 року, стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % мінімального прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду 07.05.2019 року до моменту досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через Валківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.П. Токмакова