ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 6/753/710/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2019 р. Суддя Дарницького районного суду м. Києва Комаревцева Л.В., за участю секретаря судового засідання Гаврилюк О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві подання головного державного виконавця Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Білан Юлії Станіславівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В :

Головний державний виконавець Дарницького РВ ДВС м. Київ, ГТУЮ у м.Києві Білан Ю.С., звернулась до суду з поданням, в якому просить постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , до виконання ним зобов`язань за виконавчим провадженням №54865753 з примусового виконання виконавчого листа Печерського районного суду міста Києва №757/48364/15 від 10.10.2017, виданого Печерським районним судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 3093368.04 грн.

Положенням ч.1 ст.441 ЦПК України визначено, що ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

В судове засідання державний виконавець не з`явилась. Про розгляд подання повідомлена в установлена законом порядку.

Суд, вивчивши подання, дослідивши копії матеріалів виконавчого провадження, що містяться у матеріалах справи, та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

На виконанні у Дарницькому РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м. Києві перебуває виконавче провадження №54865753 з примусового виконання виконавчого листа Дарницького районного суду міста Києва №757/48364/15 від 07.09.2017 року, виданого Печерським районним судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 3093368,04 грн.

Виконавче провадження з виконання зазначеного виконавчого листа відкрито 10.10.2017 року. Постановою від 10.10.2017 року накладено арешт на майно, що належить боржнику.

Копію постанови про відкриття виконавчого провадження направлено боржнику для виконання за адресою вказаною у виконавчому документі та стягувачу до відома.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що 14.11.2017 на адресу боржника направлено виклик державного виконавця відповідно до якого останнього зобов`язано з`явитись до виконавця 22.11.2017 щодо сплати боргу за виконавчим документом з одночасним наданням пояснень та достовірних відомостей про доходи та місце роботи, майно та копії документів.

Проте вимогу державного виконавця боржник не виконав.

Постановою від 15.11.2017 накладено арешт на кошти боржника.

Відповідно до звернення ОСОБА_1 від 08.04.2019 боржник повідомляє державного виконавця про те, що ним було подано декларацію щодо наявного у нього майна, жодних викликів від державного виконавця не надходило, повідомлено що ним щомісяця сплачуються кошти на виконання рішення суду.

Судом встановлено, що державним виконавцем були вчинені дії передбачені чинним законодавством з метою повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження та останнім надіслано виклик боржнику.

Згідно зі статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Частиною 2 та 3 вказаної статі Закону визначено обов`язки та повноваження виконавця під час здійснення виконавчого провадження.

Згідно з п.19 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виникає право у державного, приватного виконавця звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Вирішуючи питання про задоволення чи відмову у задоволенні подання державного виконавця, суд має перевірити вчинення державним, приватним виконавцем при примусовому виконанні судового рішення всіх можливих виконавчих дій, та з`ясувати наявність доказів, які б свідчили, що боржник умисно ухиляється від виконання рішення суду.

Відповідно до п.5 ч.1, ч.2 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) - до виконання зобов`язань.

Звертаючись до суду із поданням про обмеження виїзду боржника за межі України, державний виконавець обґрунтував звернення до суду з поданням тим, що у порядку примусового виконання виконавчого провадження державним виконавцем проводяться заходи щодо забезпечення виконання рішення суду: накладено арешт на майно, кошти боржника, проте вимоги державного виконавця щодо термінового виконання проігноровані, сума боргу залишається несплаченою.

Виконавчий лист Печерського районного суду м.Києва про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 3093368,04 грн боржником не виконано.

04.07.2019 від представника боржника за виконавчим провадженням ОСОБА_3 до загальної канцелярії суду подано заперечення проти подання державного виконавця в якому зокрема зазначено про те, що відповідно до ухвал Дарницького районного суду м. Києва від 18.05.2018 та від 06.05.2019 державному виконавцю було відмовлено у задоволенні подання про обмеження боржника у праві на виїзд за кордон, боржник з`являється до державного виконавця та готовий передати для подальшої реалізації рухоме майно, регулярно сплачує грошові кошти на рахунок ДВС з метою погашення заборгованості.

Будучи обізнаним про наявність боргу, боржник не ухиляється від виконання зобов`язання, про що свідчать додані до заперечення копії квитанцій та пояснення боржника. Проте суми коштів, які вносить на рахунок Дарницького РВ ДВС м. Київ, ГТУЮ у м.Києві є незначними.

Таким чином суд вважає, що обмеження у праві виїзду за межі України є виключним заходом щодо спонукання виконання зобов`язань боржника проте у матеріалах подання відсутні дані на підтвердження факту ухилення боржника від виконання рішення.З огляду на викладене, суд вважає, що у задоволенні подання слід відмовити.

Згідно з приписами ч.3 ст.441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

На підставі вищенаведеного, керуючись положеннями Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України», ст.ст. 441, 446 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Подання головного державного виконавця Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Білан Юлії Станіславівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засідання протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Повний текст ухвали виготовлено 05.07.2019

Суддя: Л.В. Комаревцева