Справа №2-486/11
пр № 8/464/2/19
У Х В А Л А

20 лютого 2019 року

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючої Бойко О.М.

секретар судових засідань ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

позивач ОСОБА_3

представник відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові заяву ОСОБА_5 про перегляд рішення Сихівського районного суду м.Львова від 22 березня 2013 року у справі №2-486/11 у звязку з нововиявленими обставинами,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 звернулася до суду із заявою в якій просить скасувати рішення Сихівського районного суду м.Львова від 22 березня 2013 року по справі №2-486/11 у звязку з нововиявленими обставинами та призначити справу до нового розгляду. В обґрунтування заяви посилається на те, що рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 22 березня 2013 року у позові ОСОБА_3 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», треті особи: ОСОБА_8, ОСОБА_5, ЖБК №172, Львівська міська рада про визнання права власності на квартиру та зобовязання реєстрації такого права - відмовлено; позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5, ОСОБА_3, треті особи: приватний нотаріус ЛМНО ОСОБА_9, ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», ЖБК №172 про визнання недійсним договору купівлі-продажу задоволено частково: визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири №37 на вулиці Гната Хоткевича,56 у м.Львові, а у позовній вимозі щодо витребування такої квартири з незаконного володіння ОСОБА_3 та ОСОБА_5 відмовлено; у позові третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», треті особи: ЖБК №172, орган опіки і піклування Сихівської районної адміністрації ЛМР про зобовязання виконати вимоги договору купівлі-продажу, визнання таким, що втратили право користування жилим приміщенням та виселення, визнання законним власником квартири та вселення, зобовязання зняти з реєстрації відмовлено; у позові ОСОБА_3 до ОСОБА_6, ЖБК №172 про визнання протиправними та нечинними рішення загальних зборів відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 03.11.2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_5 відхилено, рішення суду першої інстанції залишено без змін. В основу рішення від 22 березня 2013 року та ухвали від 03 листопада 2014 року, що набрали законної сили, було покладено як доказ документ «Виписка загальних зборів ЖБК №172 м. Львова протокол №16 від 21 лютого 1992 року». Даний документ відповідач надав суду як підтвердження того, що він нібито є членом ЖБК №172. Заявник вважає за необхідне переглянути рішення у звязку із нововивченими обставинами, що мають істотне значення для справи, та про які вона дізналася лише 01 жовтня 2015 року. Також зазначає, що 24 жовтня 2017 року від ОСОБА_3 їй стало відомо, що останній отримав відповідь від Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області від 19.10.2017 року, з якої вбачається, що 02 березня 2017 року в рамках кримінального провадження було проведено судово-технічну експертизу документів, які були вилучені під час обшуку у ОСОБА_6 Враховуючи, що документ, а саме «Виписка загальних зборів ЖБК №172 м. Львова протокол №16 від 21 лютого 1992 року», який ліг в основу рішення, що оскаржується, відповідно до висновку судово-технічної експертизи є фальшивим, заявник просить скасувати рішення суду за нововиявленою обставиною.

В судовому засіданні представник заявника заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами підтримав та просить рішення суду скасувати та ухвалити нове. В обґрунтування заявлених вимог навів доводи, викладені в заяві.

Позивач ОСОБА_3 в судовому засіданні заяву підтримав, вважає наявними підстави для перегляду рішення.

Представник відповідача проти задоволення заяви заперечив, зазначивши, що оцінка усім доводам заявника була надана судами, а тому заява є необґрунтованою.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про перегляд рішення Сихівського районного суду м.Львова від 22 березня 2013 року за нововиявленими обставинами не підлягає задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 22 березня 2013 року у позові ОСОБА_3 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», треті особи: ОСОБА_8, ОСОБА_5, ЖБК №172, Львівська міська рада про визнання права власності на квартиру та зобовязання реєстрації такого права - відмовлено; позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5, ОСОБА_3, треті особи: приватний нотаріус ЛМНО ОСОБА_9, ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», ЖБК №172 про визнання недійсним договору купівлі-продажу задоволено частково: визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири №37 на вулиці Гната Хоткевича,56 у м.Львові, а у позовній вимозі щодо витребування такої квартири з незаконного володіння ОСОБА_3 та ОСОБА_5 відмовлено; у позові третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», треті особи: ЖБК №172, орган опіки і піклування Сихівської районної адміністрації ЛМР про зобовязання виконати вимоги договору купівлі-продажу, визнання таким, що втратили право користування жилим приміщенням та виселення, визнання законним власником квартири та вселення, зобовязання зняти з реєстрації відмовлено; у позові ОСОБА_3 до ОСОБА_6, ЖБК №172 про визнання протиправними та нечинними рішення загальних зборів відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 03.11.2014 року вказане рішення залишено без змін, відтак, таке набрало законної сили. Крім того, постановою Верховного суду від 15 серпня 2018 року рішення Сихівського районного суду м.Львова від 22 березня 2013 рокута ухвала Апеляційного суду Львівської області від 03.11.2014 року залишені без змін.

Статтею 423 ЦПК України передбачено, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Вичерпний перелік підстав для перегляду судового рішення за новоявленими обставинами передбачений ч. 2 ст. 423 ЦПК України, такими є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною ОСОБА_1 України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на справедливий суд, яке гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в практиці Європейського суду з прав людини розуміється у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

У свою чергу, одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу «res judicata» принципу остаточності рішень суду. Цей принцип, як наголошує ЄСПЛ, означає, що «жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обовязкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. При цьому, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру» (п. 52 рішення ЄСПЛ у справі «Рябих проти Росії» (2003).

Заявник в обґрунтування заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами покликається на фальшивість одного із доказів, а саме протоколу загальних зборів ЖБК №172 м. Львова протокол №16 від 21 лютого 1992 року, який був покладений в основу рішення.

Проте, відповідно до п.2 ч.2 ст.243 ЦПК України факт фальшивості доказу повинен бути встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили.

Судом встановлено, що за зверненням ОСОБА_3 до реєстру досудових розслідувань внесені відомості про кримінальне правопорушення передбачене ч.1, ч.4 ст.358 КК України, відтак, на даний час існує кримінальне провадження, у якому лише проводиться досудове розслідування.

Враховуючи відсутність вироку чи ухвали закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, якими було б встановлено фальшивість одного з доказів, на підставі яких ухвалено рішення від 22.03.2014р., суд вважає, що підстави для перегляду такого рішення відсутні.

Суд не приймає до уваги покликання представника заявника на письмові пояснення як на зміну обгрунтування вимог заяви про перегляд, з огляду на те, що заяви про зміну підстав заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами заявник у встановлений процесуальним законом строк не подала, а тому, суд керуючись принципом диспозитивності судочинства вирішує заяву у межах заявлених нею підстав та вимог.

З огляду на вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що у звязку із відстуністю вироку чи ухвали закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, якими було б встановлено фальшивість одного з доказів,підстави для перегляду рішення за нововиявленими обставинами відсутні, а тому заява ОСОБА_5 не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 423, 429 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

в задоволенні заяви ОСОБА_5 про перегляд рішення Сихівського районного суду м.Львова від 22 березня 2013 року у справі №2-486/11 у звязку з нововиявленими обставинами - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуюча