Ухвала

20 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 229/1539/17

провадження № 61-27909св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Пророка В.В.,

Штелик С. П.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в особі Торецького виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства на рішення Дружківського міського суду Донецької області від 13 вересня 2017 року у складі судді Рагозіної С. О. та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від

15 листопада 2017 року у складі колегії суддів: Тимченко О. О., Корчистої О. І., Мірути О. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу»,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

У квітні 2017 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в особі Торецького виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства (далі - КП «Компанія «Вода Донбасу») про захист прав споживачів послуг з централізованого водопостачання і водовідведення.

Позовна заява мотивована тим, що позивач є споживачем послуг у сфері водопостачання та водовідведення, а виконавцем цих послуг є відповідач КП «Компанія «Вода Донбасу». Позивач сплачує послуги з водопостачання холодної води за показниками лічильника, що йому належить, встановленого в його квартирі та прийнятого в експлуатацію 15 грудня 2011 року. У вересні 2016 року ОСОБА_4 отримав письмове повідомлення про те, що міжповірочний інтервал планової повірки лічильника холодної води сплинув, і з 01 серпня 2016 року оплата за послуги водопостачання та водовідведення буде переведена на розрахунок за нормативне водоспоживання, борг за отримані послуги складає 90,13 грн. Позивач не погоджується з вказаними діями відповідача та вважає їх незаконними, оскільки такі дії не відповідають вимогам частини четвертої статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», згідно якої відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту засобів вимірювальної техніки, що є власністю фізичних осіб, покладається на суб'єктів господарювання, що надають послуги з водопостачання. Вказує, що аналогічні положення містяться в Правилах № 630 у розділі «Права і обов'язки споживача», де вказано, що споживач має право на: періодичну повірку, обслуговування квартирних засобів обліку (підпункт 6

пункт 29) та зобов'язаний забезпечувати доступ до мережі, арматури, квартирних засобів обліку, розподільчих систем представника виконавця за наявності в нього відповідного посвідчення; забезпечувати цілісність квартирних засобів обліку та не втручатися в їх роботу (підпункти 2 та 4 пункту 30). Також зазначає, що відповідно до підпункту 6 пункту 32 Правил виконавець зобов'язаний узгодити зі споживачем не пізніше ніж за три робочих дні до проведення планових робіт всередині житлового приміщення час доступу до такого приміщення з наданням йому відповідного письмового повідомлення, однак відповідач ні усно, ні письмово не попереджав позивача стосовно того, що збігає термін повірки його лічильника. Отже, законодавство в сфері житлово-комунальних послуг не передбачає відповідальності споживача за прострочення проведення повірки засобів вимірювальної техніки. Вказане свідчить про порушення відповідачем вимог законодавства у сфері житлово-комунальних послуг.

У зв'язку з викладеним та з урахуванням уточнених позовних вимог просив зобов'язати відповідача забезпечити за свій рахунок проведення планової періодичної повірки належного йому лічильника холодної води; скасувати рішення наради Торецького виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства від 01 вересня 2016 року в частині виключення з експлуатації лічильника холодної води; забезпечити за рахунок відповідача проведення планової періодичної перевірки, обслуговування та ремонт лічильника холодної води, встановленого в квартирі позивача; зобов'язати відповідача як виконавця комунальних послуг в сфері водопостачання та водовідведення при відсутності інших водопостачальних підприємств, укласти з ним як споживачем вказаних послуг письмовий договір про надання послуг з водопостачання та водовідведення; скасувати вигадану заборгованість за період з 01 червня 2016 року по теперішній час; скасувати як протизаконну вказівку директора ІОЦ КП «Компанія «Вода Донбасу» ОСОБА_5 директорам виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства про виведення з 01 серпня 2016 року приладів обліку води з експлуатації у зв'язку із закінченням міжповірочного інтервалу і зміну порядку нарахування плати за послуги водопостачання та водовідведення, викладену в телефонограмі

№ 25-60 від 28 липня 2016 року; скасувати як протизаконну інформацію Торецького виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства про наявність заборгованості за надання послуг водопостачання та водовідведення, а копію ухвали суду направити до управління соціального захисту населення виконкому Дружківської міської ради для вирішення питання про призначення позивачеві субсидії; стягнути з відповідача на користь позивача 100 000,00 грн відшкодування моральної шкоди; зобов'язати відповідача провести перерахунок оплати позивача за водопостачання та водовідведення з 01 травня 2016 року по теперішній час з урахуванням показань встановленого в квартирі позивача технічно справного і опломбованого лічильника холодної води; стягнути з відповідача судові витрати.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВИХ РІШЕНЬ

Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 13 вересня

2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 15 листопада 2017 року, позов задоволено частково.

Зобов'язано КП «Компанія «Вода Донбасу» поновити на абонентському обліку лічильник холодної води КВ-1,5 заводський № 385830, який встановлений в квартирі за адресою: АДРЕСА_1.

Зобов'язано КП «Компанія «Вода Донбасу» здійснити за власний рахунок періодичну повірку, в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж, лічильника холодної води КВ-1,5 заводський № 385830, який встановлений в квартирі за адресою : АДРЕСА_1.

Зобов'язано КП «Компанія «Вода Донбасу» провести перерахунок нарахувань за послуги з централізованого водопостачання і водовідведення по особовому рахунку НОМЕР_1, відкритий на ім'я ОСОБА_4 з 01 вересня 2016 року з урахуванням показань лічильника холодної води КВ-1,5 заводський № 385830, який встановлений в квартирі за адресою: АДРЕСА_1.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо судових витрат.

Судові рішення мотивовані тим, що спірні правовідносини між сторонами виникли з 01 вересня 2016 року та регулюються Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин. Позивач є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, виконавцем яких є КП «Компанія «Вода Донбасу», тому саме відповідач несе відповідальність за своєчасну повірку квартирного засобу обліку води, встановленого у квартирі позивача, його обслуговування і ремонт, у тому числі його демонтаж, транспортування та монтаж після повірки. Витрати, понесені відповідачем включені у тариф на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 10 березня

2016 року № 303. Відповідачем не доведено несправності засобу обліку холодної води, встановленого в квартирі позивача, що стало підставою для нарахування оплати за водопостачання і водовідведення за нормами споживання за кількістю осіб, зареєстрованих в квартирі.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

У грудні 2017 року КП «Компанія «Вода Донбасу» в особі Дружківського управління водопровідно-каналізаційного господарстваподало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати оскаржувані судові рішення в частині задоволення позовних вимог та відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 судові рішення не були оскаржені, тому в силу вимог статті 400 ЦПК України касаційному перегляду в цій частині не підлягають.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли неправильного висновку стосовно того, що відповідач зобов'язаний за власний рахунок провести планову повірку належного ОСОБА_4 лічильнику холодної води, оскільки витрати на її проведення не були включені до тарифу на послуги з централізованого постачання холодної води. Також вказують, що висновок судів обох інстанцій суперечить правовому висновку, викладеному в постанові Верховного Суду України від 22 квітня 2015 року № 6-60цс15, та ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 лютого 2017 року у справі № 233/6570/15-ц. Також вказують на те, що вони є неналежним відповідачем у справі, оскільки згідно рішення Дружківської міської ради від 28 серпня 2013 року № 6/36-16 виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення визначено комунальне підприємство «Комсервіс», а КП «Компанія «Вода Донбасу» подає вказані послуги лише до точки розподілу, а саме: до місця передачі послуги від однієї особи до іншої, облаштованого засобами обліку та регулювання, тобто до обрізу багатоповерхової будівлі. Також зазначають, що позивачем при поданні позовної заяви до суду не було сплачено судовий збір.

Заперечення на касаційну скаргу до суду не надходили.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що наявні підстави для передачі справи на розгляд Обєднаної Палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

У справі, яка переглядається, судами установлено, що позивач є споживачем послуг з постачання холодної води та водовідведенню, які надає відповідач у квартиру АДРЕСА_1.

У цій квартирі згідно з актом від 15 грудня 2011 року був введений в експлуатацію вузол обліку холодної води - лічильник КВ-1,5 заводський

№ 385830 (а. с. 40-41 том 1).

01 вересня 2016 року на нараді Торецького виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства було вирішено питання виключення приладів обліку, які втратили статус комерційних для розрахунку з населенням, з реєстру програми по обліку фізичних осіб, було розглянуто питання переводу на нормативний розрахунок споживачів, строк повірки приладів обліку води яких сплив станом на 01 серпня 2016 року. Вирішено виключити з реєстрів приладів обліку, які не пройшли державну повірку, станом на 01 серпня 2016 року, і зняти з обліку з 01 вересня 2016 року з переведенням на нормативний розрахунок, зокрема, прилад обліку води КВ-1,5 за адресою: АДРЕСА_1, особовий рахунок НОМЕР_1, відкритий на ім'я ОСОБА_4

(а. с. 24-25 том 1).

Відповідно до повідомлення ОСОБА_4 від адміністрації Торецького виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства, по його особовому рахунку сплив строк повірки приладів обліку води до 01 серпня

2016 року і нарахування за послуги водопостачання з 01 серпня здійснюється за нормами водоспоживання, що складає на 1 людину 148,71 грн. в держсекторі (за нормою споживання 260 л/доба) та 88,25 грн. в приватному секторі (за нормою споживання 290 л/доба). Станом на 01 вересня 2016 року борг складає 90,13 грн (а. с. 39 том 1).

Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність»в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, засоби вимірювальної техніки можуть застосовуватися, якщо вони відповідають вимогам щодо точності, встановленим для цих засобів, у певних умовах їх експлуатації. Засоби вимірювальної техніки, на які поширюється державний метрологічний нагляд, дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та у продаж і видавати напрокат лише за умови, якщо вони пройшли повірку або державну метрологічну атестацію.

Відповідно до частини другої статті 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність»у вказаній редакції, засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці через міжповірочні інтервали, порядок встановлення яких визначається нормативно-правовим актом центрального органу виконавчої влади у сфері метрології. Підприємства, організації та фізичні особи зобов'язані своєчасно (з урахуванням установлених мiжповiрочних інтервалів) подавати засоби вимірювальної техніки на повірку.

Частиною третьою статті 28 зазначеного Закону в цій редакції, встановлено, що порядок подання фізичними особами, що не є суб'єктами підприємницької діяльності, - власниками засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань якими використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду) на періодичну повірку цих засобів та оплати за роботи, пов'язані з повіркою, встановлюються Кабінетом Міністрів України. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

З метою забезпечення єдиного для всіх регіонів підходу до формування тарифів у сфері житлово-комунальних послуг Постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року № 869затверджено Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Порядок надання комунальних послуг, права та відповідальність споживачів і виконавців цих послуг регламентується Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від

21 липня 2005 року № 630.

Статтями 19, 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, та пунктом 8 Правил № 630 передбачено договірне регулювання відносин у сфері житлово-комунальних послуг та визначено, що послуги, які надаються споживачеві згідно із договором, оформлюються на основі типового договору про надання таких послуг, перелік яких та тарифи (ціни), на які затверджуються уповноваженими органами.

Пунктами 9, 30, 32 цих Правил № 630, змістом Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення передбачено, що квартирні засоби обліку води і теплової енергії беруться виконавцем на абонентський облік, а їх періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) проводяться за рахунок виконавця, до обов'язків якого входить контроль міжповіркових інтервалів, повірка квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, в той час як обов'язком споживача є своєчасна оплата наданих послуг за цінами і тарифами, встановленими згідно з вимогами законодавства.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонт квартирних засобів обліку води (у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки) має здійснюватися за рахунок виконавця зазначених послуг, а витрати, понесені виконавцем, відшкодовуються не інакше, як шляхом їх включення у тариф на послуги з постачання холодної води та водовідведення та сплати споживачем щомісячно у складі цих послуг.

Отже, підприємства, які надають послуги споживачам з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (виконавці), повинні забезпечити виконання робіт з періодичної повірки, обслуговування та ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії за рахунок включення цих робіт до тарифу на послуги з утримання будинків і споруд відповідно до укладених між ними договорів.

КП «Компанія «Вода Донбасу» вказує на те, що судами неправильно було встановлено, що до складу тарифів сплати за холодну воду були включені послуги з періодичної повірки приладів обліку води, оскільки вказані послуги на той час не входили до складу тарифу за оплату послуг з постачання холодної води, тому у задоволенні позову необхідно було відмовити в повному обсязі.

Отже в даному випадку судам необхідно було встановити чи входили до тарифів за оплату послуг з постачання холодної води послуги щодо проведення періодичної повірки приладів обліку води, оскільки позивач не надав доказів того, що до складу тарифів за оплату послуг з постачання холодної води, які він сплачував, входили послуги з проведення періодичної повірки приладів обліку холодної води.

Отже, якщо до тарифів не було включено тариф плати за повірку приладів обліку води, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж після повірки, то позовні вимоги до задоволення не підлягають.

Вказаний висновок відповідає правовому висновку викладеному в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 серпня 2018 року справа № 233/4620/17 (провадження

№ 61-12053св18).

Таким чином, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду приходить до висновку, що суди першої та апеляційної інстанцій при ухваленні оскаржуваних судових рішень дійшли помилкового висновку, щодо задоволення позовних вимог, оскільки позивачем належними доказами не доведено, що в оплату послуг за постачання холодної води також було включено тариф плати за повірку приладів обліку води, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж після повірки.

Разом з тим, у постанові Верховного Суду від 05 грудня 2018 року, прийнятій за наслідками розгляду касаційної скарги представника ОСОБА_7 -

ОСОБА_8, на рішення Димитровського міського суду Донецької області від 21 липня 2017 року та рішення Апеляційного суду Донецької області від

17 серпня 2017 рокуу справі за позовом ОСОБА_7 до КП «Компанія «Вода Донбасу» про зобов'язання здійснення демонтажу, транспортування, повірки та монтажу приладу обліку холодної води, скасування боргу за споживання води, зобов'язання здійснити перерахунок нарахувань за водопостачання відповідно до приладу обліку та внести зміни до договору про надання послуг, колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку, що включення до тарифів плати за повірку приладів обліку води, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж після повірки, не залежить від дій позивачки, оскільки стосується правових взаємовідносин КП «Компанія «Вода Донбасу», як виконавця послуг, та органів державної влади й місцевого самоврядування, а суду необхідно надавати оцінку тому, що позивач згідно із законом має право на безоплатну повірку, обслуговування і ремонт засобу обліку води(справа № 226/606/17-ц, провадження № 61-29391св18).

Виходячи із такого правового висновку, включення вартості періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки до тарифів передбачено статтею 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», а невиконання цієї норми Закону підприємствами та організаціями, які надають послуги з водопостачання, не позбавляє позивача права на безоплатну повірку приладів обліку холодної води.

Зазначене свідчить про існування різного підходу до розуміння та тлумачення положень статті 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність»між судовими колегіями різних судових палат Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

У частині другій статті 403 ЦПК України визначено, що суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об'єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об'єднаної палати.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що вирішення цих правових питань з урахуванням наведеної правової позиції Верховного Суду у подібних правовідносинах викликає необхідність формування єдиної правозастосовної практики, що підлягає вирішенню Обєднаною Палатою Касаційного цивільного суду.

Однакове застосування закону забезпечуватиме реалізацію верховенства права, рівність перед законом та правову визначеність у державі. Єдність у практиці застосування одних й тих самих норм права поліпшуватиме громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також сприятиме утвердженню довіри до судової влади в цілому.

Ухвалення протилежних чи суперечливих судових рішень, особливо судом вищої інстанції, може спричинити порушення права на справедливий суд, закріпленого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року.

Загальновизнаний принцип правової визначеності передбачає стабільність правового регулювання і виконуваність судових рішень.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

Згідно з частиною другою статті 403 ЦПК України та з урахуванням наведеного наявні підстави для передачі справи на розгляд Обєднаної Палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Керуючись статтями 403, 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Передати на розгляд Обєднаної Палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справу № 229/1539/17(провадження № 61-27909св18) за позовом ОСОБА_4 до комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в особі Торецького виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства за касаційною скаргою комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в особі Торецького виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства на рішення Дружківського міського суду Донецької області від 13 вересня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 15 листопада 2017 року.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий СуддіВ. С. Висоцька А. О. Лесько С. Ю. Мартєв В. В. Пророк С. П. Штелик