Провадження № 22-ц/801/284/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Король О. П.
Доповідач:Оніщук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 рокуСправа № 127/17173/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Судді-доповідача - Оніщука В.В.,

Суддів: Копаничук С.Г., Медвецького С.К.,

за участю секретаря судового засідання Богацької О.М.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_3,

відповідач: ОСОБА_4,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14 листопада 2018 року, постановлене у складі судді Короля О.П., в приміщенні Вінницького міського суду Вінницької області,

в с т а н о в и в :

В липні 2018 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 12 вересня 2003 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (на даний час ОСОБА_4) було укладено шлюб, який зареєстрований Міським відділом реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області, про що зроблений актовий запис №2066. Позивачем зазначено, що спочатку сімейне життя між сторонами складалось добре, проте з 2009 року шлюбні відносини стали погіршуватись, що в кінцевому результаті призвело до їх припинення. Сторони тривалий час проживають окремо, кожен має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, шо свідчить про формальність шлюбу і відсутність бажання продовжувати шлюбні відносини, тому просив розірвати шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, зареєстрований Міським відділом реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області, актовий запис №2066.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14 листопада 2018 року позов задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_6, зареєстрований Міським відділом реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області, актовий запис №2066.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що ухвалою Замостянського районного суду міста Вінниці від 14 серпня 2007 року позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу залишено без розгляду, як наслідок шлюб не було розірвано, однак роблячи висновок про необхідність розірвання шлюбу, судом враховано, що сторони з 2006 року спільно не проживають, дітей не мають, спільного господарства не ведуть, кожен має різні погляди на життя, шлюб існує формально, тому подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї не можливе.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу у якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції і постановити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що шлюб між позивачем і відповідачем було розірвано відповідно до актового запису № 1120 від 27 серпня 2007 року в Книзі реєстрації розірвань шлюбів серії НОМЕР_1 виданий Міським відділом реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області. Оскільки в актовому записі про шлюб в неї вже стоїть відповідна відмітка про розірвання шлюбу, а тому вказаний факт перешкоджає повторному внесенню відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про розірвання шлюбу.

21 січня 2019 року ОСОБА_3 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскільки рішення суду є законним та обґрунтованим, постановлене з правильним застосуванням норм процесуального права, а апеляційна скарга висновків суду не спростовує.

В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причин неявки не повідомили, а тому згідно вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 уклали шлюб 12 вересня 2003 року, зареєстрований Міським відділом реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області, про що зроблений актовий запис №2066. Від шлюбу сторони дітей не мають.

В актовому записі про одруження №2066 від 12 вересня 2003 року проставлено штамп про те, що шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірваний у відділі реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області, запис акта №1120 від 27 серпня 2007 року та присвоєно відповідачу після реєстрації розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_4

Відповідно до вказаного актового запису про розірвання шлюбу №1120 від 27 серпня 2007 року, шлюб було розірвано на підставі рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 14 серпня 2007 року.

Однак, судом було встановлено, що ухвалою Замостянського районного суду м. Вінниці від 25 жовтня 2007 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу залишено без розгляду.

Згідно з повідомленням від 25 жовтня 2016 року вих. №19659/200/2016 у провадженні Вінницького відділу поліції ГУ Національної поліції у Вінницькій області перебувають матеріали досудового розслідування, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за реєстраційним номером 0001667 від 05 березня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 ч. 1 КК України щодо підробки рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 14 серпня 2007 року про розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Відповідно до наказу Міністерства юстиції від 18 жовтня 2010 року № 52/5 «Про затвердження Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні», п. 4 глави Третьої передбачено, що підставою для державної реєстрації розірвання шлюбу є: рішення суду про розірвання шлюбу; спільна заява про розірвання шлюбу подружжя, яке не має дітей; заява про розірвання шлюбу одного з подружжя та рішення суду про визнання другого з подружжя безвісно відсутнім, недієздатним.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Оскільки, судом першої інстанції позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу залишено без розгляду, тому підстав для розірвання шлюбу у відділі реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області не було.

Доводи апеляційної скарги про те, що шлюб було розірвано на підставі рішення суду, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис №1120 від 27 серпня 2007 року, відтак даний факт перешкоджає повторно вносити відомості по розірвання шлюбу, не заслуговують на увагу з огляду на викладені вище обставини.

Також, апеляційній суд не приймає до уваги інші доводи апеляційної скарги, оскільки вони зводяться виключно до незгоди із рішенням суду першої інстанції та власному трактуванні закону.

Фактично відповідач ОСОБА_6 не бажає збереження шлюбу, а лише наполягала на тому, що шлюб було розірвано 27 серпня 2007 року і повторно вносити відомості про розірвання шлюбу є незаконним, тому суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, зареєстрованого 12 вересня 2003 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області, актовий запис №2066.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку , що розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначив характер спірних правовідносин та норми матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не впливають на правильність прийнятого судом рішення та не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

ОСОБА_6 просила суд відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у даній справі та відповідно за подання апеляційної скарги не сплатила судовий збір в розмірі 150% від суми, що підлягала до сплати за подання апеляційної скарги, що становить 1057,20 грн. (704,80*150%).

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, то понесені судові витрати покладаються на учасника справи, який звернувся з апеляційною скаргою, тобто з ОСОБА_6 слід стягнути на користь держави 1057,20 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14 листопада 2018 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 1057,20 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий /підпис/ В.В. Оніщук

Судді /підпис/ С.Г. Копаничук

/підпис/ С.К. Медвецький

Згідно із оригіналом:

Головуючий В.В. Оніщук