ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

21 січня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 742/1472/18

Головуючий у першій інстанції - Бездідько В. М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/68/19

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Харечко Л.К.,

суддів: Онищенко О.І., Скрипки А.А.,

секретар - Поклад Д.В., Позняк О.М.,

учасники справи: позивач - ОСОБА_2, відповідач - Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області,

за участі: представника позивача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17 серпня 2018 року у складі судді Бездідька В.М., повний текст якого складено 27.08.2018 року у м. Прилуки Чернігівської області,

В С Т А Н О В И В:

В травні 2018 року ОСОБА_5 звернувся з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області про скасування Державного акту на право колективної власності колишнього КСП «Малківське» серії НОМЕР_1 від 17.11.1995 року, скасування запису у Книзі записів Державних актів на право колективної власності на землю, припинення права колективної власності щодо земельної ділянки, передбачене Державним актом на право колективної власності колишнього КСП «Малківське» серії НОМЕР_1 від 17.11.1995 року.

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17 серпня 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення і ухвалити нове, яким задовольнити його вимоги, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Доводи скарги зводяться до того, що відповідно до Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки» КСП «Малківське» змінило організаційно - правову форму на Сільськогосподарське пайове господарство «Малківське», після чого воно реорганізувалось в СТОВ «Малківське». 18.02.2005 року СТОВ «Малківське» припинило свою діяльність, проте, не зважаючи на зміну організаційно - правової форми та припинення діяльності, підприємство не вжило дій щодо скасування державної реєстрації Державного акту на право колективної власності на землю.

Посилається на те, що до СТОВ «Малківське» не перейшли права та обов'язки КСП «Малківське» в частині користування земельною ділянкою на підставі Державного акту на право колективної власності на землю, а отже, право колективної власності СТОВ «Малківське» фактично припинилось, а тому можна вважати, що державний акт є формальним та не породжує правових наслідків в зв'язку з чим вимоги позивача про скасування акту та запису про його реєстрацію не суперечить обраному ним способу захисту прав на земельну ділянку, яку він бажає отримати у порядку ст. 118 Земельного кодексу України.

У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, звертаючи увагу на те, що відповідно до ч.4 ст.122 ЗК України, починаючи з 01.01.2013 року до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, перейшли права щодо розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення. Тобто відповідач не наділений повноваженнями щодо розпорядження чи вчинення будь - яких дій щодо земель сільськогосподарського призначення, які не відносяться до земель державної форми власності.

Вислухавши суддю - доповідача, пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що право колективної власності на землю СТОВ «Малківське» не було припинено, а тому ці землі не можна вважати землями державної чи комунальної власності і відповідно, ними не можуть розпоряджатись ні орган Держгеокадастру, ні місцева рада, крім того, державна реєстрація припинення права колективної власності на спірні землі не була проведена, через що ці землі продовжують перебувати у колективній власності.

З таким висновком погоджується і апеляційний суд, оскільки він відповідає вимогам закону та обставинам даної справи.

Судом встановлено, що розпорядженням Прилуцької районної державної адміністрації Чернігівської області від 17.03.2000 року № 109 зареєстровано суб'єкт підприємницької діяльності Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Малківське» (юридична адреса: Чернігівська область, Прилуцький район, с. Малківка, вул. Леніна, 37), яке було створене в процесі реорганізації та є юридичним правонаступником сільськогосподарського пайового господарства «Малківське» (а. с. 6).

07.03.2018 року позивач звернувся до відповідача з заявою про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2 га в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Малківської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області (а. с. 3), проте, листом від 04.04.2018 року Головним управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області останнього було повідомлено, що відсутні правові підставі для надання дозволу на розроблення документації, оскільки земельна ділянка включена до Державного акту на право колективної власності колишнього КСП від 17.11.1995 року серії НОМЕР_1, який на сьогоднішній день не скасований, а право колективної власності не припинено (а. с. 5).

Відповідно до ст. 23 Земельного кодексу України (у редакції 1990 року) право власності або постійного користування посвідчувались державними актами, які видавались і реєструвались, у тому числі, сільськими Радами народних депутатів.

Розпорядження земельними ділянками, що перебувають у колективній власності громадян, здійснювалось за рішенням загальних зборів колективу співвласників. У колективну власність передавались землі колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, землі садівничих товариств за рішенням загальних зборів цих підприємств, кооперативів та товариств.

Державний акт на право колективної власності на землю видавався колективному сільськогосподарському підприємству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства і у колективній власності громадян, також до державного акта додавався список цих громадян.

Згідно з ст. 7 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» об'єктами права колективної власності підприємства є земля, основні та оборотні засоби виробництва, грошові та майнові внески його членів, вироблена ними продукція, одержані доходи, інше майно, одержане на законних підставах. Об'єктами права власності підприємства є також частки у майні та прибутках міжгосподарських підприємств та об'єднань, учасником яких є підприємство. Отже суб'єктом права власності у підприємстві є підприємство як юридична особа, а його члени є власниками в частині майна, яку вони одержують при виході з підприємства. Майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам.

Відповідно до ст. 8 зазначеного Закону право колективної власності здійснюють загальні збори членів підприємства, збори уповноважених або створений ними орган управління підприємства, якому передано окремі функції по господарському управлінню колективним майном.

Статтею 30 чинного Земельного кодексу України передбачено, що земельні ділянки державної і комунальної власності, які перебували у користуванні сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, що ліквідуються, включаються до земель запасу або передаються у власність чи користування відповідно до цього Кодексу.

Виходячи з положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» набуття, зміна або припинення речових прав на нерухоме майно виникає з моменту їх державної реєстрації шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Судом вірно встановлено, що не зважаючи на те, чи існує недержавне сільськогосподарське підприємство чи ні, Державний акт на право колективної власності на землю є чинним, так як був виданий та зареєстрований в установленому законом порядку і оскільки, право колективної власності на землю на даний час не скасовано, державна реєстрація припинення права колективної власності на землю не проведена, спірна земельна ділянка продовжує перебувати у колективній власності її власників.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Позивачем не доведено, яким самим чином Головним управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області були порушені його права на виділення йому земельної ділянки із земель, що перебуває в колективній власності, не надано жодного допустимого доказу в обґрунтування своїх вимог. Зважаючи на те, що управління не наділено жодними повноваженнями щодо розпорядження чи вчинення будь - яких інших дій щодо земель сільськогосподарського призначення, які не відносяться до земель державної форми власності, заявлені вимоги до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області є безпідставними, а обраний позивачем спосіб захисту його прав та інтересів є неналежним.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів доходить до висновку, що відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про скасування Державного акту на право колективної власності колишнього КСП «Малківське» серії НОМЕР_1 від 17.11.1995 року, скасування запису у Книзі записів Державних актів на право колективної власності на землю та припинення права колективної власності щодо земельної ділянки, передбачене Державним актом на право колективної власності колишнього КСП «Малківське», суд першої інстанції вірно взяв до уваги положення чинного земельного законодавства України та земельного законодавства, чинного на період проведення паювання земель, переданих у колективну власність підприємствам, в зв'язку з чим правильно вирішив даний спір. Також суд дійшов вірного висновку і в частині того, що у випадку припинення права колективної власності щодо спірної земельної ділянки, були б порушені права її власників на вільне володіння, користування та розпорядження своєю власністю.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга не містить доводів, які б давали підстави для скасування законного і справедливого по суті рішення, а тому задоволенню вона не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складений 28 січня 2019 року.

Головуючий: Судді: