ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи: 656/447/18 Головуючий в І інстанції: Ковальчук Т.М.
Номер провадження: №22-ц/819/533/19 Доповідач: Майданік В.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Майданіка В.В.,

суддів: Кутурланової О.В.,

Орловської Н.В.,

секретар Прушинська О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Щербини Оксани Віталіївни, діючої в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, на рішення Іванівського районного суду Херсонської області від 12 грудня 2018 року, у складі судді Ковальчук Т.М., у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права оренди земельних ділянок та визнання укладеною додаткову угоду до договору оренди,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2018 року ОСОБА_3 звернулась до суду з вказаним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, в якому просила:

--- визнати за нею, право оренди земельної ділянки площею 560,9 га, в тому числі 395,1 га із земель резервного фонду та 165,8 га із земель запасу (не витребувані паї) із них 144,20 га ріллі зрошувальної із земель Української сільської ради Іванівського району Херсонської області, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, на умовах договору оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, укладеного 02 лютого 2006 року між Іванівською районною державною адміністрацією Херсонської області та ОСОБА_6 та зареєстрованого у Іванівському відділенні "Херсонського центру ДЗК" 23.03.2006 року за №05.

--- визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення від 02 лютого 2006 року, зареєстрованого в "Іванівському відділенні "Херсонського центру ДЗК" 23.03.2006 року №05 наступного змісту:

"Додаткова угода до договору оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення від 02 лютого 2006 року, зареєстрованого в Іванівському відділенні "Херсонського центру ДЗК" 23 березня 2006 року № 05 м. Херсон, Орендодавець Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області, у особі начальника Шапран Ігоря Анатолійовича, з однієї сторони, та громадянка України ОСОБА_3, що є спадкоємцем орендаря - громадянина України ОСОБА_6, з другої сторони, надалі разом поіменовані "Сторони" відповідно до положень ч.1 ст.7, ст.16 Закону України "Про оренду землі", у зв'язку з тим, що до громадянки України ОСОБА_3 як до спадкоємиці перейшло право на оренду землі уклали дану Додаткову угоду до Договору оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення від 02.02.2006 року зареєстрованого в Іванівському відділенні "Херсонського центру ДЗК" 23 березня 2006 року № 05 (далі-договір) про наступне:

1. Сторони домовились замінити орендаря за договором - громадянина України ОСОБА_6 на нового орендаря - громадянку України ОСОБА_3 на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього орендаря.

2. Заміна орендаря за цією Додатковою угодою не тягне за собою жодних інших змін умов Договору, окрім тих, що пов'язані із такою заміною.

3. Строк дії цієї Додаткової угоди відповідає строку дії Договору.

4. Ця Додаткова угода складена при повному розумінні Сторонами її умов та термінології українською мовою у трьох автентичних примірниках, які мають однакову юридичну силу, по одному для кожної із Сторін.

Реквізити Сторін:

Орендодавець: Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області, у особі начальника Шапран Ігоря Анатолійовича, місцезнаходження: вул. Університетська. 136-а. м. Херсон. 73036, . Підпис:

Орендар: ОСОБА_3, паспорт НОМЕР_3, виданий Мелітопольським МВ ГУМВС України в Запорізькій області 05 квітня 2012 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2, місце проживання: АДРЕСА_1, Підпис: __".

Позовні вимоги позивач обґрунтувала наступним.

02.02.2006 року між Іванівською районною державною адміністрацією Херсонської області та її батьком ОСОБА_6 було укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, за умовами якого в оренду передано земельні ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 560,9 га, з них: 395,1 га земель резервного фонду (земельна ділянка площею 218,7 га, кадастровий номер НОМЕР_4 та земельна ділянка площею 176,4 га кадастровий номер НОМЕР_5), а також 165,8 га із земель запасу (не витребувані паї), із них 144,20 га ріллі зрошувальної із земель Української сільської ради, з цільовим призначенням: вирощування товарної сільськогосподарської продукції, строком на 15 років. Договір зареєстровано в Іванівському відділені "Херсонського центру ДЗК" 23.03.2006 року за номером 05.

ІНФОРМАЦІЯ_4 її батько ОСОБА_6 помер й після його смерті відкрилась спадщина. Вона є спадкоємцем померлого ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно, яке належало її батькові. Однак, до складу спадщини не було включено право оренди земельних ділянок, які орендував її батько за договором оренди від 02.02.2006 року.

Вважає, що право оренди нею набуто відповідно до ст.7 Закону України "Про оренду землі", тобто перейшло як до спадкоємця після смерті фізичної особи - орендаря.

14 травня 2018 року Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області їй відмовило в укладанні додаткової угоди до договору оренди від 02.02.2006 року щодо переходу до неї, як спадкоємця після смерті її батька ОСОБА_6 (орендаря), прав на оренду земельних ділянок (заміну орендаря в договорі).

У своєму відзиві від 30.07.2018 року на позов відповідач Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області заперечує проти позову з посиланням на таке:

--- позивач не надала доказів успадкування нею права на оренду земельної ділянки, а саме не надано свідоцтва про право на спадщину або відмову нотаріуса у видачі вказаного свідоцтва;

--- позивач не обробляла земельну ділянку разом із спадкодавцем;

--- внесення змін до чинного договору оренди можливо виключно за згодою сторін.

У своїй відповіді на відзив від 06.08.2018 року позивач зазначила про таке:

--- чинними законодавством не передбачено оформлення переходу до спадкоємців права на оренду земельної ділянки шляхом отримання свідоцтва;

--- стаття 7 Закону України "Про оренду землі" не вимагає, щоб спадкоємець, до якого переходить право оренди земельної ділянки, використовував її разом із спадкодавцем;

--- так, дійсно внесення змін до договору можливо виключно за згодою сторін, однак це не може бути аргументом для відмови в укладенні додаткової угоди з позивачем.

Ухвалою суду від 01.11.2018 року до участі у розгляді справи в якості співвідповідачів було залучено дружину та сина спадкодавця відповідно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.142).

Рішенням Іванівського районного суду Херсонської області від 12 грудня 2018 року позовні вимоги задоволено частково. Було визнано за позивачем в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, право оренди земельної ділянки площею 560,9 га, в тому числі 395,1 га із земель резервного фонду та 165,8 га із земель запасу (не витребувані паї), із них 144,20 га ріллі зрошувальної із земель Української сільської ради Іванівського району Херсонської області, на умовах договору оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, укладеного 02 лютого 2006 року між Іванівською районною державною адміністрацією Херсонської області й ОСОБА_6 та зареєстрованого у Іванівському відділенні "Херсонського центру ДЗК" від 23.03.2006 року № 05. Також було стягнуто з відповідача на користь позивача704,80грн судового збору. В іншій частині позовних вимог було відмовлено.

В апеляційній скарзі Щербина Оксана Віталіївна, діюча в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, з урахуванням своїх уточнень при апеляційному розгляді справи, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи та порушення норм процесуального права й неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про визнання права оренди земельних ділянок скасувати й ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в цій частині. Зокрема, зазначила, що суд не врахував підстави, за якими нотаріусом своєю постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на право оренди, а саме ненадання нотаріусу оригіналу договору оренди, не врахував того, що позивач при зверненні до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області та суду не повідомила про вказану постанову нотаріуса. При цьому вказала, що наявність такої відмови нотаріуса, яка не оскаржена, виключає правові підстави для визнання за позивачем права оренди землі, в тому числі і в судовому порядку. Також вказала, що поза увагою суду залишилось і те, що до повноважень Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області не входить дослідження документів, пов'язаних із прийняттям спадкоємцем спадщини, що такі повноваження мають нотаріуси і саме свідоцтво про право на спадщину підтверджує факт прийняття спадщини. А оскільки позивач не надала свідоцтво про право на спадщину, тому відсутні й підстави вважати її спадкоємцем в частині переходу права оренди на спірну земельну ділянку.

Отже, рішення суду першої інстанції не оскаржується в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про визнання укладеною додаткову угоду до договору оренди.

Справу було призначено до апеляційного розгляду на 19.02.2019 року о 14-30 годині, однак співвідповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до суду не з'явилися, про причини неявки до суду не повідомили. У зв'язку з цим апеляційний суд вважає причину неявки в судове засідання вказаних осіб неповажною, вважає, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка вказаних осіб не перешкоджає розгляду справи, а тому ухвалив розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає на наступних підставах.

З матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається наступне.

Відповідно до договору оренди (земельної ділянки сільськогосподарського призначення) від 02.02.2006 року, укладеного між Іванівською районною державною адміністрацією Херсонської області (орендодавець) та ОСОБА_6 (орендар), останньому була передана строком на 5 років в оренду земельна ділянка сільськогосподарського призначення загальною площею 560,9 га з них: 395,1 га - землі резервного фонду та 165,8 га - землі запасу (не витребувані паї), із яких 144,20 га ріллі зрошувальної із земель Української сільської ради Іванівського району Херсонської області (а.с.51-52).

Вказаний договір був зареєстрований у Іванівському відділенні "Херсонського центру ДЗК", про що вчинено запис від 23.03.2006 року № 05.

За Додатковою угодою від 30.03.2009 року, укладеною між сторонами вказаного договору оренди, були внесені деякі зміни, зокрема, строк оренди збільшено до 15 років, було надано згоду на укладання договору суборенди з СТОВ "Росія", а також в питаннях орендної плати (а.с.55).

Вказана Додаткова угода зареєстрована в Іванівському відділенні "Херсонського центру ДЗК" 02.06.2009 року за №05/1 (а.с.51-52, 55).

Щодо частини із вказаної земельної ділянки (395,1га), то наявні два Витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформовані 18.06.2018 року, щодо двох земельних ділянок (176,4га та 218,7га), з яких вона складається. Зазначено про їх оренду, орендар ОСОБА_6, строк оренди - 15 років, суборендар - сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Росія" (а.с.29-31, 32-34).

В пункті 39 Договору оренди землі від 02.02.2006 року передбачено, що право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи - орендаря, засудження або обмеження її дієздатності за рішенням суду, переходить до спадкоємців або інших осіб, які використовують цю земельну ділянку разом з орендарем (а.с.52 на звороті).

Відповідно до заповіту від 03.09.2009 року ОСОБА_6 на випадок своєї смерті заповів позивачу нежиле приміщення, що знаходиться по вул.8 Березня,8 у м.Мелітополь, Запорізької області (а.с.124).

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в м.Мелітополь Запорізької області (а.с.21).

За свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 27.04.2017 року, посвідченим приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Чудською Оксаною Олегівною, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_6, 1949р.н. є його дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.123).

Тим же нотаріусом 01.06.2017 року посвідчено два свідоцтва про право на спадщину за законом, відповідно до яких спадкоємцями належного ОСОБА_6, 1949р.н. автомобіля легкового марки SCODA SUPERB, випуску 2005 року, реєстраційний номер НОМЕР_6 є його дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 (на 2/3 частки, у тому числі з урахуванням 1/3 частки у спадщині, від якої відмовилася дружина спадкодавця ОСОБА_4), та син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7 (на 1/3 частку) (а.с.125, 126).

З наданої нотаріусом на адресу суду інформації вбачається, що 02.03.2017 року за №8/2017 була заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_6. Окрім позивача спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_6 є : його син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та дружина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (відповідачі по справі). ОСОБА_4 відмовилась від належної їй частки у спадщині на користь дочки спадкодавця - ОСОБА_3 (позивача по справі) (а.с.122).

13.04.2018 року та 11.06.2018 року позивач ОСОБА_3 зверталася на адресу Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області з листами-пропозиціями щодо укладання додаткової угоди, якою внести зміни до договору оренди землі від 02.02.2006 року в частині зміни орендаря земельної ділянки у зв'язку із смертю ОСОБА_6 (а.с.48, 50).

За наслідками розгляду даних листів-пропозицій позивача Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області було відмовлено у задоволенні цих клопотань (лист від 14.05.2018 року та від 11.07.2018 року) у зв'язку з тим, що позивачем не надано документи, зокрема: свідоцтво про право на спадщину із зазначенням складу спадщини, що підтверджують перехід всіх прав, які належали ОСОБА_6 за життя, в тому числі права на орендовану земельну ділянку (а.с.47, 49).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08 червня 2018 року приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Чудською О.О. було відмовлено ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право оренди земельної ділянки площею 560,9 га на території Української сільської ради Іванівського району Херсонської області, право оренди якої належало її померлому батьку ОСОБА_6, з тих підстав, що видача свідоцтва про право на спадщину на право користування земельною ділянкою за договором оренди законодавством України не передбачена, а також що у ОСОБА_3 відсутній документ, що посвідчує право оренди спадкодавця щодо належності йому вищевказаного майна (а.с.127-128).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що право користування земельною ділянкою на підставі договору оренди входить до складу спадщини і не припиняється зі смертю особи, якій належало таке право, що невизнання Головним управлянням Держгеокадастру в Херсонській області за позивачем права оренди на вказану земельну ділянку порушує права позивача, як спадкоємця.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду, оскільки до нього він дійшов при повному та всебічному дослідженні обставин справи та давши належну оцінку зібраним у справі доказам. Суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував до цих правовідносин норми матеріального права, які їх регулюють, і вирішив справу з дотриманням норм процесуального права.

Договір оренди був укладений з боку Іванівської районної державної адміністрації Херсонської області (орендодавець) на підставі чинної на той час ч.3 ст.122 ЗК України, за п."а" якої районні державні адміністрації на їх території надають земельні ділянки із земель державної власності у постійне користування юридичним особам у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для, зокрема, сільськогосподарського використання.

Відповідно до чинної на теперішній час ч.4 ст.122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених ч.8 цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно пп.12 п.4 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області (затверджено наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.10.2015 № 272, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 грудня 2015 р. за № 1604/28049) Головне управління Держгеокадастру в області, зокрема, розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.

Аналогічне повноваження Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області передбачене й у Положенні про Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області (затверджене наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 03 березня 2015 р. № 28).

За таких обставин, на підставі аналізу вказаних норм, слід дійти висновку, що на теперішній час належним суб'єктом, який наділено правом розпорядженням державними землями сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту, є Головне Управління Держгеокадастру у Херсонській області.

Тобто, саме Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області є належним відповідачем у справі, як повноважний у спірних правовідносинах орган.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1245 ЦК України частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом.

Згідно із ч.1 ст.781 ЦК України договір найму припиняється в разі смерті фізичної особи - наймача, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом (ч.2 ст.792 ЦК України).

За змістом ст.31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі припиняється, у тому числі, в разі смерті фізичної особи - орендаря.

В той же час, відповідно до ч.1 ст.7 вказаного Закону право на оренду земельної ділянки переходить після смерті фізичної особи - орендаря, якщо інше не передбачено договором оренди, до спадкоємців, а в разі їх відмови чи відсутності таких спадкоємців - до осіб, які використовували цю земельну ділянку разом з орендарем і виявили бажання стати орендарями в разі, якщо це не суперечить вимогам Земельного кодексу України та цього Закону.

Отже, якщо умовами договору оренди земельної ділянки, укладеного сторонами, не передбачається заборона переходу права на оренду в порядку спадкування, то спадкоємці орендаря (фізичної особи - підприємця) після смерті останнього можуть успадкувати право на оренду земельної ділянки, яка є предметом цього договору.

Така правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 16.12.2015 року у справі за № 6-375цс15.

З договору оренди земельної ділянки від 02 лютого 2006 року, укладеного між Іванівською районною державною адміністрацією Херсонської області та ОСОБА_6, вбачається, що він не містить заборони переходу права на оренду в порядку спадкування.

Позивач ОСОБА_3 реалізувала своє передбачене ч.1 ст.7 Закону України "Про оренду землі" право на оренду земельної ділянки після смерті свого батька. В матеріалах справи відсутні докази того, що інший спадкоємець після смерті ОСОБА_6, а саме ОСОБА_5, також реалізував своє вказане право, тобто вважається, що він відмовився від нього.

З урахуванням наведеного, є правильним висновок суду першої інстанції про те, що право користування земельною ділянкою на підставі договору оренди входить до складу спадщини і не припиняється зі смертю особи, якій належало таке право. Відтак, невизнання Головним управлянням Держгеокадастру в Херсонській області за позивачем права оренди на земельну ділянку після смерті ОСОБА_6, орендаря за договором оренди землі від 02.02.2006 року, порушує права позивача, як спадкоємця.

А тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не обґрунтовані вимогами закону, не підтверджуються належними доказами та висновків суду не спростовують. Зокрема, посилання скаржника на наявність нескасованої постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право оренди земельної ділянки, що, на його думку, виключає правові підстави для визнання за позивачем права оренди землі, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки чинним законодавством не передбачено оформлення переходу до спадкоємців права на оренду земельної ділянки шляхом отримання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом на право оренди земельної ділянки. У цій справі встановлено і це сторонами не заперечується, що позивач як спадкоємець орендаря прийняла спадщину, отримала свідоцтва про право на спадщину на частину майна. Отже, за встановлених обставин та відсутності заборони переходу права на оренду в порядку спадкуванняв договорі оренди, сам по собі цей факт є підставою для застосування ч.1 ст.7 Закону України "Про оренду землі". Вказане позбавляє всякого сенсу посилання скаржника на ненадання нотаріусу оригіналу договору оренди. Також підлягають відхиленню й посилання на відсутність у скаржника повноважень щодо дослідження документів, пов'язаних із прийняттям спадкоємцем спадщини, оскільки для реалізації положень ч.1 ст.7 Закону України "Про оренду землі" мають значення наявність спадкоємців та їх згода на оренду. Підтвердженням прийняття спадщини спадкоємцем є, за загальним правилом, свідоцтво про право на спадщину і в сфері застосування ч.1 ст.7 Закону України "Про оренду землі" не передбачено отримання спеціального свідоцтва про право на спадщину на право оренди земельної ділянки.

Оскільки суд першої інстанції прийняв рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України це є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Щербини Оксани Віталіївни, діючої в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, залишити без задоволення.

Рішення Іванівського районного суду Херсонської області від 12 грудня 2018 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права оренди земельних ділянок залишити без змін.

Це ж рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання укладеною додаткову угоду до договору оренди в апеляційному порядку не переглядалось як таке, що не оскаржувалось.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання безпосередньо до Верховного Суду касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови - 21 лютого 2019 року.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Майданік

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ О.В. Кутурланова

_ _ _ _ _ _ _ _ Н.В. Орловська