Справа № 369/8084/18
Провадження № 2/369/1244/19
РІШЕННЯ

Іменем України

03.05.2019 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючої судді Ковальчук Л.М.,

при секретарі Бугайовій М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що 03 березня 2018 року приблизно о 15 год. 45 хв. водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом ГАЗ 33023, д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Промислова в м. Вишневе, не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, допустив зіткнення з автомобілем «Subaru Outback», д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 ..

В результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні 01 березня 2018 року дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.03.2018 року.

Позивач ОСОБА_1 посилалася на те, що для визначення розміру матеріального збитку звернулася до суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_3 .. Відповідно до Звіту № 1197 від 03.04.2018 року вартість матеріального збитку становить 40 342,65 грн..

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 суму матеріального збитку у розмірі 40342,65 грн. та понесені судові витрат у розмірі 704,80 грн..

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, до суду надано заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 та його представник у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, до суду надана заява про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника.

Суд, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.03.2018 приблизно о 15 годині 45 хвилин водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом ГАЗ 33023, д/н НОМЕР_1 , по вул. Промислова в м. Вишневе, Києво-Святошинський район, Київська область, не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, допустив зіткнення з автомобілем «Subaru Outback», д/н НОМЕР_2 . В результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями водій ОСОБА_2 порушив п.12.1., п.13.1. ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 березня 2018 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн..

Відповідно до Висновку № 1197 «Про визначення вартості матеріального збитку автомобіля марки «Subaru Outback», д/н НОМЕР_2 », складеного 03.04.2018 року, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки «Subaru Outback», д/н НОМЕР_2 , внаслідок пошкодження при ДТП, без урахування ВТБ складає 40 342,65 грн..

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог, відповідач ОСОБА_2 подав до суду відзив, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог та просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що його цивільна відповідальність була застрахована в страховій компанії «Здорово» до якої він звертався. Позивач ОСОБА_1 не зверталась до страхової компанії, в якій застрахована його цивільна відповідальність, тому позивач і не отримала страхове відшкодування. За вказаних обставин позивач вимагає стягнення матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП, з нього, ОСОБА_2 ..

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Здорово», що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/1383443, виданого на автомобіль ГАЗ 33023, д.н.з. НОМЕР_1 .

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).

Відповідно до вимог ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (частина перша статті 10 Закону України «Про страхування»).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

За змістом ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи.

При вирішенні справи судом врахована правова позиція, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року за №14-176цс18, за висновком якої власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Також суд роз`яснив, що з урахуванням ст. 1194 ЦК України, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодуванняна страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інститутустрахування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Отже, уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Слід зазначити, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ «СК «Здорово», однак позивачем суду не надано доказів, що у страховика ПрАТ «СК «Здорово» не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, і тому підстав для стягнення коштів з винуватця ДТП - відповідача ОСОБА_2 на даний час відсутні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Керуючись ст. ст. 22, 1166, 1187, 1192, 119 ЦК України, ст. ст. 1-18, 76, 77-81, 95, 141, 228, 229, 235, 241, 244, 245, 258, 259, 263-265, 268, 280, 281, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня винесення рішення суду.

Суддя Ковальчук Л. М.