Житомирський апеляційний суд
Справа №289/1605/18 Головуючий у 1-й інст. Василенко Р. О.
Категорія 54 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Галацевич О.М.,

суддів: Борисюка Р.М., Микитюк О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу №289/1605/18 за позовом ОСОБА_1 до дошкільного навчального закладу №7 «Дзвіночок» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1,

на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області, ухвалене 26 жовтня 2018 року суддею Василенком Р.О. у м. Коростишеві, повний текст рішення складено 26 жовтня 2018 року,

в с т а н о в и в :

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, у якому, посилаючись на неправомірність її звільнення, просила: визнати незаконним та скасувати наказ Дошкільного навчального закладу № 7 «Дзвіночок» загального типу Радомишльського району Житомирської області (далі - Дошкільний заклад) № 7-к від 28.02.2018 «Про звільнення ОСОБА_1.»; поновити її на посаді вихователя Дошкільного закладу з 28.02.2018; стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та на відшкодування моральної шкоди 5000 грн; допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення її на роботі та стягнення середньої заробітної плати у межах платежу за один місяць.

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 26 жовтня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким задовольнити її позов.

Крім доводів, якими обґрунтовано позовні вимоги, зазначила про відсутність у відповідача належних доказів про порушення нею обов'язків працівника, визначених ст.139 КЗпП України, заперечувала зазначені у акті комісії від 06.02.2018 та протоколі трудового колективу від 27.02.2018 обставини та вказала, що її звільнення є наслідком неприязного відношення до неї з боку керівника Дошкільного закладу. Також вважає, що відповідачем порушено її право на працю, чим заподіяно моральну шкоду.

У відзиві представник відповідача апеляційну скаргу не визнав, послався на законність звільнення позивачки за вчинення аморального проступку, не сумісного з продовженням роботи, та доведення вчинення такого проступку належними доказами.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали із зазначених у ній підстав.

Представники Дошкільного закладу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 апеляційну скаргу не визнали, посилаючись на її безпідставність.

Заслухавши пояснення учасників справи, які з'явились у судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, враховуючи наступне.

Так, відповідно до пункту 3 статті 41 КЗпП України вчинення працівником, який виконує виховні функції, аморального проступку, не сумісного з продовженням даної роботи, є підставою для розірвання трудового договору з працівником. До суб'єктів, які можуть бути звільнені за вказаною підставою, належать учасники освітнього процесу у сфері дошкільної освіти зазначені у статті 27 Закону України «Про дошкільну освіту», а саме вихователі.

Абзацом третім пункту 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 «Про практику розгляду судами трудових спорів» (далі - Постанова) передбачено, що з підстав вчинення аморального проступку, несумісного з продовженням даної роботи (п.3 ст.41 КЗпП), можуть бути звільнені лише ті працівники, які займаються виховною діяльністю, наприклад, вихователі, вчителі, викладачі, практичні психологи, соціальні педагоги, майстри. Таке звільнення допускається як за вчинення аморального проступку при виконанні трудових обов'язків, так і не пов'язаного з ними (вчинення такого проступку в громадських місцях або в побуті). Звільнення не може бути визнано правильним, якщо воно проведено лише внаслідок загальної оцінки поведінки працівника, не підтвердженої конкретними фактами.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом завідувача Дошкільного закладу № 7-к від 28.02.2018 ОСОБА_1 звільнена з посади вихователя на підставі п. 3 ст.41 Кодексу законів про працю України, тобто у зв'язку із вчинення працівником, який виконує виховні функції, аморального проступку, не сумісного з продовженням даної роботи (а.с. 10 т. 1).

Зі змісту цього наказу вбачається, що підставою звільнення є акт комісії з розслідування факту вчинення аморального проступку від 06.02.2018 №4 та рішення трудового колективу (протокол від 27.02.2018 №7).

Згідно копії акту від 01.03.2018 ОСОБА_1 відмовилась від підпису про ознайомлення з наказом №7-к від 28.02.2018 про її звільнення та відмовилась отримувати свою трудову книжку, копію наказу «Про звільнення ОСОБА_1.» (а.с.105 т. 1). 01.03.2018 відповідач цінним листом з описом вкладень надіслав на адресу позивача копію вказаного наказу про звільнення, лист - розрахунок по заробітній платі та лист про необхідність прибуття та отримання нею трудової книжки, що підтверджується копією квитанції від 01.03.2018. Того ж дня, зазначений цінний лист позивач отримала особисто, про що свідчить рекомендоване повідомлення від 01.03.2018 про вручення поштового відправлення з її підписом (а.с.98-101, 103-105 т. 1).

Із матеріалів справи також вбачається, що керівнику Дошкільного закладу 01.02.2018 надійшла скарга від матері вихованця закладу ОСОБА_5 - ОСОБА_6 по факту неправомірних дій вихователя ОСОБА_1 по відношенню до її дитини (а.с. 45-46 т.1).

Наказом від 02.02.2018 №26-о створено комісію з розслідування вчинення аморального проступку ОСОБА_1 (а.с. 65 т. 1).

Із копії акту №4 з розслідування факту вчинення аморального проступку, складеного комісією колективу Дошкільного закладу від 06.02.2018, копії акту №3 від 05.02.2018, копії акту № 2 від 05.02.2018, вбачається, що опитуванням свідків, вихованця ОСОБА_5 в присутності його матері, комісією встановлено що вихователь ОСОБА_1 01.02.2018, перебуваючи на прогулянці з дітьми старшої групи, дійсно тягнула ОСОБА_5 за верхній одяг (капюшон куртки), при цьому дитина плакала, кричала, задихалась, а потім з силою штовхнула його до приміщення закладу (а.с. 41-43 т.1).

Відповідно до доповідної записки медичної сестри ОСОБА_7 від 02.02.2018 під час огляду ОСОБА_5 за зверненням його бабусі 01.02.2018 о 16 годині встановлено, що дитина перебуває у стресовому стані, схвильована, пульс частить, обличчя бліде, при цьому дитина має вроджену хворобу серця. Під час опитування встановлено, що вихователем ОСОБА_1 до дитини були застосовані дії, які не відповідають правилам поводження вихователя з дітьми (а.с.39-40 т.1).

Згідно копії акту №1 від 02.02.2018 комісією працівників Дошкільного закладу встановлено, що ОСОБА_1 категорично відмовилась від надання пояснень, як усних так і письмових в присутності двох свідків: помічника вихователя старшої групи ОСОБА_8 та вихователя 1 молодшої групи ОСОБА_9 (а.с. 44 т.1).

Протоколом загальних зборів трудового колективу Дошкільного закладу від 27.02.2018, на яких були присутні ОСОБА_1, батьки вихованців, працівники Дошкільного закладу, вирішено звільнити вихователя ОСОБА_1 за вчинення аморального проступку, не сумісного з продовженням даної роботи. На порядку денному обговорювались скарги на вихователя ОСОБА_1 від батьків вихованців, колег. Зокрема, на зборах розглядався також випадок, який стався 01.02.2018, за скаргою матері ОСОБА_5 - ОСОБА_6 (а.с. 35-38 т.1).

Згідно посадової інструкції № 1 вихователя, затвердженої завідувачем Дошкільного закладу, статуту цього закладу його працівники зобов'язані: особистим прикладом виховувати повагу до принципів загальнолюдської моралі, правди, справедливості, відданості, патріотизму, гуманізму, доброти, стриманості, працелюбства, інших доброчинностей; додержуватись педагогічної етики, моралі, поважати гідність дитини; захищати дітей від будь-яких форм фізичного або психічного насильства, шкідливих звичок; постійно підвищувати свій професійний рівень, педагогічну майстерність і загальну культуру (а.с. 58-61, 68-80 т.1).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що звільнення з роботи ОСОБА_1 проведено у відповідності до вимог трудового законодавства, оскільки вона, як працівник, який виконує виховні функції, вчинила аморальний проступок, не сумісний з продовженням даної роботи. При цьому, суд зазначив, що позивачка під час роботи на посаді вихователя Дошкільного закладу допускала образливе та принизливе ставлення до вихованців, колег, батьків вихованців, тобто поведінку, яка не узгоджувалася з загальноприйнятими суспільними нормами, в тому числі працівника освіти, що підтверджує визначення цих проступків як аморальних.

Доводи ОСОБА_1, наведені в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції не приймає, оскільки у цій справі встановлені конкретні факти, які свідчили про вчинення позивачем, яка працювала вихователем у Дошкільному закладі, ряду проступків, які є аморальними для вихователя і неприпустимими у поведінці педагога по відношенню до вихованців, їх батьків, колег, і всі ці проступки у своїй сукупності, так і окремо вчинений 01.02.2018 проступок, давали підстави для звільнення позивача на підставі пункту 3 статті 41 КЗпП України.

Зокрема, як вбачається із матеріалів справи, поведінка ОСОБА_1 не відповідала високим моральним якостям вихователя, що має важливе значення у формуванні свідомості дітей. Факту вчинення аморального проступку, який стався 01.02.2018, передували інші випадки, які вказують на недостойну поведінку, порушення моральних норм ОСОБА_1, як працівником, який займається виховною діяльністю.

Поведінка позивачки була предметом неодноразових скарг з боку батьків, зокрема ОСОБА_10 від 06.12.2017 у скарзі керівнику Дошкільного закладу зазначала, що вихователь ОСОБА_1 ображає, б'є її сина ОСОБА_11, знущається з дитини (а.с.50 т.1). За даним фактом ОСОБА_1 органами поліції 26.12.2017 винесено офіційне попередження про недопущення антигромадської поведінки в суспільстві та побуті (а.с. 67, 219 т.1).

Крім того, неодноразові скарги з приводу неправомірних дій вихователя ОСОБА_1, надходили протягом 2017-2018 років від батьків старшої групи «Теремок», голів батьківського комітету ОСОБА_12 та ОСОБА_13, матерів вихованців: ОСОБА_10, ОСОБА_14 (а.с. 50, 52-54, 66 т.1). У скаргах зазначено, що ОСОБА_1 «неправильно відноситься до дітей, кричить на них без поважної причини, смикає за руки, щипає дітей внаслідок чого залишаються синці, штовхає їх, чим принижує дитячу гідність, в результаті таких дій вихователя діти відмовляються ходити до дошкільного закладу, плачуть і скаржаться».

Аморальна поведінка ОСОБА_1 була предметом колективного звернення працівників Дошкільного закладу до органів поліції (а.с. 82-84 т.1), скарг окремих вихователів: ОСОБА_15, ОСОБА_9, ОСОБА_16, помічника вихователя ОСОБА_8 (а.с. 51, 55-57 т.1). У зазначених скаргах вказувалося про те, що позивачка конфліктує з працівниками, без будь-яких причин влаштовує суперечки, в ході яких ображає колег нецензурною лайкою, погрожує фізичною розправою, на зауваження не реагує. Зазначене відбувається під час виховного процесу, в присутності дітей, а інколи батьків. Зокрема, у скарзі ОСОБА_16 конкретно зазначено факт про те, що ОСОБА_1 22.09.2017 в присутності помічника вихователя ОСОБА_8, музичного керівника ОСОБА_17 та дітей всієї групи погрожувала їй фізичною розправою, висловлювала такі фрази «унічтожу, вб'ю, вішайся, вилізуть боком ОСОБА_5, негайно пиши заяву на звільнення, а то пошкодуєш» (а.с. 55 т.1).

З приводу такої поведінки ОСОБА_1 на загальних зборах трудового колективу Дошкільного закладу, які відбулися 29.11.2017, було вирішено звернутися до органів поліції щодо притягнення позивачки до адміністративної відповідальності та вжиття відповідних заходів щодо протиправних дій останньої (а.с. 47-49 т.1). За наслідками звернення органи поліції 25.01.2018 винесли офіційне застереження ОСОБА_1 про недопущення антигромадської поведінки в суспільстві та побуті (а.с. 95 т. 1).

Твердження ОСОБА_1 про те, що її звільнення проведено безпідставно, внаслідок підроблення документів, негативного відношення до неї зі сторони керівника та колективу Дошкільного закладу не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи.

Доводи скаржника на надуманість приведених фактів, відсутність її на зборах 27.02.2018, спростовуються як вищевказаними письмовими доказами так і поясненнями допитаних судом апеляційної інстанції свідків зі сторони відповідача.

Зокрема, свідок ОСОБА_8 - помічник вихователя Дошкільного закладу, пояснила, що працювала разом із ОСОБА_1 протягом 2 років. Коли на зміні була ОСОБА_1 діти не хотіли відвідувати дитячий заклад, остання конфліктувала із батьками та із колегами. Одного разу після прогулянки вихованець ОСОБА_5 плакав та розповів їй, що ОСОБА_1 тягла його за капюшон. ОСОБА_8 підтвердила присутність ОСОБА_1 на зборах, коли вирішувалося питання про звільнення останньої.

Свідок ОСОБА_7 - медична сестра Дошкільного закладу пояснила, що близько 16 години 01.02.2018 до неї звернулась бабуся вихованця ОСОБА_5 з приводу стану здоров'я її онука. Останній був схвильований, у нього був підвищений пульс, холодний піт. Дитина розповіла, що вихователь ОСОБА_1 тягнула його за капюшон, потім штовхнула і він впав. Хлопчику виповнилось повних 5 років. Також пояснила, що це не перший конфлікт вихователя з дітьми, їх батьками та колективом. Деяких дітей не водили у заклад, коли працювала ОСОБА_1, а дітей ОСОБА_19, ОСОБА_11, ОСОБА_5 батьки забирали додому, коли дізнавалися, що на зміні працює саме вона. ОСОБА_11, як ОСОБА_1 при дітях ображала своїх колег, кричала на працівника поліції. Їй також відомо, що батьки скаржилися на відношення ОСОБА_1 до дітей. Крім того, ОСОБА_7 підтвердила, що ОСОБА_1 була присутня на зборах 27.02.2018, на яких виступали батьки вихованців, працівники закладу. ОСОБА_1 заперечувала всі факти, а потім покинула збори.

Свідок ОСОБА_18 пояснила, що 01.02.2018, прогулюючись зі своєю дитиною біля Дошкільного закладу, близько 12 години помітила, як вихователь тягне за капюшон знайомого їй ОСОБА_5, який при цьому голосно плакав, а потім штовхнула його з силою до входу у приміщення.

Посилання скаржника на наявні у неї відзнаки, подяки у роботі на правильність ухваленого судом першої інстанції рішення не впливають.

Попереднє накладення дисциплінарних стягнень (попереджень, доган), притягнення до адміністративної відповідальності не є обов'язковою умовою при звільненні працівника відповідно до пункту 3 статті 41 КЗпП України. Для звільнення з цих підстав достатньо вчинення працівником одного проступку, який несумісний з виконанням виховної роботи, а тому доводи скаржника у цій частині судом апеляційної інстанції не враховуються.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України та з урахуванням ухвали Житомирського апеляційного суду від 22.12.2018 про часткове звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання до суду апеляційної скарги та відстрочення сплати судового збору з останньої на користь держави підлягає стягненню 1585,8 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 26 жовтня 2018 року - без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 1585,8 грн судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 25 лютого 2019 року.