Справа № 727/319/19
Провадження № 2/727/509/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2019 року Шевченківський районний суд м. Чернівців в складі:

Головуючого судді Слободян Г.М.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

розглянувши в порядку загального позовного провадження, у відкритому підготовчому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м.Чернівці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 (місце проживання 58018, м.Чернівці вул.Полєтаєва, 12 «А»/3) до ОСОБА_3 (місце проживання: 58018, м.Чернівці вул.Полєтаєва, 12 «А»/3) про розірвання шлюбу, - ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд з позовною заявою до відповідача ОСОБА_3 про розірвання шлюбу. Мотивує вимоги тим, що 14.09.1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану Чернівецького міськвиконкому, за актовим записом №1250 було зареєстровано шлюб між нею і вдповідачем. Посилається, що в шлюбі за час спільного проживання однією сімєю з відповідачем, народилися діти: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Зазначає, що спільне життя не склалося через різні погляди на життя; на її думку подальше збереження шлюбу буде суперечить її інтересам, а тому просить позовні вимоги задовольнити. та не надавати строку для примирення.

Сторони позивач ОСОБА_2, відповідач ОСОБА_3, відповідно належним чином були повідомлені про день, час і місце розгляду справи; позивачем та відповідачем суду надано письмові заяви про розгляд справи в їх відсутність і надано згоду на розгляд справи по суті заявлених вимог в підготовчому засіданні, у їх відсутність; позивач підтримала позовні вимоги, відповідач не заперечував проти задоволення позовних вимог.

За приписами ст. 200 ч. 3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Провівши підготовче судове засідання в порядку ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити за його результатами рішення, зважаючи на визнання відповідачем позовних вимог в повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Вивчивши і розглянувши матеріали справи, обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, в межах заявлених вимог, суд приходить до наступних висновків.

Судом, належними доказами, установлено, що сторони зареєстрували шлюб 14.09.1996 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Чернівецького міськвиконкому, за актовим записом №1250 (а.с.3). В шлюбі за період спільного проживання сторін, народилися діти: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.12).

Згідно ст. 24 СК України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. На примирення сторони не погодилися.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. За змістом ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог, або заперечень.

Згідно ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 року, чоловіки та жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Враховуючи зазначені позивачем причини розірвання шлюбу, характер відносин сторін, наполягання сторін на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог і вважає, що подальше збереження шлюбу не можливим.

Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад.

Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання законної сили рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно ч. 2 ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та зазначення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 105 ч. 3, 110, 112, 114, 115 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4, 12, 13, 76, 81, 200, 263, 264, 265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,- УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 14.09.1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану Чернівецького міськвиконкому, за актовим записом №1250, між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст судового рішення складено 20.02.2019 року.

Суддя Слободян Г.М.