Ухвала

24 липня 2019 року

м. Київ

справа № 150/748/17

провадження № 61-47643св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.

суддів: Воробйової І. А., Кривцової Г. В., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області,

відповідач - ОСОБА_1 ,

третя особа - Бабчинецька Сільська рада Чернівецького району Вінницької області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області на постанову апеляційного суду Вінницької області від 22 жовтня 2018 року у складі колегії суддів: Оніщука В. В., Денишенко Т. О., Копаничук С. Г.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2017 року Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - Бабчинецька сільська рада Чернівецького району Вінницької області, про припинення договорів оренди землі, стягнення заборгованості та повернення земельної ділянки.

Позовні вимоги мотивовало тим, що за результатами проведеного аукціону з продажу права оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 94,2195 га та продажу права оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2 площею 21,8773 га, переможцем аукціону (покупцем) був ОСОБА_1 , з яким 29 грудня 2015 року були укладені договори оренди землі № 1-550 та № 1-551 строком на 25 років. У ході проведеної перевірки дотримання вимог земельного законодавства встановлено, що ОСОБА_1 допущено порушення, а саме: договори оренди не зареєстровано, земельні ділянки не використовуються за цільовим призначенням, а також систематично не виконуються покладені на нього, як орендаря земельних ділянок - зобов`язання зі сплати орендної плати за користування земельними ділянками.

З урахуванням зазначеного та заяви про часткову відмову від позовних вимог просило: припинити договори оренди землі № 1-550 та № 1-551 від 29 грудня 2015 року та повернути за актом прийому - передачі земельні ділянки Головному управлінню Держгеокадастру у Вінницькій області.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Чернівецького районного суду Вінницької області від 19 липня 2018 року позов Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області задоволено.

Припинено договори оренди землі № 1-550 та № 1-551, укладені 29 грудня 2015 року між Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області та ОСОБА_1 .

Зобов`язано ОСОБА_1 повернути Головному управлінню Держгеокадастру у Вінницькій області земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_1 площею 94,2195 га та НОМЕР_2 площею 21,8773, які розташовані на території Бабчинецької сільської ради Чернівецького району Вінницької області.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оскільки ОСОБА_1 не виконав свої зобов`язання відповідно до умов договорів оренди землі, що є істотним порушенням вказаних договорів та вимог земельного законодавства, суд з метою захисту порушених прав та інтересів Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, вважав необхідним задовольнити позовні вимоги щодо припинення договорів оренди землі № 1-550 та № 1-551, укладених 29 грудня 2015 року, а також щодо зобов`язання відповідача повернути Головному управлінню Держгеокадастру у Вінницькій області вищезазначених земельних ділянок, які розташовані на території Бабчинецької сільської ради Чернівецького району Вінницької області.

Суд першої інстанції зазначив, що під час розгляду справи, судом не встановлено обставин, які перешкоджали чи унеможливлювали виконання ОСОБА_1 умов договорів оренди землі, що свідчить про недобросовісне виконання відповідачем своїх зобов`язань згідно договорів оренди землі. Суд послався на те, що на час подачі позивачем позовної заяви до суду, тобто на 18 грудня 2017 року, ОСОБА_1 не було сплачено орендну плату за користування землями, а згідно із пунктом «д» частини першої статті 141 Земельного Кодексу України це є підставою для припинення права користування земельною ділянкою.

Крім того, районний суд критично поставився до тверджень ОСОБА_1 стосовно незнання умов договору про державну реєстрацію права оренди та неможливість використання земель за цільовим призначенням через те, що вони заросли чагарниками.

Короткий зміст судових рішень судів апеляційної та касаційної інстанцій

Постановою Апеляційного суду Вінницької області від 22 жовтня 2018 року апеляційну скаргу Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 19 липня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення.

У задоволенні позову Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області до ОСОБА_1 , третя особа - Бабчинецька сільська рада Чернівецького району Вінницької області, про припинення договорів оренди землі, стягнення заборгованості та повернення земельної ділянки відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що пунктом 19 договорів оренди землі визначено, що об`єкти за договорами оренди вважаються переданими орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, а згідно із пунктом 30 договорів оренди орендар земельної ділянки зобов`язується приступити до використання земельної ділянки в строки встановлені договором оренди землі, зареєстрованим у встановленому законом порядку. Проте, спірними договорами оренди землі не встановлено орендарю строків, у які він має здійснити державну реєстрацію договорів оренди.

Оскільки договором не встановлено строків для здійснення їх державної реєстрації, суд апеляційної інстанції вважав безпідставними доводи позивача про те, що ОСОБА_1 несвоєчасно здійснив державну реєстрацію цих договорів (21 лютого 2018 року).

Апеляційний суд вважав, що припиняючи договори оренди земельних ділянок, суд першої інстанції, вказавши про припинення договорів оренди, не вирішував питання про їх розірвання, що в свою чергу суперечить змісту статті 32 ЗУ «Про оренду землі».

Також, колегія суддів звернула увагу, що за змістом позовної заяви позивачем не заявлялись позовні вимоги про припинення договорів оренди землі шляхом їх розірвання, а відтак, такі вимоги і не є предметом судового розгляду.

Щодо доводів Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про систематичну несплату відповідачем орендної плати, апеляційний суд вважав їх спростованими з огляду на довідку Могилів-Подільської ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області від 16 травня 2018 року № 1540/10/02-24 про відсутність заборгованості зі сплати податків, зборів, платежів.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2018 року, Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області,посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить постанову Апеляційного суду Вінницької області від 22 жовтня 2018 року скасувати, а рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 19 липня 2018 року залишити без змін.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції безпідставно взяв до уваги пункти договорів, де не зазначено строків для здійснення їх реєстрації. Вважає, що такі висновки спростовуються положеннями частини першої статті 638 ЦК України, у якій зазначено, що укладеним є договір, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Заявник посилається на статтю 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 07 листопада 2018 року у справі № 575/476/16-ц, у якій зазначено, що моментом вчинення правочину слід вважати момент, коли сторони свого часу досягли згоди з усіх істотних умов, тобто на момент підписання договору його сторонами.

Зазначає, що твердження суду апеляційної інстанції щодо того, що правовідносини з припинення договору оренди врегульовано статтею 31 ЗУ «Про оренду землі» не відповідає дійсності, оскільки у цій нормі зазначено, що договір оренди припиняється також у інших випадках, передбачених законом. Вказує, що норми статті 141 ЗК України мають вищу юридичну силу і також визначають підстави припинення права користування земельною ділянкою.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У червні 2019 року ОСОБА_1 подав суду відзив на касаційну скаргу, у якому зазначає, що касаційна скарга є безпідставною, а посилання заявника на статтю 638 ЦК України та постанову Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 575/476/16-ц не заслуговує на увагу, оскільки договорами оренди чітко регулюється питання набрання чинності ними та момент передачі об`єкта оренди орендареві. Вважає, що суд апеляційної інстанції вірно звернув увагу на те, що спірними договорами не встановлено строків для здійснення державної реєстрації договорів оренди.

Зазначив, що сторони договору дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, а тому на підставі частини першої статті 638 ЦК України договори оренди є укладеними. Крім того, вказує, що ним було сплачено повністю орендну плату, у тому числі і за 2018 рік, що підтверджується відповідними платіжними документами.

Вважає, що суд апеляційної інстанції вірно звернув увагу на те, що за змістом позовної заяви позивачем не заявлялися вимоги про припинення договорів оренди шляхом їх розірвання.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою судді Верховного Суду від 13 травня 2019 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 червня 2019 року у зв`язку з обранням до Великої Палати Верховного Суду судді Пророка В. В. справу призначено судді -доповідачеві Лідовцю Р. А.

Колегія суддів вважає за необхідне зупинити провадження у справі, виходячи з наступного.

Ухвалою Верховного Суду від 05 червня 2019 року справу № 332/1178/17 (провадження № 61-22851св18) за позовом ОСОБА_11 до Селянського (фермерського) господарства «Волна» (далі - СФГ «Волна») про витребування земельної ділянки за касаційною скаргою на рішення Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 06 грудня 2017 року у складі судді Гасанбекова С. С. та постанову Апеляційного суду Запорізької області від 05 березня 2018 року у складі колегії суддів Воробйової І. А., Крилової О. В., Полякова О. З. передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2019 року вказану цивільну справу прийнято до провадження та призначено до розгляду (провадження № 14-338цс19).

Судові рішення у справі, яка переглядається, та судові рішення у справі, яка передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, ухвалені у подібних правовідносинах.

Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу - до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.

Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Оскільки справа у подібних правовідносинах передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, суд вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі, що переглядається, до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 332/1178/17 (провадження № 14-338цс19).

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі за позовом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області до ОСОБА_1 , третя особа - Бабчинецька сільська рада Чернівецького району Вінницької області, про припинення договорів оренди землі, стягнення заборгованості та повернення земельної ділянки (справа № 150/748/17), за касаційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області на постанову апеляційного суду Вінницької області від 22 жовтня 2018 року до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи за позовом ОСОБА_11 до Селянського (фермерського) господарства «Волна» про витребування земельної ділянки (справа № 332/1178/17), за касаційною скаргою Селянського (фермерського) господарства «Волна» на рішення Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 06 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Запорізької області від 05 березня 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Д. Д. Луспеник І. А. Воробйова Г. В. Кривцова Р. А. Лідовець Ю. В. Черняк