Справа № 461/4887/19
Провадження № 2-н/461/247/19
УХВАЛА

Іменем України

04.07.2019 року суддя Галицького районного суду м. Львова Зубачик Н.Б., розглянувши матеріали заяви Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення

в с т а н о в и в :

ЛМКП «Львівводоканал» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення.

Відповідно до ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

У відповідності до ч.3 ст.163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до п. 26 Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року зазначено: «відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір…»

Як вбачається із додатків, доданих до заяви, заявником надано платіжне доручення № 2876 від 25.03.2019 року на суму 192,10 грн. Однак, судом при перевірці зарахування вказаної суми до спеціального фонду державного бюджету через АСДС встановлено, що заявником таке платіжне доручення було додано до справи №461/2303/19. Тобто, заявником не додано належного документу, що підтверджує сплату судового збору у даній справі.

Згідно п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи наведене, оскільки заява ЛМКП «Львівводоканал» подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу, тому суд дійшов висновку, що у видачі судового наказу необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.163,165, 258-261 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення.

Роз`яснити стягувачу, що згідно ч.1 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.354 ЦПК України, учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Зубачик Н.Б.