Справа № 550/1410/18
Провадження № 2/550/55/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 лютого 2019 року смт. Чутове
Чутівський районний суд Полтавської області
у складі: головуючого судді - Михайлюк О.І.,
за участю секретаря судового засідання - Шукевич Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу №550/1410/18
за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3.
про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
третього позивача - ОСОБА_3,-
Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача, в якому просять визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право на користування житлом за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5-6).
В обґрунтування позовних вимог позивачі посилаються на те, що їм на праві власності належить житловий будинок по АДРЕСА_1 На даний час в будинку, крім відповідача, зареєстровані ОСОБА_5 та ОСОБА_2 В належному позивачам будинку відповідач проживав до 2005 р. Після 2005 року покинув житло і став проживати окремо, а за місцем реєстрації не з'являвся більше 10 років. На даний час точне місце перебування відповідача невідомо.
Позивачі зазначають, що їх звернення до суду з позовом обумовлене тим, що останні не можуть скористатися правом на отримання субсидії на оплату житлово - комунальних послуг, оскільки при визначенні права на субсидію необхідно враховувати доходи усіх осіб, які зареєстровані в будинку.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений, надав суду заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити та зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
У судове засідання позивач ОСОБА_2 не з'явилася, про час та місце розгляду справи належним чином була повідомлена, надала суду заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити та зазначила, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Позивач ОСОБА_3 у судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Третій позивач вказав, що у відповідача - ОСОБА_4 є його двоюрідним братом та у нього відсутнє бажання самостійно знятися з реєстрації за вищевказаною адресою, оскільки він давно виїхав до Російської Федерації на постійне місце проживання. Крім того, третій позивач зазначив, що не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений шляхом розміщення оголошення про виклик до суду останнього на офіційному веб - сайті судової влади.
З огляду на неявку в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а також згоду позивачів на проведення заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, заслухавши вступне слово третього позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок від 30.01.1998 р., виданого органом приватизації на підставі розпорядження від 09.12.1997 року №336, житлова квартира АДРЕСА_1 належить на праві особистої власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 (а.с. 10).
З довідки про реєстрацію місця проживання особи №02-18/2319 від 06.12.2018 р., виданої Скороходівською селищною радою Чутівського району Полтавської області, вбачається, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 22).
Згідно акту обстеження житлової квартири №3, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 на предмет проживання громадянина ОСОБА_4, складеного 26.11.2018р., членами комісії встановлено, що останній за вказаною адресою не проживає та його особисті речі відсутні. Також, в акті зазначено, що ОСОБА_4 фактично в житловому будинку не проживає з 2005 року. (а.с. 14).
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5, у судовому засіданні зазначив, що відповідач ОСОБА_4 є його двоюрідним братом. Крім того, ОСОБА_5 стверджує, що востаннє бачив відповідача за адресою: АДРЕСА_1 приблизно в 2006 році. За його словами, ОСОБА_4 на даний час проживає в Російській Федерації, в Україну не приїжджає.
Допитана в якості свідка ОСОБА_6 у судовому засіданні зазначила, що вона проживає по сусідству з квартирою, де безпосередньо зареєстрований відповідач. Востаннє його бачила давно. ОСОБА_4 на даний час проживає в Російській Федерації на постійній основі, в Україну не приїжджає.
Таким чином матеріалами справи та показаннями свідків підтверджується, що відповідач більше року не проживає за зареєстрованим місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1
Приписами ч. 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені.
Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Аналогічну норму містить також частина 1 статті 405 ЦК України.
Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім'ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
Частиною 2 статті 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Враховуючи, що судом встановлено, що відповідач - ОСОБА_4 без поважних причин більше року не проживає за зареєстрованою адресою: АДРЕСА_1, який належить на праві приватної власності позивачам, та у відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України втратив право користування цим житлом, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог.
З огляду на вищевикладене, керуючись ст.ст. 2, 4, 10, 12, 13, 76-81, 89, 259, 263, 264-265 ЦПК України суд, -
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: вул. Софіївська, б. 31-Б, кв. 3, смт Скороходове, Чутівський район, Полтавська область.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Перший позивач - ОСОБА_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_5, виданий Чутівським РВ УМВС України в Полтавській області 21.02.2000 року.

Другий позивач - ОСОБА_2, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2, паспорт серії НОМЕР_6, виданий Чутівським РВ УМВС України в Полтавській області 21.02.2000 року.

Третій позивач - ОСОБА_3, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_3, паспорт серії НОМЕР_7, виданий Чутівським РС УДМС України в Полтавській області 18.03.2016 року.

Відповідач - ОСОБА_4, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_4.

Повне заочне судове рішення складено 20 лютого 2019 року.

Суддя О. І. Михайлюк