Провадження № 2-о/317/21/2019
Справа № 317/272/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Нікітіна В.В.

при секретарі судового засідання Московкіної І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа : Запорізька районна державна нотаріальна контора, про встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до Запорізького районного суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, в обгрунтування якої посилається на те, що 23.04.2018 року помер її батько ОСОБА_2, після смерті якого відкрилась спадщина, яку вона прийняла в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, проживаючи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою : с. Біленьке, вул. Дніпровка, б. 8 Запорізького району Запорізької області, тоді як зареєстрований батько був за адресою : с. Біленьке, вул. Миколаївка, б. 75 Запорізького району Запорізької області. Заявниця постійно проживала разом з батьком на час відкриття спадщини, тому що в силу свого віку ( йому було 87 років) та стану здоровя він потребував постійного догляду та піклування. На теперішній час заявниця має намір прийняти спадщину, з огляду на це просить встановити факт постійного проживання на час відкриття спадщини зі спадкодавцем ОСОБА_2, померлим 23.04.2018 на час відкриття спадщини за адресою : с. Біленьке, вул. Дніпровка, б. 8 Запорізького району Запорізької області. У звязку з викладеним, заявниця була вимушена звернутися з зазначеною заявою до суду.

Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи заявник ОСОБА_1 до суду не зявилась, представник через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримує в повному обсязі.

Представник зацікавленої особи, Запорізької районної державної нотаріальної контора, до судового засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за відсутності представника нотаріальної контори.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані докази, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до Свідоцтва про смерть ОСОБА_3 І-ЖС № 423213, виданого 25.04.2018 Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, ОСОБА_2 помер 23.04.2018, актовий запис № 518.

Свідоцтвом про народження Серія І-ЖС № 389150, виданого 16.08.1975 Самойлівською с/радою Новомиколаївського району Запорізької області, та Свідоцтвом про шлюб Серія І-ЖС № 226742, виданого 22.10.2018 Виконавчим комітетом Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, підтверджено, що заявниця ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2, померлого 23.04.2018.

Відповідно до довідки № 0109/15-10 виданої 17.01.2019 Виконавчим комітетом Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 75, але проживав на день смерті, а сам по 23.04.2018, за адресою: с. Біленьке, вул. Дніпровка, б. 8. На момент смерті з померлим за вказаною адресою була зареєстрована та вела спільне господарство ОСОБА_1.

Згідно листа про надання інформації № 61/01-16 від 25.01.2019, Запорізька районна державна нотаріальна контора повідомила, що після смерті ОСОБА_2, який помер 23.04.2018, ніхто зі спадкоємців на прийняття спадщини до Запорізької районної державної нотаріальної контори не звертався, спадкова справа не відкривалась.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» діями, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини.

Метою заявниці при зверненні до суду є встановлення факту її постійного проживання, як спадкоємиці, зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу ( шість місяців), він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкодавець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем: копія рішення суду, що набрало законної сили , про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у звязку з чим нотаріус відмовив особі в оформлені спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини».

Виходячи з зазначеного, суд вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України судом встановлюються факти, що мають юридичне значення та від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

Керуючись ст.ст. 264-265, 315, 319 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 (70441, Запорізька область, Запорізький район, с. Біленьке, вул. Дніпровка, б. 8, РНОКПП НОМЕР_1), зацікавлена особа: Запорізька районна державна нотаріальна контора (69089, м. Запоріжжя, вул. Істоміна, 4), про встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1) разом з батьком ОСОБА_2, померлим 23.04.2018 року, за адресою : с. Біленьке, вул. Дніпровка, б. 8 Запорізького району Запорізької області, на час відкриття спадщини.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя В.В.Нікітін