Справа № 604/488/19
Провадження № 2/604/259/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2019 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області у складі

головуючого судді Сташківа Н.Б.,

за участю секретаря судового засідання Стадніцької З.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду в сел. Підволочиську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення з останнього аліментів на неповнолітніх дітей: синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн на двох дітей, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня пред`явлення позову до досягнення повноліття, посилаючись на неможливість досягнення домовленості участі відповідача в утриманні дітей.

Сторони в судове засідання, будучи повідомленими про дату і час розгляду, не прибули, подали заяви з проханням справу слухати у їх відсутності.

Позивач уточнила свої позовні вимоги, просила стягувати з відповідача ОСОБА_2 аліменти на неповнолітніх дітей, - синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн на двох дітей, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня пред`явлення позову до досягнення повноліття.

Відповідач уточнені позовні вимоги визнав.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що спір між сторонами виник з приводу стягнення аліментів в користь того з батьків, з ким проживає дитина.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 09 лютого 2016 року, що вбачається із рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області №2/604/70/16. Рішення вступило в законну силу 19 лютого 2016 року.

У шлюбі у сторін ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_5 , та ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 , про що свідчать свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , видане 12 жовтня 2012 року Кам`янківською сільською радою Підволочиського району Тернопільській області; серії НОМЕР_2 , видане 05 жовтня 2009 року Кам`янківською сільською радою Підволочиського району Тернопільській області.

Згідно з довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні / будинку осіб, виданою виконкомом Підволочиської селищної ради Тернопільської області №285 від 27 травня 2019 року та актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї №б/н від 27 травня 2019 року, ОСОБА_1 , проживає у АДРЕСА_1 , у житловому будинку власником якого є ОСОБА_7 (матір позивача). До складу її сім`ї входять: сини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; батько - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; мати - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; брат - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Крім того, з акту вбачається, що позивач самостійно утримує синів, батько дітей коштів не надає. Сім`я потребує матеріальної допомоги.

Судом встановлено, що Відповідач, не зареєстрований і не проживає разом з сім`єю.

Як вбачається з довідок, виданих виконкомом Підволочиської селищної ради Тернопільської області №№286 від 27 травня 2019 року, вбачається, що ОСОБА_1 після закінчення у 2008 році Кам`янківської ЗОШ І-ІІІ ступенів до теперішнього часу ніде не працює,та у її користуванні відсутні будь-які земельні ділянки.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 Сімейного Кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною другою ст. 181 СК України передбачено, що за домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Так, визначаючи розмір аліментів на неповнолітніх, суд виходить із вимог ст.ст. 181-184 СК України, згідно яких, розмір аліментів може визначатися у твердій грошовій сумі, котра не може бути меншою, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років, станом на дату розгляду справи, - 2118 гривень. Крім того, суд виходить також із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який вона б мала тоді, коли утримувалася обома батьками.

Враховуючи, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дітей при визначенні розміру аліментів, стан їх здоров`я, розмір витрат на утримання дітей, потреби у їх розвитку та навчанні в такому віці, виходячи з принципів розумності та справедливості, визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити та стягувати з Відповідача щомісячно аліменти на неповнолітніх синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі у розмірі 2500 гривень на двох дітей, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подачі позову і продовжувати до досягнення дітьми повноліття, що відповідатиме інтересам дітей і не порушуватиме права кожної із сторін.

Крім того, в силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з Відповідача в дохід держави слід стягнути 768,40 гривень судового збору.

З огляду на вказане, відповідно до ст. ст. 180, 184 СК України позовні вимоги належить задовольнити.

Керуючись ст. ст. 141, 200, 247, 263-265, 273, 274-279, 313, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 180-184, 191 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , паспорт серія НОМЕР_3 , виданий 25 червня 2009 року Підволочиським РВ УМВСУ в Тернопільській області, РНОКПП НОМЕР_4 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_3 ) про стягнення аліментів, -задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітніх синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень на двох дітей, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27 травня 2019 року, і продовжувати до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 (сорок) копійок судового збору.

Рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.Б. Сташків