_____ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД______
Єдиний унікальний номер справи 647/1960/18 Головуючий у першій інстанції Кириленко М. О.
Номер провадження : 22-ц/819/849/19 Доповідач Базіль Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2019 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя (суддя - доповідач) Базіль Л.В.,

суддів: Бугрика В.В.,

Приходько Л.А.

секретар Кутузова А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу № 647/1960/18 за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТС-Агропродукт" та приватного підприємства "ЮТС- Агропродукт Плюс" на рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 18 лютого 2019 року, ухваленого у складі судді Кириленко М.О., повний текст рішення складений 28.02.2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТС-Агропродукт", приватного підприємства "ЮТС - Агропродукт Плюс" про визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди землі

В С Т А Н О В И В:

27.07.2018 року адвокат Ковальчук Ірина Миколаївна від імені Клопот Вадима Борисовича звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Югтранзитсервіс- Агропродукт», Приватного підприємства «ЮТС- Агропродукт Плюс» про визнання додаткової угоди до договору оренди землі недійсною.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 успадкував після смерті батька - ОСОБА_2 земельну ділянку площею 4,2742 га, (кадастровий номер :02:043:0016), з цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Зміївської сільської ради Бериславського району Херсонської області, та яка згідно договору оренди земельної ділянки від 11.03.2008 року, укладеного ще за життя ОСОБА_2 та ТОВ «Югтранзитсервіс- Агропродукт» була передана останньому строком на 10 років в платне користування.

Попереджуючи ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» про небажання продовжувати орендні правовідносини після закінчення дії строку договору оренди, представнику позивача усно було повідомлено, що позивачем ОСОБА_1 (новим власником) 28.07.2017 року укладено додаткову угоду № 300214 до договору оренди землі № 4АА71500035, яка зареєстрована 12.05.2018 року за № 26156874, відповідно до якої строк дії договору оренди продовжено до 30.11.2024 року.

Проте позивач ОСОБА_1 не підписував додаткової угоди, оскільки в період часу з 16 березня 2017 року до 25 березня 2018 року він був приписаний до судна та перебував у Сінгапурі .

З урахуванням викладеного позивач просив визнати недійсною додаткову угоду №300214 до договору оренди землі № 4АА71500035 від 11.03.2008, зареєстровану 12.05.2018 року за № 26156874 укладену між ОСОБА_1 , Товариством з обмеженою відповідальністю "Югтранзитсервіс-Агропродукт" та Приватним підприємством "ЮТС - Агропродукт Плюс" та скасувати її державну реєстрацію.

06.11.2018 року представник позивача в ході розгляду справи подала заяву про зміну підстав позову, в якій вказувала на те, що із змісту додаткової угоди № 300214 до договору оренди землі № 4АА71500035, яка була зареєстрована 12.05.2018 року за № 26156874 вбачається, що її уклали ОСОБА_1 , як орендодавець, приватне підприємство «ЮТС-Агропродукт Плюс», як орендар та ТОВ «ЮТС -Агропродукт», як новий орендар.

В той час, як основний договір оренди землі від 11.03.2008 року укладений між ОСОБА_2 , як орендодавцем та ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт», при цьому додаткова угода не містить будь-яких домовленостей щодо переходу права оренди від ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт», яке укладало основний договір до приватного підприємства «ЮТС-Агропродукт Плюс», яке в свою чергу в додатковій угоді, відступає своє право ТОВ «ЮТС-Агропродукт».

Отже, сторони основного договору не підписували додаткової угоди, нікого не уповноважували на її підписання та зважаючи на відсутність зареєстрованих угод не мали наміру продовжувати орендні відносини.

За викладених обставин позивач просив визнати додаткову угоду №300214 від 28 липня 2017 року недійсною відповідно до ч.1ст.202, ч.3 ст.203 ЦК України.

Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 18.02.2019 року позов задоволено. Визнано недійсною додаткову угоду №300214 до договору оренди землі №АА71500035 від 11.03.2008 року, зареєстровану 12.05.2018 року № 26156874, укладену між ОСОБА_1 , товариством з обмеженою відповідальністю «ЮТС-Агропродукт» та приватним підприємством «ЮТС-Агропродукт Плюс» та скасовано її державну реєстрацію. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Приватне підприємство «ЮТС-Агропродукт Плюс» та Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮТС-Агропродукт» звернулися до суду з окремими апеляційними скаргами, в яких просять рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Апеляційні скарги мотивовані тим, що висновок суду про недійсність додаткової угоди не ґрунтується на належних та допустимих доказах, які б вказували на те, що ОСОБА_1 особисто не ставив свій підпис на оскаржуваній угоді. Також матеріали справи не містять жодних доказів, які вказують на те, що оскаржувану угоду підписано іншою особою, яка не мала повноважень на вчинення таких дій, а посилання суду на ту обставину, що ОСОБА_1 станом на дату укладення оскаржуваної додаткової угоди перебував за кордоном, жодним чином на думку, апелянта, не підтверджує та не спростовує факту підписання ОСОБА_1 додаткової угоди.

У відзиві на апеляційні скарги адвокат Ковальчук Ірина Миколаївна, яка діє від імені ОСОБА_1 зазначала про безпідставність скарг, у зв`язку з чим просила залишити їх без задоволення, а рішення суду без змін, та відшкодувати понесені позивачем витрати на правову допомогу в суді апеляційної інстанції.

В останнє судове засідання, сторони та їх уповноважені представники не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час і місце розгляду справи, про що свідчить розписка від 15.07.2019 року.

Від адвоката Ковальчук І.М. надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу без її участі.

За викладених обставин, враховуючи положення ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про те, що неявка сторін та їх представників, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з наявності правових підстав для визнання додаткової угоди від 28.07.2017 року до договору оренди землі від 11.03.2008 року недійсною, вважаючи, що у позивача було відсутнє волевиявлення на її укладення.

Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна з наступних підстав.

Відповідно до ст.263 ЦПК України рішення суду повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ч.3 ст.12, ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У силу припису статті 204 ЦК України правомірність правочину презюмується. Отже, обов`язок доведення наявності обставин, з якими закон пов`язує визнання судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача.

У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01.02.2016 року успадкував після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 земельну ділянку площею 4,2742 га, кадастровий номер :02:043:0016, що розташована на території Зміївської сільської ради Бериславського району, Херсонської області.

За життя ОСОБА_2 та ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» в 2008 році уклали договір оренди земельної ділянки від 11.03.2008 року, який було зареєстровано у Бериславському районному відділі Херсонської регіональної філії центру ДЗК, договір укладено на 10 років, строком дії до 11.03.2018 року.

Згідно договору про заміну сторони у договорі оренди від 26.05.2015 року ОСОБА_2 та орендар ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» та новий орендар ПП «ЮТС - Агропродукт Плюс» уклали договір про заміну сторони у договорі оренди. Зі згоди орендодавця орендар передає, а новий орендар приймає на себе права та обов`язки сторони (орендаря) у договорі оренди землі, зареєстрованому 11.03.2008 року за № 4АА71500035 загальною площею 4.27 га. Строк дії договору встановлено до 30.11.2024 року (а.с.90).

11.03.2017 року орендодавець ОСОБА_1 та орендар ПП «ЮТС-Агропродукт Плюс» та новий орендар ТОВ «ЮТС - Агропродукт» уклали додаткову угоду №300214 до договору оренди землі № 4АА71500035, відповідно до якої строк дії договору продовжений до 30.11.2024 року з правом пролонгації. Додаткова угода підписана сторонами та зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.13)

Звертаючись до суду ОСОБА_1 вказував, що він не підписував додаткової угоди № 300214 від 28.07.2017 року, оскільки знаходився за кордоном.

На підтвердження своїх вимог надав копію посвідчення моряка, в якому зазначено, що ОСОБА_1 16.03.2017 року був прийнятий на іноземне судно та звільнений 07.05.2017 року; після чого 07.05.2017 року був прийнятий на іноземне судно та звільнений 25.03.2018 року (а.с.14).

Інших доказів на підтвердження своїх тверджень щодо непідписання оспорюваного правочину позивачем не надано.

Для з`ясування обставин, що мають значення для справи, суд апеляційної інстанції зберігаючи об`єктивність і неупередженість роз`яснював стороні позивача його процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, в тому числі і призначення у справі судової почеркознавчої експертизи.

Між тим, уповноважений представник позивача заперечила проти вчинення будь - яких процесуальних дій в тому числі і щодо проведення судової почеркознавчої експертизи, при цьому звертаючи увагу апеляційного суду на те, що підставою позову було укладення оспорюваної угоди юридичними особами, які не укладали основного договору. Пояснила, що дана угода апріорі є нікчемною і лише той факт, що її було зареєстровано, вочевидь, помилково, став підставою звернення до суду. Перебування ОСОБА_1 на момент підписання угоди 28.07.2017 року за кордоном, хоча і є на її думку очевидним та підтвердженим матеріалами справи, але не був підставою для позову, а досліджувався судом як додаткова обставина.

За викладених обставин ні позивач, ні його представник не порушили перед судом питання про призначення судово - почеркознавчої експертизи щодо встановлення належності ОСОБА_1 підпису у додатковій угоді.

Згідно зі ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 не підписував додаткову угоду, грунтується на припущеннях, що є порушенням ч.6 ст.81 ЦПК України.

Щодо тверджень представника позивача про те, що оспорювану угоду уклали юридичні особи, які не укладали договору оренди землі від 11.03.2008 року, слід зазначити, що згідно договору про заміну сторони у договорі оренди від 26.05.2015 року ОСОБА_2 та орендар ТОВ «Югтранзитсервіс - Агропродукт» та новий орендар ПП «ЮТС - Агропродукт Плюс» уклали договір про заміну сторони у договорі оренди, презумпція правомірності якого ніким не оспорюється, а отже набуті сторонами вказаного правочину права та обов`язки, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з доводами апеляційних скарг про те, що позивачем не надано суду достатніх і належних доказів того, що він не підписував додаткову угоду, а посвідчення моряка НОМЕР_1 від 15.02.2012 року посвідчує лише той факт, що ОСОБА_1 був прийнятий 16.03.2017 року в Сінгапурі на судно «M/V AKTEA R» та звільнений з вказаного судна 25.03.2018 року, і не містить інформації щодо предмета доказування - вчинення ОСОБА_1 підпису на оспорюваному правочині.

Суд першої інстанції, вирішуючи спір викладеного не врахував та як наслідок дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для визнання додаткової угоди недійсною.

За викладених обставин рішення суду першої інстанції слід скасувати, як таке, що ухвалено без повного з`ясування обставин, що мають значення для справи та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні його вимог.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з позивача на користь відповідачів слід стягнути судовий збір сплачений ними при подачі апеляційної скарги та документально підтверджений в сумі 1057,50 грн кожному.

Керуючись ст.ст.367,374,376 ЦПК України апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТС-Агропродукт" та приватного підприємства "ЮТС- Агропродукт Плюс" задовольнити.

Рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 18 лютого 2019 року скасувати, ухвалити нове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди землі відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТС-Агропродукт" та на користь приватного підприємства "ЮТС- Агропродукт Плюс" по 1057,50 грн кожному сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Л.В. Базіль

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Бугрик

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Л.А. Приходько

Повне судове рішення складено 10 вересня 2019 року

Головуючий Л.В. Базіль