КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/644/2019 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Слюсар Т.А., Панченка М.М.

Секретаря судового засідання Маличівській Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою Першого заступника прокурора Київської області Грабець І. на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 червня 2018 року у цивільній справі за позовом Заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Національного наукового центру «Інститут землеробства» Національної академії аграрних наук України, Державного підприємства «Дослідне господарство «Чабани» Національного наукового центру «Інститут землеробства» Національної академії аграрних наук України до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Альт-Хаус», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про поновлення строку звернення до суду, визнання недійсними наказів, рішення сільської ради, договорів оренди земельних ділянок, витребування земельних ділянок з незаконного володіння.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2017 року Заступник прокурора Київської області в інтересах держави в особі Національного наукового центру «Інститут землеробства» Національної академії аграрних наук України, Державного підприємства «Дослідне господарство «Чабани» Національного наукового центру «Інститут землеробства» Національної академії аграрних наук України звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Альт-Хаус», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про визнання недійсними наказів Головного управління Держземагентства у Київській області від 21 лютого 2014 року № КИ/:02:001/00013585; № КИ/:02:001/00013587; № КИ/:02:001/00013586 «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність», про визнання недійсним рішення Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району від 20 грудня 2016 року № 111 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, цільове признання якої змінюється», про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок від 30 січня 2017 року № 300, від 04 квітня 2017 року № 1477 та витребування на користь держави в особі Державного підприємства «Дослідне господарство «Чабани» Національного наукового центру «Інститут землеробства» Національної академії аграрних наук України із незаконного володіння ОСОБА_1 , ОСОБА_2 земельних ділянок: площею 1,239 га, кадастровий номер :02:001:5112; площею 2,011 га, кадастровий номер :02:001:5113, які розташовані на території Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району, загальною вартістю 103 903,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що накази Головного управління Держземагентства у Київській області від 21 лютого 2014 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» видано з порушенням норм чинного законодавства, оскільки земельна ділянка без припинення права користування чи вилучення незаконно вибула із користування Державного підприємства «Дослідне господарство «Чабани», у подальшому була відчужена та поділена на декілька земельних ділянок. Посилаючись на те, що відбулося незаконне відчуження земель державної власності на користь фізичних осіб, прокурор просив визнати як недійсними накази Головного управління Держземагентства у Київській області від 21 лютого 2014 року та рішення Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району від 20 грудня 2016 року № 111 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, цільове признання якої змінюється», так і договори оренди земельних ділянок від 30 січня 2017 року № 300, від 04 квітня 2017 року № 1477, а передані на підставі оспорюваних наказів у власність земельні ділянки просив повернути на корить держави в особі Державного підприємства «Дослідне господарство «Чабани» Національного наукового центру «Інститут землеробства» Національної академії аграрних наук України. Просив визнати поважними причини пропуску прокурором строку позовної давності для звернення до суду з даним позовом та поновити його, мотивуючи тим, що про необхідність захисту прав та інтересів держави прокурору стало відомо лише у 2017 року за результатом системного аналізу інформації різних органів державної влади, установ та організацій, а саме Головного управління Держземагентства у Київській області, Кабінету Міністрів України, Верховної Ради України, що підтверджують незаконне відведення у власність спірних земельних ділянок.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 червня 2018 року в задоволенні позову Заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Національного наукового центру «Інститут землеробства» Національної академії аграрних наук України, Державного підприємства «Дослідне господарство «Чабани» Національного наукового центру «Інститут землеробства» Національної академії аграрних наук України до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Альт-Хаус», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про поновлення строку звернення до суду, визнання недійсними наказів, рішення сільської ради, договорів оренди земельних ділянок, витребування земельних ділянок з незаконного володіння відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції, Перший заступник прокурора Київської області в інтересах держави в особі Національного наукового центру «Інститут землеробства» Національної академії аграрних наук України, Державного підприємства «Дослідне господарство «Чабани» Національного наукового центру «Інститут землеробства» Національної академії аграрних наук України подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі порушує питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позову прокурора в інтересах держави в особі Національного наукового центру «Інститут землеробства» Національної академії аграрних наук України, Державного підприємства «Дослідне господарство «Чабани» Національного наукового центру «Інститут землеробства» Національної академії аграрних наук України, мотивуючи тим, що суд першої інстанції не сприяв всебічному і повному з`ясуванню обставин справи та у порушення принципу рівності та змагальності сторін і вимог ст.ст. 76-80, 95, 263 Цивільного процесуального кодексу України не відобразив у рішенні суду результати оцінки доказів, поданих сторонами, не встановив обставини, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог та заперечень, не застосував норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, що обмежило право Державного підприємства «Дослідне господарство «Чабани» Національного наукового центру «Інститут землеробства» Національної академії аграрних наук України і Національного наукового центру «Інститут Землеробства» Національної академії аграрних наук України на судовий захист порушених інтересів.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що відмовляючи у задоволенні позовної вимоги про визнання недійсними наказів Головного управління Держземагентства у Київській області у зв`язку з тим, що вони вичерпали свою дії внаслідок виконання, суд першої інстанції не врахував, що згідно з ч.1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Саме такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 10.06.2015 у справі №6-162цс15 і Верховним Судом у постанові від 15.03.2018 у справі № 686/2424/16-ц. По іншим позовним вимогам, а саме: про визнання недійсними рішення сільської ради, договорів оренди, витребування на користь держави земельних ділянок, суд не зробив жодних висновків, фактично не розглянувши вказані позовні вимоги. Крім того, відмовляючи у задоволенні позову з підстав пропущення позовної давності, суд першої інстанції, вказавши, що прокурор і органи виконавчої влади могли довідатись про порушення інтересів держави ще в 2008 році, залишив поза увагою те, що спірні рішення Головного управління Держгеокадастру Київській області видані лише 21.02.2014, а прокурор звернувся з позовом до суду 01.09.2017. Судом також не враховано, що звернення прокурора до суду в даних спірних правовідносинах спрямоване саме на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значущого питання про повернення в державну власність особливо цінних земель, які незаконно, без відповідної правової підстави вибули з власності держави. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини. Таким чином, особу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності має бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу представник відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - ОСОБА_9 просив залишити без задоволення апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Київської області Грабець І., посилаючись на те, що прокурором в підтвердження своїх аргументів не надано належних допустимих доказів на підтвердження знаходження спірних земельних ділянок в межах 5 га земельної ділянки, які є особливо цінними землями. Посилання прокурора на рішення господарського суду у справі № 911/2892/13 є помилковими, оскільки у даній справі судом не встановлювались обставини щодо знаходження спірних земельних ділянок, що передані у власність ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в межах 5 га земельної ділянки. Вважає, що прокурором, при визначенні органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, не враховано, ані Національний науковий центр «Інститут землеробства» Національної академії аграрних наук України, ні Державне підприємство «Дослідне господарство «Чабани» Національного наукового центру «Інститут землеробства» Національної академії аграрних наук України не є органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом гідних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження. Просив врахувати, що оспорювані накази видані 21 лютого 2014 року, а тому трирічний строк позовної давності оскаржень наказів сплив у лютому 2017 року. Сама позовна заява складена 01 вересня 2017 року, тобто більше ніж через три з половиною роки від дати видачі оспорюваних наказів, при цьому об`єктивних причин, що перешкоджали подати позов до суду позивач не наводить.

Інші учасники справи: Головне управління Держгеокадастру у Київській області, Гатненська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Альт-Хаус», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , у визначений ухвалою суду строк, не скористались процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

У судовому засіданні представник прокуратури Київської області Слабковська О.О. підтримав доводи апеляційної скарги. Представник відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - ОСОБА_9 просив відхилити апеляційну скаргу.

Відповідачі: Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Альт-Хаус» та треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи судом повідомлені у встановленому законом порядку. У відповідності до вимог статті 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив із того, що прийняті Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області накази про передачу спірних земельних ділянок у власність є нормативними актами, які вичерпують свою дію внаслідок їх виконання. Скасування таких актів не породжує наслідків для користувачів земельних ділянок, оскільки захист порушеного права у разі набуття права власності на земельну ділянку юридичною чи фізичною особою має вирішуватися за нормами цивільного законодавства. До того ж, строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, що є підставою для відмови у позові.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується учасниками справи, що «Дослідне господарство «Чабани» є підприємством державної форми власності. У своїй діяльності господарство керується Конституцією України, Законами України «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу», Цивільним та Господарським кодексами України, статутом Академії аграрних наук та її постановами, наказами і розпорядженнями, статутом Інституту землеробства Української академії аграрних наук та статутом господарства (п. 3.3).

За статут господарства Державне підприємство «Дослідне господарство «Чабани» Національного наукового центру «Інститут землеробства Української академії аграрних наук» безпосередньо підпорядковане Національному науковому центру «Інститут землеробства Української академії аграрних наук» (надалі Інститут). Загальне підпорядкування: Українській академії аграрних наук (надалі Академія) як органу по управлінню державним майном, закріпленим за господарством.

Пунктом 3.6 Статуту передбачено, що основою діяльності господарства є державна власність України на основні фонди, інше майно, закріплене Академією за господарством, а також землі Академії, надані господарству згідно з державним актом на право користування.

В пунктах 4.2-4.4 Статуту вказано, що використання земельних ділянок, переданих державою у постійне користування та майна - у безстрокове безоплатне користування Академії, здійснюється відповідно до законодавства України, Статуту Академії, Інституту, якому підпорядковане господарство, а також цього Статуту. Порядок володіння, користування земельними ділянками та розпорядження майном, питання, пов`язані з вилученням землі та відчуження майна, погоджуються виключно з Президією Академії.

Земельні ділянки, які надані в постійне користування господарству - для розміщення його об`єктів, здійснення науково - дослідної та господарської діяльності, виробництва оригінального, елітного та репродукційного насіння сільськогосподарських культур і пропаганди ведення товарного сільськогосподарського виробництва, визначених Статутом Академії та цим Статутом, є державною власністю.

Вилучення земельних ділянок господарства може здійснюватися лише за згодою Президії Академії відповідно до Земельного кодексу України (п. 4.10. Статуту).

Згідно Державного акта на право постійного користування землею серії 1-КВ № 001207 від 30 грудня 2003 року вбачається, що Державне підприємство «Дослідне господарство «Чабани» Національного наукового центру «Інститут землеробства НААН» є користувачем земельної ділянки загальною площею 330,92 га на території Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району для проведення науково-дослідних робіт (а.с. 226-229 том 3).

Встановлені обставини у господарській справі № 911/2892/13, на які посилається прокурор у позовних вимогах, свідчать про те, що 31 травня 2001 року Українська академія аграрних наук дала згоду на вилучення 5,0 га землі із землекористування Державного підприємства «Дослідне господарство «Чабани»Національного наукового центру «Інститут землеробства НААН» для створення матеріальної бази Громадської організації «Центральний спортивний клуб автомобілістів». 15 квітня 2003 року розпорядженням Київської обласної державної адміністрації було погоджено місце розташування спортивно-оздоровчої бази на земельній ділянці площею 5,0 га (рілля 4,8 га, польові шляхи 0,2 га) за рахунок земель Державного підприємства «Дослідне господарство «Чабани» Національного наукового центру «Інститут землеробства УААН» на території Гатненської сільської ради. 01 грудня 2003 року розпорядженням Київської обласної державної адміністрації № 764 затверджено проект відведення земельної ділянки загальною площею 5,0 га (рілля 4,8 га, польові шляхи 0,2 га), надано ГО «Центральний спортивний клуб автомобілістів» земельну ділянку в оренду на 49 років для будівництва спортивно-оздоровчої бази, з підписанням 28 липня 2004 року договору оренди. Договір зареєстрований в реєстрі за №1-1634 терміном на 49 років із цільовим призначенням під розміщення спортивно-оздоровчої бази.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 24 червня 2014 року визнано незаконним та скасовано розпорядження Київської обласної державної адміністрації від 01.12.2003 № 764 "Про надання в оренду земельної ділянки". Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений 28.07.2004 між Київською обласною державною адміністрацією та Громадською організацією "Центральний спортивний клуб автомобілістів". Зобов`язано Громадську організацію "Центральний спортивний клуб автомобілістів" повернути державі земельну ділянку, кадастровий номер :02:001:0007, площею 5,0 га (рілля 4,8 га, польові шляхи 0,2 га), що знаходиться на території Гатненської сільської ради, Києво-Святошинського району, Київської області (а.с. 67-71 том 3).

Звертаючись у вересні 2017 року до суду у порядку цивільного судочинства в інтересах Національного наукового центру «Інститут землеробства» Національної академії аграрних наук України, Державного підприємства «Дослідне господарство «Чабани» Національного наукового центру «Інститут землеробства» Національної академії аграрних наук України, прокурор у позовній заяві зазначав, що в межах земельної ділянки площею 5,0 га, що знаходиться на території Гатненської сільської ради, Києво-Святошинського району Київської області, землекористувачем якої є Державне підприємство «Дослідне господарство «Чабани» Національного наукового центру «Інститут землеробства НААН», наказом Головного управління Держземагентства у Київській області від 21.02.2014 № КИ/:02:001/00013585 затверджено проект із землеустрою та надано ОСОБА_3 у приватну власність земельну ділянку площею 1,25 га з кадастровим номером :02:001:5090 для ведення особистого селянського господарства на території Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району. ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 10.12.2015 № 7339 відчужив вказану земельну ділянку на користь ОСОБА_7 (а.с.23 том 1).

Наказом Головного управління Держземагентства у Київській області від 21.02.2014 № КИ/:02:001/00013587 затверджено проект із землеустрою та надано ОСОБА_4 у приватну власність земельну ділянку площею 1,25 га з кадастровим номером :02:001:5091 для ведення особистого селянського господарства на території Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району. На підставі договору купівлі-продажу від 05.02.2016 № 485 ОСОБА_4 відчужив вказану земельну ділянку на користь ОСОБА_6 (а.с.24 том 1).

Наказом Головного управління Держземагентства у Київській області від 21.02.2014 року № КИ/:02:001/00013586, затверджено проект із землеустрою та відведено у приватну власність ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,75 га з кадастровим номером :02:001:5092 для ведення особистого селянського господарства на території Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району. ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 31.07.2014 року № 1081 відчужив належну йому земельну ділянку на користь ОСОБА_8 (а.с.25 том 1).

У подальшому, ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 на підставі договорів купівлі-продажу від 21.07.2016 за № 4194, № 4189, № 4184 відчужили належні їм земельні ділянки з кадастровими номерами :02:001:5090, :02:001:5091, :02:001:5092 у спільну часткову власність ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (відповідачі у справі), які у свою чергу за заявою від 21.07.2016 об`єднали дані ділянки в єдину, внаслідок чого утворилася земельна ділянка площею 3,25 га з кадастровим номером :02:001:5177 ( а.с. 54-57, 58- 64, 65-70, 71-76 том 1).

На підставі заяв від 10.08.2016 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 здійснили поділ належної їм на праві спільної часткової власності земельної ділянки площею 3,25 га з кадастровим номером :02:001:5177, внаслідок чого утворилися дві земельні ділянки: 1) площею 1,239 га з кадастровим номером :02:001:5112; 2) площею 2,011 га з кадастровим номером :02:001:5113.

Рішенням Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району від 20.12.2016 № 111 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , цільове призначення якої змінюється із земель для ведення особистого селянського господарства на землі для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій площею 1,239 га з кадастровим номером :02:001:5112 на території с. Гатне. Віднесено вказану земельну ділянку до земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення (а.с.26 том 1).

Відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на підставі договорів від 30.01.2017 № 300 та від 04.04.2017 № 1477 надали в оренду ТОВ «Альт-Хаус» земельні ділянки площею 1,239 га з кадастровим номером :02:001:5112 та площею 2,011 га з кадастровим номером :02:001:5113 терміном на 3 роки (а.с. 46-53 том 1).

Надаючи оцінку зібраним у справі доказам, судова колегія виходить з такого.

Відповідно до статті 19 ЗК України, у редакції чинній на дату прийняття оспорених наказів Головного управління Держземагентства у Київській області від 21 лютого 2014 року, землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: землі сільськогосподарського призначення; землі житлової та громадської забудови; землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; землі оздоровчого призначення; землі рекреаційного призначення; землі історико-культурного призначення; землі лісового фонду; землі водного фонду; землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об`єктів природоохоронного та історико-культурного призначення (частини перша, друга статті 20 ЗК України).

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом (частина перша статті 116 ЗК України).

Відповідно до частин шостої-сьомої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин - частина 1 статті 186-1 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність - частина дев`ята статті 118 ЗК України..

За змістом статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Колегією суддів встановлено, що відповідно до Державного акта на право постійного користування землею серії 1-КВ № 001207 від 30 грудня 2003 року Державне підприємство «Дослідне господарство «Чабани» Національного наукового центру «Інститут землеробства НААН» є користувачем земельної ділянки загальною площею 330,92 га на території Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району для проведення науково-дослідних робіт (а.с. 226-229 том 3).

На підтвердження обставин розташування спірних земельних ділянок, що первинно наданні на підставі оспорених наказів Головного управління Держземагентства у Київській області від 24 лютого 2014 року у власність ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , площею 1,25 га з кадастровим номером :02:001:5090, площею 1,25 га з кадастровим номером :02:001:5091 та площею 0,75 га з кадастровим номером :02:001:5092 в межах земельної ділянки площею 5,0 га, що знаходиться на території Гатненської сільської ради, Києво-Святошинського району Київської області, землекористувачем якої є Державне підприємство «Дослідне господарство «Чабани»Національного наукового центру «Інститут землеробства НААН», прокурор долучив зведений кадастровий план, складений інженером-землевпорядником ОСОБА_10 , проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 5 га в оренду Центральному спортивному клубу автомобілістів під розміщення спортивно-оздоровчої бази за рахунок земель державного підприємства «Дослідне господарство «Чабани» Національного наукового центру «Інститут землеробства НААН», план відведення земельної ділянки площею 5 га, ситуаційну схему розташування об`єкта площею 5 га, відомості вирахування площі земельної ділянки площею 5 га, яка надається в оренду спортивному клубу автомобілістів, а також посилався на встановлені обставини у рішенні господарського суду у справі № 911/2892/13 від 24 червня 2014 року(а.с. 39, 40, 41, 42, 43, 44, 45 том 1).

Досліджуючи надані позивачем вищезазначені письмові докази, колегією суддів встановлено, що зведений кадастровий план, який оформлено у вигляді графічного зображення прямокутника, не відображає даних щодо зовнішніх меж земельної ділянки, що належить на праві користування державному підприємству «Дослідне господарство «Чабани» Національного наукового центру «Інститут землеробства НААН», так і меж щодо кожної із спірної земельної ділянки, із зазначенням точної площі накладення спірних земельних ділянок на землі державного підприємства «Дослідне господарство «Чабани» Національного наукового центру «Інститут землеробства НААН».

Відображена у ньому інформація також не свідчать про те, що спеціалістом при обробці й оцінці вимірювань та складання графічної документації використовувались відомості з поземельних книг земельних ділянок та каталогу координат меж Гатненської сільської ради, Києво-Святошинського району Київської області.

Наданий проект землеустрою, що складений у 2003 році, при відведенні земельної ділянки за рахунок земель державного підприємства «Дослідне господарство «Чабани» Національного наукового центру «Інститут землеробства НААН» площею 5 га в оренду Центральному спортивному клубу автомобілістів під розміщення спортивно-оздоровчої бази, з планом відведення земельної ділянки, ситуаційної схеми розташування об`єкта та відомостями вирахування площі земельної ділянки не містить інформацію щодо предмету доказуванню у даній справі, а саме відведення та надання у власність ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 земельних ділянок, що перебувають у користуванні державного підприємства «Дослідне господарство «Чабани» Національного наукового центру «Інститут землеробства НААН».

До того ж, витребувані поземельні книги щодо спірних земельних ділянок площею 1,25 га з кадастровим номером :02:001:5090, площею 1,25 га з кадастровим номером :02:001:5091 та площею 0,75 га з кадастровим номером :02:001:5092, де зазначені відомості щодо координат поворотних точок меж земельних ділянок, спростовують збіг координат, зазначених у відомостях вирахування площі земельної ділянки, яка надавалася в оренду спортивному клубу автомобілістів за рахунок земель державного підприємства «Дослідне господарство «Чабани» Національного наукового центру «Інститут землеробства НААН» (а.с. 42 том 1, 191-223 том 3).

Посилання позивача на встановлені у рішенні господарського суду у справі № 911/2892/13 обставини, як на підставу звільнення від доказування у даній справі в частині розташування спірних земельних ділянок в межах земельної ділянки площею 5,0 га, що знаходиться на території Гатненської сільської ради, Києво-Святошинського району Київської області, землекористувачем якої є Державне підприємство «Дослідне господарство «Чабани» Національного наукового центру «Інститут землеробства НААН» є безпідставними, оскільки у справі № 911/2892/13 господарським судом вирішено спір за позовом Прокурора Києво-Святошинського району Київської області в інтересах держави до Київської обласної державної адміністрації, Громадської організації «Центральний спортивний клуб автомобілістів», треті особи: Києво-Святошинська районна державна адміністрація, Державне підприємство Дослідного господарства «Чабани» Національного наукового центру «Інститут землеробства» Національної академії аграрних наук України про визнання незаконним та скасування розпорядження Київської обласної державної адміністрації від 01.12.2003 № 764 "Про надання в оренду земельної ділянки»; визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, укладеного 28.07.2004 між Київською обласною державною адміністрацією та Громадською організацією «Центральний спортивний клуб автомобілістів»; зобов`язання Громадську організацію «Центральний спортивний клуб автомобілістів» повернути державі земельну ділянку, кадастровий номер :02:001:0007, площею 5,0 га (рілля 4,8 га, польові шляхи 0,2 га), що знаходиться на території Гатненської сільської ради, Києво-Святошинського району, Київської області. До участі у цій справі власники спірних земельних ділянок ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 не залучались, питання про їх права та інтереси суд не вирішував.

Отже, встановлених обставин щодо знаходження спірних земельних ділянок, переданих у власність ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в межах 5 га земельної ділянки, землекористувачем якої є Державне підприємство «Дослідне господарство «Чабани» Національного наукового центру «Інститут землеробства НААН», рішення господарського суду у справі 911/2892/13 від 24 червня 2014 року не містить.

Таким чином, зазначене судове рішення господарського суду у справі № 911/2892/13 не може вважатися відповідним юридичним фактом на підтвердження обставин надання земельних ділянок на підставі оспорених наказів Головного управління Держземагентства у Київській області від 24 лютого 2014 року у власність ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 площею 1,25 га з кадастровим номером :02:001:5090, площею 1,25 га з кадастровим номером :02:001:5091 та площею 0,75 га з кадастровим номером :02:001:5092 в межах земель, переданих у постійне користування державному підприємству «Дослідне господарство «Чабани» Національного наукового центру «Інститут землеробства НААН».

Крім того, як встановлено колегією суддів та вбачається із змісту позовних вимог, що Заступник прокурора Київської області звертаючись до суду з позовом в інтересах Національного наукового центру «Інститут землеробства» Національної академії аграрних наук України, Державного підприємства «Дослідне господарство «Чабани» Національного наукового центру «Інститут землеробства» Національної академії аграрних наук України, обґрунтовував інтереси держави тим, що земельна ділянка, яка перебуває в постійному користуванні Державного підприємства «Дослідне господарство «Чабани» має особливий правовий статус - особливо цінні землі дослідних полів науково-дослідних установ і навчальних закладів, які можуть надаватися виключно для здійснення відповідної науково-дослідної діяльності тільки сільськогосподарським науково-дослідним установам та навчальним закладам з попереднім вилучення їх у постійного землекористувача та прийняття відповідного рішення Кабінетом Міністрів України за погодженням з Верховою Радою України.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України, у редакції 2004 року, чинній на час звернення до суду з позовом, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За змістом частини 2 статті 2 ЦК України одним з учасників цивільних відносин є держава Україна, яка згідно зі статтями 167, 170 ЦК України набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом, та діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Статтею 36-1 Закону України "Про прокуратуру" та частиною другою статті 45 ЦПК України (в редакціях, чинних на час звернення прокурора з цим позовом до суду) передбачено право прокурора з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді в межах повноважень, визначених законом, звертатися до суду з позовною заявою, брати участь у розгляді справ за його позовом тощо.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Тлумачення зазначеної статті дає підстави зробити висновок, що прокурор може представляти інтереси держави у суді, у тому числі у випадку, коли захист цих інтересів не здійснює чи неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, або у разі відсутності такого органу.

Встановлені фактичні обставини справи свідчать про те, що відповідно до Державного акта на право постійного користування землею серії 1-КВ № 001207 від 30 грудня 2003 року Державне підприємство «Дослідне господарство «Чабани» Національного наукового центру «Інститут землеробства НААН» є користувачем земельної ділянки загальною площею 330,92 га на території Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району для проведення науково-дослідних робіт (а.с. 226-229 том 3).

Вказана земельна ділянка відносяться до категорії особливо цінних земель та є власність держави.

Право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених Земельним кодексом України - частина 2 статті 84 ЗК України.

Відповідно до статей 317 і 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею. І саме власник відповідно до положень статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем.

Зміст зазначених правових норм дає підстави для висновку, що Заступник прокурора Київської області, визначаючи орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, не врахував, що ні Національний науковий центр «Інститут землеробства» Національної академії аграрних наук України, ні Державне підприємство «Дослідне господарство «Чабани» Національного наукового центру «Інститут землеробства» Національної академії аграрних наук України не є органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції яких віднесені відповідні повноваження, що вказує на відсутність підстав для представництва прокурора інтересів держави в особі Національного наукового центру «Інститут землеробства» Національної академії аграрних наук України, Державного підприємства «Дослідне господарство «Чабани» Національного наукового центру «Інститут землеробства» Національної академії аграрних наук України.

З`ясування законності підстав звернення прокурора до суду на захист інтересів держави в особі Національного наукового центру «Інститут землеробства» Національної академії аграрних наук України, Державного підприємства «Дослідне господарство «Чабани» Національного наукового центру «Інститут землеробства» Національної академії аграрних наук України залишено поза увагою суду першої інстанції.

До того ж, мотивуючи свій висновок про відмову у позові Заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Національного наукового центру «Інститут землеробства» Національної академії аграрних наук України, Державного підприємства «Дослідне господарство «Чабани» Національного наукового центру «Інститут землеробства» Національної академії аграрних наук України з підстав пропуску прокурором строку для звернення до суду з позовом, суд першої інстанції не врахував зміст положень статті 256 ЦК України, за якими позовна давність є строком для подання позову як безпосередньо суб`єктом, право якого порушене (зокрема і державою, що наділила для виконання відповідних функцій у спірних правовідносинах певний орган державної влади, який може звернутися до суду), так і прокурором, уповноваженим законом звертатися до суду з позовом в інтересах держави як носія порушеного права, від імені якої здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах може певний її орган.

Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач.

Суд першої інстанції, надаючи юридичну оцінку правовідносинам сторін, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, не визначився з характером порушеного права за пред`явленим позов прокурора в інтересах держави та можливість його захисту в обраний ним спосіб та дійшов помилкового висновку про вирішення питання щодо застосування положень про позовну давність до заявлених вимог Заступника прокурора Київської області. Пред`явлені вимоги прокурора в інтересах Національного наукового центру «Інститут землеробства» Національної академії аграрних наук України, Державного підприємства «Дослідне господарство «Чабани» Національного наукового центру «Інститут землеробства» Національної академії аграрних наук України слід вважати необгрутованими, що є самостійною підставою для відмови в позові.

Отже, обставини на які прокурор посилається в апеляційній скарзі як на підставу перегляду судового рішення в частині неправильного застосування судом першої інстанції положень закону про позовну давність знайшли своє підтвердження, а тому апеляційна скарга Першого заступника прокурора Київської області Грабець І. підлягає частковому задоволенню.

Неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права у справі, яка переглядається, призвело до неправильного вирішення справи, тому відповідно до статті 376 ЦПК України судове рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 червня 2018 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові Заступника прокурора Київської області з інших підстав.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Київської області Грабець І. задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 червня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у позові Заступника прокурора Київської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. При оголошенні вступної та резолютивної частин судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді: