УХВАЛА

18 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 629/1887/18

провадження № 61-3289ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Журавель В. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 18 червня 2018 року та постанову Харківського апеляційного суду від 27 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «Агросвіт» про витребування майна з чужого незаконного володіння,

встановив:

Касаційна скарга ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 18 червня 2018 року та постанову Харківського апеляційного суду від 27 грудня 2018 року подана до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду 11 лютого 2019 року, тобто після закінчення строку на касаційне оскарження, встановленого частиною першою статті 390 ЦПК України.

Заявники просять поновити строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що отримали копії постанови апеляційного суду 11 січня 2019 року.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено із поважних причин, оскільки без своєчасного отримання тексту оскаржуваного судового рішення заявник позбавлений можливості як визначення необхідності подання касаційної скарги, так і її мотивування, що є обов'язковим елементом касаційної скарги згідно з вимогами статті 392 ЦПК України, він підлягає поновленню.

Проте касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду, оскільки усупереч пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять звільнити їх від сплати судового збору за подання цієї касаційної скарги, посилаючись на скрутний майновий стан. Зазначають, що ОСОБА_2 і ще четверо членів сім'ї ОСОБА_1 утримуються за рахунок останнього, який, отримує незначну заробітну плату. На підтвердження вищезазначеного приєднують світлокопії наступних документів: довідки про отримання ОСОБА_2 доходів із 01 кварталу 2007 року по 4 квартал 2012 року; довідки про склад сім'ї ОСОБА_1; довідки про доходи ОСОБА_1 із вересня 2017 року по лютий 2018 року; свідоцтва про народження доньки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - ОСОБА_4; трудової книжки ОСОБА_3

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Оскільки вищезазначені довідки не є беззаперечними та єдиними документами, які підтверджують майновий стан заявників та відсутність у них можливості сплатити судовий збір, підстав для звільнення від сплати судового збору немає.

Отже, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід сплатити судовий збір у порядку та розмірі, визначених Законом України «Про судовий збір», або надати інші документи на підтвердження підстав звільнення від сплати судового збору чи зменшення його розміру (наприклад, довідки органів ДФС України про майновий стан, наявність рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів тощо).

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Тобто, заявникам слід сплатити судовий збір у розрахунку 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви із вимогою майнового характеру.

Розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п'ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно із частиною п'ятою статті 216 ЦК).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102, символ звітності банку - 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату.

Доводи касаційної скарги про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2звільнені від сплати судового збору за подання цієї касаційної скарги на підставі пункту 4 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» є помилковими, з огляду на таке.

Пунктом 4 частини першої статті п'ятої Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах щодо спорів, пов'язаних з виплатою компенсації, поверненням майна, або у справах щодо спорів, пов'язаних з відшкодуванням його вартості громадянам, реабілітованим відповідно до Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні».

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

ухвалив:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 18 червня 2018 року та постанову Харківського апеляційного суду від 27 грудня 2018 року.

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 18 червня 2018 року та постанову Харківського апеляційного суду від 27 грудня 2018 року.

Відмовити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 18 червня 2018 року та постанову Харківського апеляційного суду від 27 грудня 2018 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 18 червня 2018 року та постанову Харківського апеляційного суду від 27 грудня 2018 року залишити без руху.

Надати заявникам строк для усунення зазначених вище недоліків до 29 березня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Журавель