ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3355/19 Справа № 205/6505/18 Суддя у 1-й інстанції - Мовчан Д. В. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2019 року Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Каратаєвої Л.О., Деркач Н.М.

за участю секретаря Гречишникової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк Приват Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк Приват Банк

на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

11 вересня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеного Договору № б/н від 06.01.2010 року банк надав ОСОБА_1 (далі - Відповідач) кредит у розмірі 5 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, відповідач порушив умови укладеного договору в частині своєчасного погашення платежів, та відсотків, передбачених умовами кредитного договору, у зв`язку з чим, станом на 05.07.2018 року за договором виникла заборгованість на загальну суму 24 460 грн. 20 коп., де заборгованість за тілом кредиту 3 769 грн. 39 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 7 217 грн. 41 коп., заборгованість за пенею 11 832 грн. 44 коп., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 (п`ятсот) грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 1 140 грн. 96 коп. - штраф (процентна складова). У зв`язку з чим, позивач змушений звернутися до суду та просити стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Договором № б/н від 06.01.2010 року у розмірі 24 460 (двадцять чотири тисячі чотириста шістдесят) грн. 20 коп. та судовий збір у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. (а.с.4-6).

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2018 року позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк Приват Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (місце знаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, адреса листування: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд.50, код ЄДРПОУ 14360570, р/р № НОМЕР_2 , МФО 305299) заборгованість за договором № б/н від 06.01.2010 року, у загальному розмірі 4 950 грн. 79 коп., де заборгованість за тілом кредиту - 3 769 грн. 39 коп. та заборгованість по процентам за користування кредитом - 1 181 грн. 40 коп.

В задоволені решти позовних вимог щодо стягнення суми штрафів відповідно до п. п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 1 140 грн. 96 коп. - штраф (процентна складова) відповідно), заборгованості по пені - 11 832 грн. 44 коп., та решти суми відсотків у розмірі 6 036 грн. 01 коп. - відмовлено.

Також вирішено питання щодо судових витрат (а.с.45-79).

В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду змінити, скасувавши його в частині часткового задоволення позовних вимог про стягнення відсотків та в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення нарахованої суми пені та штрафів (фіксована частина та процентна складова), ухваливши в цій частині нове рішення про задоволення цих вимог (а.с. 52-56).

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що апелянт фактично в своїй апеляційній скарзі просить скасувати рішення в частині часткового задоволення позовних вимог про стягнення відсотків та в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення нарахованої суми пені та штрафів (фіксована частина та процентна складова), апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість вищевказаного рішення суду першої інстанції в цих межах. В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, а відповідно й апеляційним судом не перевіряється.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом 1 інстанції встановлено, що 06.01.2010 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 був укладений Договір № б/н, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 5 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.11).

В порушення зазначених норм закону та умов договору, ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим, згідно розрахунку заборгованості, наданого банком станом на 05.07.2018 року утворилася заборгованість за кредитним договором (а.с.7-10).

Задовольняючи частково позовні вимоги та стягуючи з відповідача на користь позивача основну суму заборгованості у розмірі 3769,39 грн. та заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 01.11.2015 року по 30.09.2017 року у сумі 1 181, 40 грн. за обліковою ставкою НБУ, суд першої 1 інстанції виходив з того, що отримання у кредит грошових коштів відповідачем підтверджено належними доказами по справі, і у нього в силу укладеного договору виникло зобов`язання повернути такі кошти.

Крім того, суд 1 інстанції дійшов висновку, що оскільки умови та правила надання банківських послуг не містять підпису відповідача, а в анкеті-заяві позичальника відсутня домовленість щодо сплати відсотків та неустойки за невиконання договору, то вимоги банку в частині задоволення позовних вимог про стягнення неустойки за невиконання договору не підлягають, а відсотки повинні обраховуватися на рівні станки Національного банку України, відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України та ч. 2 ст. 1054 ЦК України.

Однак, колегія суддів в повній мірі не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір складається з Анкети-Заяви позичальника про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 06.01.2010 року, витягу з Тарифів по картках, Умов та правил надання банківських послуг (а.с.а.с.11,12-26).

Відповідно до Заяви, позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», затверджена наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються Договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку або інший інтернет/SMS-ресурс, зазначений банком.

Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача, що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, та наразі діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує «Умови та правила надання банківських послуг».

Тобто, Умови та Правила є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт інформується та отримує доступ до всіх без виключення послуг Банку.

При укладанні Договору сторони керувались частиною 1 статті 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Формулярами та стандартними формами, а саме «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, передбачені умови кредитування та «Тарифи Банку», згідно яких обслуговується відповідач.

Заявою відповідача підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування, які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі.

Доказів оскарження відповідачем саме укладеного договору матеріали справи не містять.

Також, свідченням визнання угоди відповідачем є факт користування картковим рахунком та використання кредитних коштів, так як згідно частини 2 статті 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Таким чином, колегією встановлено, що позивач свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Кредитний договір є укладеним з моменту досягнення його сторонами у письмовій формі згоди з усіх істотних умов договору.

Зі змісту заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг вбачається, що вони містять усі істотні умови договору про надання фінансових послуг, передбачені статтею 6 Закону України Про фінансові послуги та державне регулювання ринку фінансових послуг.

Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Таким чином, укладаючи кредитний договір, сторони за власним волевиявленням досягли Істотних умов по ньому і власноручно його підписали, чим взяли на себе зобов`язання виконувати його належним чином.

При підписанні Позичальником Заяви він вказав, що ознайомлений та згодний з Умовами та Правилами, а також тарифами Банку.

Банком було виконано умови кредитного договору належним чином, позичальник також виконав умови договору в частині отримання кредитних коштів та діями направленими на часткове погашення кредиту на протязі всього часу, що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою по картковому рахунку відповідача.

Отже, сторони у письмовій формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до частини 1 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

В силу частини 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Таким чином, спірний кредитний договір, який було укладено шляхом підписання анкети-заяви позичальника про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, витягу з Тарифів по картках «Універсальна», «Універсальна Contract» і «Універсальна ГОЛД» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», Умов та правила надання банківських послуг та підписаний позивачем, є укладеним ї письмовій формі.

Спірний кредитний договір повністю відповідає вимогам частини 2 статті 208, частин 1,2 статті 207 ЦК України, якими встановлено вимоги для письмової форми правочину. Спірний кредитний договір є публічним договором, умови якого відповідно до частини 2 статті 633 ЦК України є однаковими для всіх споживачів аналогічних банківських послуг, що надаються банком.

Згідно пункту 1 статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині відмови у стягненні нарахованих відсотків за користування кредитом, пені та штрафів (фіксована частина та процентна складова) з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4, 1.1.3.2.3 «Умов та правил надання банківських послуг», Відповідач при укладанні Договору про надання банківських послуг дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайтів з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 «Умовами та правилами надання банківських послуг».

Пунктом 1.1.3.2.3 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід`ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватися Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.п.1.1.3.2.9, 2.1.1.3.7. Відповідно до п.2.1.1.5.3 до обов`язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам, але на підставі п.1.1.5.2 Умов та Правил неотримання або несвоєчасне отримання Клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє Клієнта від виконання його зобов`язань за даним Договором.

Сторонами було визначено, що засобами доступу до картрахунку є кредитна карта Клієнта, та телефон Клієнта, який проходить верифікицію з підтвердженням відповідно до п.1.1.1.16 динах Умов.

За допомогою встановлених засобів доступу до карткового рахунку, відповідачу надано можливість здійснювати дистанційне обслуговування (п.1.1.1.25 Умов комплекс інформаційних послуг по рахункам клієнта і здійснення операцій по рахунку на підставі дистанційних розпоряджень клієнта).

Таким чином позивач забезпечив відповідачу можливість доступу до карткового рахунку різними можливими шляхами, зокрема за допомогою карти та телефону на який приходить динамічний (змінюваний) пароль.

Також банком було надано відповідачу набір засобів доступу до картрахунку через віддалені канали обслуговування та до пристроїв самообслуговування, через які Клієнтом можуть проводитися банківські операції по картрахунку згідно п.п.1.1.1.82, 1.1.1.96 «Умов та правил надання банківських послуг».

Відповідач на підставі п.2.1.1.5.5 «Умов та правил надання банківських послуг» зобов`язався погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Також на умовах пунктів 5.6, 5.14 Відповідач зобов`язаний сплачувати комісії та інші плати, встановлені Банком за банківське обслуговування клієнта, у відповідності до Тарифів.

Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7 «Умов та правил надання банківських послуг», а у разі невиконання зобов`язань за Договором, у відповідності до п.2.1.1.5.6 даних Умов, на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку.

Для погашення кредиту Банк надав відповідачу інструменти передбачені Договором, а саме п.2.1.1.12.3 «Умов та правил надання банківських послуг» відповідно до якого поповнення картрахунку, здійснюється шляхом внесення коштів в готівковій або безготівковій формі і зарахування їх Банком на картрахунок держателя, а також шляхом договірного списання коштів з інших рахунків Клієнта на підставі Договору.

Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також статей 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором.

У зв`язку з тим, що відповідач не поповнював картрахунок вчасно, та всупереч «Умов та правил надання банківських послуг» допустив заборгованість по проведеним операціям, яка стала заборгованістю по картрахунку відповідача.

Згідно статті 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до п.2.1.1.3.3 «Умов та правил надання банківських послуг» Відповідач доручив Банку списувати з картрахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених ним операцій, а також вартість послуг, визначену Тарифами Банку при настанні термінів платежів, а при виникненні боргових зобов`язань згідно п.п.2.1.1.3.5, 2.1.1.12.3 «Умов та правил надання банківських послуг», Боржник доручає списувати з будь-якого рахунку відкритого в Банку зокрема картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов`язань, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами Клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання).

Відповідно до п.п.2.1.1.4.2, 2.1.1.12.11. «Умовам та правил надання банківських послуг», Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим Договором.

Відповідно до частини 2 статті 1054 та частини 2 статті 1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Згідно п.п.1.1.6.1, 1.1.6.2 «Умов та правил надання банківських послуг» Зміни до «Умов та правил надання банківських послуг» вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку, а у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін не можливо, банк повідомляє клієнтів про внесені змін шляхом використання різних каналів зв`язку, одними з яких є офіційний сайт банку чи SMS - повідомлення клієнтів про зміни даних правил, клієнтські виписки, інші канали інформування.

У разі незгоди зі змінами «Умов та правил надання банківських послуг» або «Тарифів Банку» клієнт має право надати Банку заяву про розірвання Договору про надання банківських послуг виконавши умови п.2.1.1.5.4 «Умов та правил надання банківських послуг».

Відповідно до частини 1 статей 598, 599 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до п.2.10.9 «Умов та правил надання банківських послуг» клієнт має право в будь-який момент розірвати цей Договір, повідомивши про даний намір Банк шляхом подання в Банк письмової заяви про розірвання Договору за формою, встановленою Банком.

Відповідач не надавав до банку жодної письмової вимоги про незгоду з Умовами та Правилами чи розірвання Договору та не погасив наявну заборгованість.

При цьому, під час розгляду справи в суді, відповідач не заперечувала факту отримання кредитних коштів та несвоєчасного їх повернення, зокрема й відсотків за користування кредитом.

Відповідно до п.5.12 «Умов та правил надання банківських послуг» Договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі цього строку жодна з сторін не проінформує другу сторону про розірвання даного договору, він автоматично лонгується на той же строк.

Пунктом 2.10.8 «Умов та правил надання банківських послуг» сторони визнали, що дія договору закінчується в момент закриття останнього рахунку/депозиту Клієнта, відкритого в рамках Договору або підпадаючого під дію Договору, а також при закінченні використання послуг Банка, передбачених договором. За наявної у Клієнта в момент закриття останнього рахунку Клієнта непогашеної заборгованості перед Банком по Договору, в тому числі по овердрафту, а також заборгованості по сплаті комісії перед Банком, дія договору закінчується після повного погашення заборгованості. До того ж згідно п.1.2.15 «Умов та правил надання банківських послуг» закриття картрахунку не тягне припинення обов`язків Клієнта погасити перед Банком заборгованість по Рахунку Карти, включаючи заборгованість з оплати комісій Банку.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання та частиною 2 статті 615 ЦК України встановлено, що відповідач не може бути звільнений від відповідальності за порушення зобов`язання у разі односторонньої відмови від них.

Пунктом 2.1.1.12.1 «Умов та правил надання банківських послуг» сторонами погоджено зобов`язання Клієнта з повернення тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та штрафів.

Сплата пені передбачена п.2.1.1.12.6.1 «Умов та правил надання банківських послуг», відповідно до якого, у разі непогашення суми простроченого кредиту та у разі виникнення прострочених зобов`язань Клієнт сплачує Банку пеню, яка розраховується згідно «Тарифів Банку» на час порушення зобов`язання та може змінюватись у відповідності до п.1.1.3.2.3 «Умов та правил надання банківських послуг».

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором у відповідача станом на 05.07.2018 року виникла заборгованість зі сплати нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки в розмірі 20 690,81 грн., яка складається з: нараховані відсотки за користування кредитом 7217,41 грн.; нарахована пеня 11832,44 грн.; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) 1140,96 грн.

Вирішуючи позовні вимоги банку про стягнення з відповідача нарахованої суми пені, колегія суддів приходить до висновку, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог про стягнення пені за порушення умов договору слід відмовити.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року № 6-2003цс15.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в частині часткового задоволення позовних вимог про стягнення відсотків та в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення нарахованої суми пені та штрафів (фіксована частина та процентна складова) підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про часткове задоволення цих позовних вимог.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судових витрат, сплачених при подачі апеляційної скарги у розмірі 2643,00 рн.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк Приват Банк - задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2018 року в частині часткового задоволення позовних вимог АТ КБ ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення нарахованих відсотків та відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення нарахованої пені та штрафів (фіксована частина та процентна складова) скасувати.

Позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення нарахованих відсотків за користування кредитом, пені та штрафів (фіксована частина та процентна складова) - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» заборгованість за Кредитним договором б/н від 06.01.2010 року у розмірі 8 858,37 грн., яка складається з: 7217,41 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1140,96 грн. - штраф (процента складова).

У задоволенні позовних вимог АТ КБ ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення нарахованої пені - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» судові витрати у сумі 2643,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: