Справа № 473/436/19 Суддя першої інстанції Старжинська О.Є.
Провадження № 22-ц/812/1061/19 Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
У Х В А Л А

04 липня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів: Прокопчук Л.М., Самчишиної Н.В.,

із секретарем Лептугою С.С.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Субботіна Володимира Едуардовича про призначення технічної експертизи по цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 квітня 2019 року, за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Агроном-2005», третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Відділу у Вознесенському районі Головного Управління Держгеокадастру у Миколаївській області, про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок,

В С Т А Н О В И В:

31 січня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з пізніше уточненим позовом до відповідача, в якому просив визнати недійсними укладені між ОСОБА_2 та ПП «Агроном-2005»договори оренди землі від 03 грудня 2012 року, які того ж дня були зареєстровані у відділі Держкомзему Вознесенського району Миколаївської області за номерами 06819, 06820 та перереєстровані 22 жовтня 2014 року в реєстраційній службі Вознесенського міськрайонного управління юстиції.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що він з 28 серпня 2015 року є власником земельних ділянок площами 7,3000 га, кадастровий номер НОМЕР_1 та 1,2199 га, кадастровий номер НОМЕР_2 , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих в межах території Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області, які залишилися йому у спадок за заповітом ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Проте, за життя ОСОБА_2 уклав з ПП «Агроном-2005» договори оренди зазначених земельних ділянок строком на десять років, які були зареєстровані у Відділі Держкомзему у Вознесенському районі 03 грудня 2012 року за № 06819, № 06820.

Посилався на те, що при підписані 17 березня 2010 року спірних договорів виконавчий директор ПП «Агроном-2005» ОСОБА_3 не мала необхідного обсягу цивільної дієздатності юридичної особи відповідно до статуту підприємства (діяла без повноважень надаваних їй вказаною юридичною особою) на вчинення цих дій, а саме на представництво ПП «Агроном-2005» перед третіми особами. Крім того, на час підписання договорів було відсутнє волевиявлення ОСОБА_2 на укладення підписаних ним спірних договорів, що слід оцінювати в сукупності як пропозицію відповідача укласти договір, а не пропозицію ОСОБА_2 прийняти її, оскільки він не надав відповідачу власні оригінали (копії оригіналів) Державних актів на право приватної власності на земельні ділянки, а відповідач долучив до договорів оренди земельних ділянок копії Державних актів на право приватної власності на земельні ділянки належних ОСОБА_2 з іншого примірника цих правовстановлюючих документів, що зберігаються у третьої особи та містилися в іншій документації і не стосувалися укладених договорів. З огляду на зазначені обставини просив визнати недійсними зазначені договори оренди землі з підстав ч. 3 ст. 203 та ч. 1 ст. 215 ЦК України.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 квітня 2019 року в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю за їх необґрунтованістю.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, місцевий суд виходив із того, що виконавчий директор як один з керівників, мав право діяти від імені підприємства та представляти його інтереси.

Про прийняття відповідачем договорів оренди земельних ділянок до виконання свідчать дії товариства, зокрема, реєстрація 02 вересня 2014 року права оренди в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстрації іншого речового права, намагання здійснити виплату орендної плати позивачу протягом 2015-2019 років та відсутність даних про намагання відповідача розірвати договори чи визнати їх недійсними в судовому порядку з часу їх укладання при зміні керівників підприємства, що також свідчить про схвалення оспорюваних правочинів відповідачем протягом тривалого часу.

Належних та допустимих доказів відсутності волевиявлення учасника правочину від 03 грудня 2012 року орендодавця ОСОБА_2 на його укладення позивачем суду не надано. В судовому засіданні під час розгляду справи у районному суді не встановлено будь-яких факторів, щоб могли викривити уяву ОСОБА_2 про зміст правочину або створити бачення наявності його внутрішньої волі за її відсутності.

Твердження позивача про відсутність волевиявлення ОСОБА_2 на укладання договору оренди з ПП «Агроном-2005» через ненадання ним оригіналу Державного акту на право власності на землю, використання копії другого примірника Державного акту на право власності на землю та долучення до договору оренди земельних ділянок інших документів (акт про перенесення в натурі меж земельних ділянок від 2006 року, інше) судом розцінені як такі, з якими законодавець не пов`язує визнання договорів недійсними.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги, де посилаючись на його невідповідність нормам матеріального і процесуального права та фактичним обставинам справи в частинах волевиявлення ОСОБА_2 та пропуску позовної давності, просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовував тим, що реєстрація договорів оренди землі не можлива за відсутності надання власником оригіналу державного акту на землю (його копії), паспорту (його копії) для виготовлення потрібних для реєстрації договору оренди землі документів, але тільки після державної реєстрації цього договору земельна ділянка передається орендарю у 10-денний строк за актом прийому-передачі.

При укладенні спірних договорів оренди землі таких вимог закону не було дотримано, а саме підприємство використало у договорах оренди копії не завірених державних актів на право власності на землю, які ПП «Агроном-2005» здобуло невідомим шляхом від третьої особи; ОСОБА_2 не звертався із заявами у землевпорядні організації і не давав довіреність на такі звернення для виготовлення землевпорядних документів, то підприємство вирішило долучити до даних договорів оренди документи, які були виготовлені раніше і використовувалися у договірних відносинах з іншим орендарем; не відомо у якій кількості примірників зареєстровано договори оренди (за договором і за законом має бути три), власнику примірник не надано, у реєстратора він відсутній; договір нотаріально не посвідчений, особу ОСОБА_2 не встановлено, паспорту він не надавав, можливо це був не він.

Відповідач ПП «Агроном-2005» у відзиві на апеляційну скаргу просило відмовити в її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, погоджуючись з висновками суду першої інстанції.

Відділ у Вознесенському районі Головного Управління Держгеокадастру у Миколаївській області правом надати відзив на апеляційну скаргу не скористався.

В суді апеляційної інстанції позивачем заявлено клопотання про призначення у справі технічної експертизи для порівняння та дослідження наданих до суду та використаних у договорах оренди землі державних актів на право власності на землю. Своє клопотання позивач мотивував тим, що не можливо встановити копії яких державних актів використовував відповідач при укладенні оспорюваних договорів оренди та відсутні висновки суду на предмет відповідності копій актів на землі, наданих нотаріусом та копій використаних ПП «Агроном-2005».

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупністю таких умов:

1)для з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2)сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Колегія суддів вважає, що зазначене клопотання не підлягає задоволенню з огляду на те, що питання дослідження копій державних актів не входить до предмету доказування тих позовних вимог, з якими звернувся позивач.

За такого клопотання ОСОБА_1 про призначення технічної експертизи є безпідставним, а тому не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 103 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення технічної експертизи по цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 квітня 2019 року, за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Агроном-2005», третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Відділу у Вознесенському районі Головного Управління Держгеокадастру у Миколаївській області, про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді Л.М. Прокопчук

Н.В. Самчишина

Повний текст ухвали складено 04 липня 2019 року.