КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/824/9285/2019 Головуючий у 1-й інстанції - П`ятничук І.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 вересня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В. , Ящук Т.І.

за участю секретаря - Шепель К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва апеляційну скаргу Комунального підприємства «Київблагоустрій» Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 12 квітня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Київблагоустрій» Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

у с т а н о в и в:

У вересні 2018 року позивач пред`явив указаний позов до відповідача та зазначав, що в ніч з 28 травня 2017 року на 29 травня 2017 року працівниками комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) проводились незаконні дії по фізичному знищенню та руйнуванню приватних гаражів, які знаходяться в обслуговуючому кооперативі «Кооперативна-3», за адресою: АДРЕСА_1, у тому числі і його власного гаражу АДРЕСА_1, а також невідомі особи вивозили на автомобілях демонтовані гаражні ворота та інші конструкції. У результаті незаконних дійпо фізичному знищенню та руйнуванню приватних гаражівза вказаною адресоюпрацівниками комунального підприємства «Київблагоустрій» власниками гаражів було викликано поліцію на місце події. Прибувшими працівниками Святошинського управління поліції ГУ НП в м. Києві було зафіксовано дану подію та складено протокол. Унаслідок незаконних дій працівників КП «Київблагоустрій», йому як власнику гаражного боксу АДРЕСА_7 було завдано матеріальних збитків на суму 379860 грн., що підтверджується висновком вартості об`єкта незалежної оцінки від 16.05.2017 року, ТОВ «Прайм гранд», сертифікат суб`єкта оціночної діяльності 290/16 від 11.04.2016 року. Його правовласності на гаражний бокс №36н підтверджуєтьсядовідкою обслуговуючим кооперативом «Кооперативна-3» № 118 від 18.03.2017 рокута витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 84879505 від 12.04.2017 року, а також технічним паспортом на гараж, виготовленим ФОП ОСОБА_2 від 18.03.2017 року

Позивач зазначив, що на звернення щодо незаконності дій працівників комунального підприємства «Київблагоустрій» та прохання надати відповідні приписи на демонтаж, складені адміністративні протоколи, рішення суду про демонтаж та вилучення приватного майна у їх власників, працівники комунального підприємства «Київблагоустрій» повідомили, що гаражі це - самовільне будівництво і надали тільки можливість сфотографувати договір № 68 від 10.05.2017року, де КП «Київблагоустрій» доручає ТОВ «Вістекс- компані» надати послуги по демонтажу самовільно розміщених об`єктів на території м Києва та лист Департаменту міського благоустрою від 23.11.2016 року № 064-11370 адресований саме КП «Київблагоустрій» на знесення гаражів за адресою АДРЕСА_1 , тобто взагалі не за цією адресою де проводилось знищення приватного майна. Його як власника майна гаражногобоксу АДРЕСА_2 взагалі ніхто не попереджав про демонтаж, не проводились комісійні обстеження за його участі, не складались ніякі акти порушень, не вручались ніякі приписи про усунення порушень, не викликали до суду, ні працівники КП «Благоустрій», ні працівники державної архітектурно-будівельної інспекції.

Крім того позивач указував на те, що перед розбиранням, реконструкцією та капітальним ремонтом необхідно обстежити загальний стан будівлі (споруди), а також фундаменту, стін, колон, склепінь та інших конструкцій, а для надбудов також стан основ, за результатами обстежень складається акт, на підставі якого розробляється проект організації будівництва (ПОБ) і проект виконання робіт (ПВР). До початку проведення робіт з розбирання будівель необхідно виконати підготовчі заходи, пов`язані з евакуацією робітників промислових підприємств, відселенням мешканців житлових будинків, переміщенням розміщених там організацій, відключенням інженерного обладнання від мереж водо-, тепло-, газо- і електропостачання, каналізації, технологічних продуктопроводів. Дільниці, де виконуються роботи, необхідно огородити згідно з ГОСТ 23407. Перед початком демонтажних робіт оформлюють наряд-допуск на їх виконання із зазначенням заходів, що забезпечують безпечні і нешкідливі умови праці монтажників. Члени бригади повинні пройти цільовий інструктаж із безпечних методів виконання робіт, маршруту руху по цеху на робоче місце, в санітарно-побутові приміщення, ознайомитися з технологічною картою та з заходами, передбаченими в ПВР, про що вони ставлять підпис у журналі реєстрації інструктажів з охорони праці. Відсутність акту обстеження, на підставі якого розробляється проект організації будівництва (ПОБ) і проект виконання робіт (ПВР) також підтверджують незаконність дій відповідача та поспіх по знищенню приватного майна, щоб власники не змогли чинити перешкоди. Тобто демонтаж/знесення приватної власності (гаражних боксів) проводилось працівниками КП «Київблагоустрій» незаконно і у варварський спосіб, шляхом повного руйнування майна.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь 8 120,00 грн. у відшкодування моральної шкоди, 379860,00 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та судові витрати у розмірі 3 879,81 грн..

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 12 квітня 2019 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позову. Указує, що суд при вирішенні даного спору порушив норми матеріального та процесуального права. При відсутності доказів про причетність відповідача до обставин, за яких було знесено гараж позивача, суд безпідставно поклав на відповідача матеріальну відповідальність за вказані дії.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача не погоджується з аргументами апеляційної скарги та вважає їх такими,що не спростовують висновків суду,яке постановлено з правильним застосуванням норм матеріального права та з дотриманням вимог процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, обставини справи, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції установлено, що згідно з довідкою №118 від 18.03.2017 року ОК «Кооперативна-3», ( а.с. 25), Витягоміз реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ( а.с.26-27), технічними паспортами на гараж від 18.03.2017 року ( а.с.30-34), гаражний бокс АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності позивачу, що не спростовано доказами поданими відповідачем.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно іздорученням Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища від 23 листопада 2016 року №064-11370 було надано доручення КП «Київблагоустрій» на вжиття заходів щодо демонтажу самовільно встановлених елементів благоустрою, а саме :гаражів, за адресою проспект Академіка Корольова 5 А в м . Києві , на території Автокооперативу «Кооперативна-3» (а.с.97).

10 травня 2017 року між КП «Київблагоустрій» (замовник) та ТОВ «Вістекс-компані» (виконавець) укладено договір №68 згідно з п.1.1 якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання з надання послуг з демонтажу самовільно розміщених та території міста Києва об`єктів (будівель, споруд, елементів благоустрою, залишків будівельних матеріалів, безхазяйного майна тощо) та доставкою таких об`єктів (або їх конструктивних елементів) на майданчик тимчасового зберігання, а КП «Київблагоустрій», в свою чергу, зобов`язувався оплатити надані послуги (а.с.42-44).

В ніч з 28 на 29 травня 2017 року працівниками ТОВ «Вістекс-компані» за участю представника КП «Київблагоустрій» та Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища , було зламано огорожу Автокооперативу «Кооперативна АДРЕСА_6 та здійснено демонтаж гаражних боксів, в тому числі і гаражу позивача ОСОБА_1 ..

Судом першої інстанції було встановлено, що згідно з постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 грудня 2017 року (а.с.100-103), яке було залишено без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2018 року, було визнано протиправними дії Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо видачі доручення №064-11370 від 23 листопада 2016 року та скасовано вказане доручення №064-11370 від 23 листопада 2016 року.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції встановив та виходив з того, що відповідач не надав суду доказів, які б свідчили про спростування тверджень позивача щодо неправомірності дій відповідача, а також не надав належних та допустимих доказів та не повідомив про підстави звільнення від доказування, про спростування розміру завданих збитків та моральної шкоди.

Такі висноки суду першої інстанції відповідають обставинам справи та вимогам закону,що регулюють правовідносини,які виникли між сторонамиз огляду на наступне.

Конституцією України передбачено захист права власності.

Статтею 41 Конституції України установлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Відповідно до положень ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до положень ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Змістом права власності є правомочності щодо права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Спорронґ і Льоннрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 року будь-яке втручання у права особи передбачає необхідність сукупності таких умов: втручання повинне здійснюватися "згідно із законом", воно повинне мати "легітимну мету" та бути "необхідним у демократичному суспільстві". Якраз "необхідність у демократичному суспільстві" і містить у собі конкуруючий приватний інтерес; зумовлюється причинами, що виправдовують втручання, які, у свою чергу мають бути "відповідними і достатніми"; для такого втручання має бути "нагальна суспільна потреба", а втручання - пропорційним законній меті.

У своїй діяльності ЄСПЛ керується принципом пропорційності, як дотримання "справедливого балансу" між потребами загальної суспільної ваги та потребами збереження фундаментальних прав особи, враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та надмірний тягар. Конкретному приватному інтересу повинен протиставлятися інший інтерес, який може бути не лише публічним (суспільним, державним), але й іншим приватним інтересом, тобто повинен існувати спір між двома юридично рівними суб`єктами, кожен з яких має свій приватний інтерес, перебуваючи в цивільно-правовому полі.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Зокрема, відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Крім того, як зазначив Європейський суд з прав людини в справі "Золотас проти Греції" стаття 1 Протоколу № 1, яка має за головну мету захистити особу від будь-якого посягання держави на повагу до її майна, може також вимагати позитивних зобов`язань, відповідно до яких держава має вжити певних заходів, необхідних для захисту права власності, зокрема, якщо існує прямий зв`язок між заходом, якого заявник може правомірно очікувати від влади, і ефективним користуванням ним своїм майном (Zolotas v. Greece, № 66610/09). Подібний висновок викладений у рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Капітал Банк АД проти Болгарії" (Capital Bank AD v. Bulgaria, № 49429/99).

Як вбачається із матеріалів справи позивачу належить на праві приватної власності гараж АДРЕСА_1 (а.с.26-27). Даний факт підтверджується наданими позивачемдоказами: довідкою обслуговуючого кооперативу «Кооперативна -3»; витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності; технічним паспортом на гараж від 18 березня 2017року (а.с. 25-37). Вказане право власності позивача на вказаний гараж зареєстровано у порядку визначеному Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а тому не є об`єктом самочинного будівництва.

Відповідачем вказаний факт не оспорюється та не спростований належними допустимими доказами.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до положень п.13.1.1 Правил благоустрою міста Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 25 грудня 2008 року, порядок розміщення малих архітектурних, форм та тимчасових споруд визначений Єдиними правилами ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року, Положенням про розміщення малих архітектурних форм та тимчасових споруд у м. Києві, затвердженим рішенням Київської міської ради від 27 листопада 2008 року, Правилами забудови м. Києва, затвердженими рішенням Київської міської ради від 27 січня 2005 року, правилами (положеннями), встановленими Київською міською радою.

Також п. 20.2.11. вказаних правил передбачено, що у разі виявлення силами Головного управління контролю за благоустроєм м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) самовільно встановлених елементів благоустрою, його власнику вноситься припис з вимогою усунення порушень шляхом проведення демонтажу у триденний термін.

Таким чином, вказаними нормативними актами врегульовано порядок дій органів місцевого самоврядування та відповідних комунальних підприємств відносно проведення демонтажу самовільно встановлених елементів благоустрою, з попереднім внесенням його власнику припису з вимогою усунення порушень.

Як убачається із матеріалів справи, а саме припису №1617525 від 03 листопада 2016 року, який складено провідним інспектором Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовищавказано, що було здійснено перевірку стану благоустрою та виявлено порушення п. 20.1.1 Правил благоустрою АДРЕСА_5, яке вчинено головою правління АК «Кооперативна -3» ОСОБА_4 . На вказаному приписі міститься відмітка «від підпису відмовився» (а.с.96).

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів того, що Департаментом міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) позивачу направлявся припис щодо усунення порушень Правил благоустрію у зв`язку з будівництвом гаражу, що свідчить про те, що позивач не знав і не міг знати про наявні претензії Департаменту до АК «Кооперативна-3», та відповідно і не мав можливості надати Департаменту та відповідачу правовстановлюючі документи, які підтверджують його право власності на гараж АДРЕСА_5

У силу п. 13.3.2. Правил благоустрою м. Києва, у разі якщо власники (користувачі або особи, які здійснили розміщення (встановлення)) малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі не здійснили демонтаж в строки, зазначені в приписі, Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), районні в місті Києві державні адміністрації вживають заходів щодо демонтажу самовільно розміщеної (встановленої) малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі, а Департамент промисловості та розвитку підприємництва - щодо демонтажу об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі на підставі рішень, зазначених у підпункті 13.3.3 пункту 13.3 цих Правил, за кошти міського бюджету або з інших джерел, не заборонених законодавством, з наступним відшкодуванням усіх витрат згідно з абзацом З цього підпункту.

Частиною 3, 4 статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до законного та обґрунтованого висновку про доведеність позивачем своїх вимог щодо завданої матеріальної та моральної шкоди і дана шкода була спричинена неправомірними діями саме відповідача у справі.

Доводи апелянта , що вказана шкода спричинена не діями його працівників та на думку відповідача взагалі відсутні підтвердження про наявність такої шкоди, колегія суддів відхиліє,оскільки відповідач не спростував належними та допустими доказами свої заперечення з цього питання.

Відповідно до ст. 1172 ЦКУ юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Так, із матеріалів справи вбачається, що 23 листопада 2016 року Першим заступником Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) був виданий припис № 064-11370 щодо вжиття заходів шляхом демонтажу самовільно встановлених елементів благоустрою, а саме гаражів в Святошинському районі м. Києва за адресою Академіка Корольова, 5-А на території автокооперативу «Кооперативна -3».

Вказаний припис у відповідності до п.6 «Положення про Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу КМР (КМДА)», затвердженого розпорядженням Київської міської ради №94 від 27 січня 2011 року був переданий для виконання відповідачу у вказаній справі - КП «Київблагоустрій» (а.с. 97).

Також із матеріалів справи вбачається, що працівниками ТОВ «Вістекс-компані» на підставі укладеного 10 травня 2017 року між КП «Київблагоустрій» та ТОВ «Вістекс-компані» договору №68, заявки на демонтаж виданого відповідачем у вказаній справі КП «Київблагоустрій» від 26 травня 2017 року за участю та присутністю головного спеціаліста відділу контролю за благоустрієм КМДА ОСОБА_6., представника відповідача у справі старшого інспектора КП «Київблагоустрій» ОСОБА_5 було демонтовано гаражі в АК «Кооперативна -3» в тому числі і гараж позивача. Вказаний факт підтверджується Актами №110-23/ВК від 29 травня 2017 року (а.с.98-99).

Із матеріалів справи вбачається, що вказані дії щодо знесення гаражу позивача вчинялися хоч і працівниками ТОВ «Вістекс-компані», але на виконання відповідного договору, саме за дорученням відповідача у справі, за присутності його представника. Будь-яких претензій до ТОВ «Вістес-компані», в тому числі і щодо демонтажу не того об`єкту, чи не за тією адресою, чи щодо не тих осіб, відповідач у справі КП «Київблагоустрій» виконавцю- ТОВ «Вістекс-компані» не пред`являв, а тому колегія суддів вважає доводи апелянта проте, що позивачем заявлено позов до неналежного відповідача безпідставними.

У зв`язку з наведеним колегія суддів відхиляє довід апеляційної скарги про те,що належним відповідачем в даному спорі є Депертамент міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради(КМДА),оскільки саме цим Департаментом приймалося рішення про знесення гаражів.

При цьому колегія суддів звертає увагу,що шкода позивачу завдана за вказаних обставин безпосередньо неправомірними діями відповідача,що свідчить про причинно-наслідковий зв`язок між шкодою позивача та винним діями відповідача.

Крім того відповідне рішення Департаменту,на яке посилається відповідач було прийнято відносно гаражів за іншою адресою:м. АДРЕСА_5, у той час як належний позивачу гараж знаходився за адресою: АДРЕСА_5 .

Порушень судом норм процесуального права,на які посилається відповідач,як на безумовну підставу до скасування судового рішення,колегією суддів не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову, а рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України,суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Київблагоустрій» Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 12 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її постановлення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: А.О. Чобіток

Судді: О.В. Немировська

Т.І. Ящук