Справа № 439/531/17 Головуючий у 1 інстанції: Бородійчук О.І.
Провадження № 22-ц/811/2569/18 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 року м.Львів

Справа № 439/531/17

Провадження № 22ц/811/2569/18

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого Приколоти Т.І.,

суддів Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.,

секретар Іванова О.О.

розглянув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Готель «Європа-Броди»

на рішення Бродівського районного суду Львівської області, ухвалене у м. Броди 2 жовтня 2018 року(суддя Бородійчук О.І.)

у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Готель «Європа-Броди» до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 завод мінеральних вод», з участю третіх осіб: Франківського ВДВС м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області, ОСОБА_4, про звільнення майна з-під арешту та звернення стягнення на предмет іпотеки, -

встановив:

28 квітня 2017 року ТзОВ «Готель «Європа-Броди» звернулося з позовом у якому просить звільнити з-під арешту (зняти арешт), накладеного постановою про арешт майна боржника, винесеною 26 березня 2013 року державним виконавцем Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції у виконавчому провадженні № 37221358 та постановою про опис та арешт майна боржника, винесеної 6 грудня 2016 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у зведеному виконавчому провадженні № 51502370, майно боржника, ОСОБА_2, яке є предметом іпотеки: готельний комплекс з вбудованими приміщеннями громадського харчування загальною площею 1413,9 кв.м, житловою площею 158,9 кв.м, яке розташоване за адресою: вулиця Юридика, будинок 9, місто Броди, Львівська область,; земельну ділянку площею 0,1000 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :11:004:0004, яка розташована за цією ж адресою; рахунок погашення заборгованості за договором банківського кредиту (кредитна лінія) № 2-КЛ/10-Л від 9 квітня 2010 року, яка станом на 23 вересня 2016 року становила 2 334 482,94 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: вказаний вище готельний комплекс з вбудованими приміщеннями громадського харчування та земельну ділянку площею 0,1000 га шляхом передачі його іпотекодержателю, ТзОВ «Готель Європа», у власність та визнання за іпотекодержателем права власності на це майно за початковою ціною, установленою на рівні, не нижчому ніж звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 9 квітня 2010 року між ОСОБА_2 та ПАТ «УКРГАЗПРОМБАНК» укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області ОСОБА_3, та зареєстрований в реєстрі за № 722. 23 вересня 2016 року між ТзОВ «Готель «Європа-Броди » та ТзОВ «ОСОБА_5 ФІНАНС» укладено в письмовій формі наступні двосторонні правочини (договори): договір про відступлення права вимоги № 2 від 23 вересня 2016 року; договір про відступлення права вимоги за Іпотечним договором від 9 квітня 2010 року, посвідченим ОСОБА_3, приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області та зареєстрований в реєстрі за № 722. Договір посвідчено 23 вересня 2016 року ОСОБА_6-приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за № 907. Позивач вважає, що таким чином, починаючи з 23 вересня 2016 року, позивач набув права іпотекодержателя щодо нерухомого майна, переданого відповідачем в якості предмету іпотеки на підставі відповідного іпотечного договору. Згодом позивач дізнався про те, що на відповідне іпотечне майно боржника державною виконавчою службою накладено обтяження у виді арешту, а саме: постановою про арешт майна боржника, винесеною 26 березня 2013 року державним виконавцем Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції у виконавчому провадженні № 37221358; постановою про опис та арешт майна боржника, винесеною 6 грудня 2016 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у зведеному виконавчому провадженні № 51502370. Вважає, що накладення арешту на вищезгадане майно порушує його права.

Рішенням суду відмовлено в задоволенні позову.

Рішення суду оскаржує ТзОВ «Готель «Європа-Броди». Вважає рішення незаконним та необґрунтованим, таким що порушує законні права та інтереси, винесеним з порушенням норм матеріального права.Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

21 лютого 2019 року ТзОВ «Готель «Європа-Броди» подано заяву про закриття апеляційного провадження у звязку з відмовою від позову. В заяві зазначено, що наслідки відмови від позову відомі.

Заява про відмову від позову відповідає вимогам статей 206 і 207 ЦПК України.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у звязку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд розяснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Якщо заява про відмову від позову відповідає вимогам статей 206 і 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі (ч. 2 ст. 373 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Пунктом 1 частини 1 ст. 374 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині.

Підстав для відхилення заяви про відмову від позову та неприйняття такої відмови судом апеляційної інстанції не встановлено.

З урахуванням того, що позивач відмовилась від позову, усвідомлюючи наслідки такої своєї процесуальної дії та свідомо, вільно, бажаючи настання таких, просить провадження у справі закрити, про що зазначено у поданій заяві, підстав для неприйняття відмови від позову судом апеляційної інстанції не встановлено.

Суд вважає, що відмову позивача від позову належить прийняти. У зв»язку з цим оскаржуване судове рішення підлягає визнанню нечинним із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 13, 43, п.1 ч.2 ст. 49, ч.1 ст. 206, п. 4 ч. 1 ст. 255, ст. ст. 256, 373, п. 3 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 381-384, 388-391 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Прийняти відмову Товариства з обмеженою відповідальністю «Готель «Європа-Броди» від позову.

Рішення Бродівського районного суду Львівської області від 2 жовтня 2018 року визнати нечинним.

Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Готель «Європа-Броди» до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_6 завод мінеральних вод», з участю третіх осіб: Франківського ВДВС м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області, ОСОБА_4, про звільнення майна з-під арешту та звернення стягнення на предмет іпотеки закрити.

Розяснити позивачу, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв»язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача у цій справі на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її підписання.

Ухвала підписана 21 лютого 2019 року.

Головуючий

Судді