Справа № № 08/16.02
Провадження № 22ск/801/1/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції
Доповідач:Шемета Т. М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2019 рокуСправа № № 08/16.02м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Шемети Т. М.

секретар судового засідання Куленко О. В.

учасники справи:

заявник (особа, яка не брала участі у справі) - ОСОБА_2,

сторони третейського спору:

позивач - ОСОБА_3,

відповідач - ПСП «Господар - Плюс»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 справу за заявою ОСОБА_2 про скасування рішення третейського суду, -

в с т а н о в и в:

В листопаді 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Апеляційного суду Вінницької області із заявою про скасування рішення третейського суду.

Справа була розподілена до розгляду судді Салу Т. Б. (протокол автоматизованого розподілу на а.с. 106).

Указом Президента України №452/2017 від 29 грудня 2017 року ліквідовано Апеляційний суд Вінницької області та утворено Вінницький апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Вінницьку область, з місцезнаходженням у місті Вінниці.

Відповідно до положень статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» рішенням зборів суддів, що відбулися 9 листопада 2018 року, днем початку роботи Вінницького апеляційного суду визначено 12 листопада 2018 року. Відповідне повідомлення голови новоутвореного суду опубліковано у газеті «Голос України» № 213 (6968) від 10 листопада 2018 року.

За положеннями пункту 3 частини 1, частини 5 статті 31 цивільного процесуального Кодексу України, у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду.

Справа за заявою ОСОБА_2 про скасування рішення третейського суду за підсудністю була передана до Вінницького апеляційного суду. Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 14 листопада 2018 року (а.с. 107) для розгляду даної заяви визначено суддю Шемету Т. М..

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 19 листопада 2018 року заяву ОСОБА_2 залишено без руху (а.с. 108).

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 03.12.2018 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду на 20.12.2018 року, задоволено заяву про витребування доказів по справі (а.с.127-128).

20.12.2018 року відкладено розгляд справи на 10.01.2019 року через відсутність належного повідомлення всіх учасників справи (а.с. 151).

10.01.2019 року оголошено перерву в судовому засіданні до 24.01.2019 року до 15 год. в зв'язку з неналежним повідомленням ОСОБА_3, ухвалено розмістити оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті суду (а.с. 170).

ОСОБА_2, обґрунтовуючи заяву, зазначив наступне: 23 вересня 2005 року Вінницький обласним відділенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Асоціація спеціалістів в аграрній сфері «Третейська ініціатива» (надалі - третейським судом) у складі третейського судді Насадюк І. В. було прийнято рішення по справі № 8/16.02 за позовом ОСОБА_3 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Господар - Плюс» про визнання недійсним договору купівлі - продажу б/н від 06 листопада 2002 року та про визнання права власності, яким:

- позовні вимоги визнано безпідставними, а позов таким, що не підлягає задоволенню;

- визнано дійсним укладений між сторонами у простій письмовій формі договір купівлі продажу без номера від 6 листопада 2002 року цеху мінеральної води, літера «А», площею 648, 7 кв. м., з добудовою літера «а», добудовою літера «а1», добудовою літера «а2», прохідною літера «Б» площею 14, 8 кв. м., розташованого за адресою АДРЕСА_1, вартістю 35 155 грн, каптажу мінеральної води, літера «А» площею 13, 6 кв. м., розташованого за адресою АДРЕСА_2, вартістю 3 400 грн, ЗАВ, літера «В», площею 127 кв. м. з навісом «в» площею 43, 9 кв. м., розташованого за адресою АДРЕСА_3, вартістю 23 552 грн, пилорами, літера «Г» площею 180, 7 кв. м., розташованої за адресою АДРЕСА_3, вартістю 3 352 грн, току, літера «Б» площею 1 794, 4 кв. м., розташованого за адресою АДРЕСА_3, вартістю 28 150 грн, олійні, літера «А», з добудовою «А1» загальною площею 198, 5 кв. м., розташованої за адресою АДРЕСА_4, вартістю 888 грн, дитячого садка, літера «А», з добудовою «А1», верандою «а», ганком «а1», загальною площею 289, 1 кв. м., розташованого за адресою АДРЕСА_5 вартістю 7 483 грн, комбайну Дон, вартістю 1 937 грн, обладнання масло цеху, вартістю 3 142 грн, корівника нового, літера «А» з добудовою «а» загальною площею 1 716, 9 кв. м., розташованого за адресою АДРЕСА_6 вартістю 13 435 грн, ваги тридцяти тонної, яка складається з вагової позначеної літерою «А» площею 22, 5 кв. м., навіс літера «а» площею 74, 2 кв. м., ганка літера «а1» площею 3, 9 кв. м. розташованої за адресою АДРЕСА_3, вартістю 2 371 грн, сатуратора, вартістю 91 грн, автомату по розливу, вартістю 511 грн, автомату по розливу, вартістю 65 грн, автомату дозіровочного, вартістю 139 грн., трактора Т-156 (бульдозера), вартістю 2 580 грн, трактора ЮМЗ, ГАЗ 53 96-79, вартістю 564 грн, молоковоза вартістю 1 112 грн, всього на суму 127 927 гривень;

- визнано право власності на цех мінеральної води, літера «А», площею 648, 7 кв. м., з добудовою літера «а», добудовою літера «а1», добудовою літера «а2», прохідну літера «Б» площею 14,8 кв. м., розташований за адресою АДРЕСА_1, вартістю 35 155 грн, каптаж мінеральної води, літера «А» площею 13,6 кв. м., розташований за адресою АДРЕСА_2, вартістю З 400 грн., ЗАВ, літера «В», площею 127 кв. м. з навісом «в» площею 43, 9 кв. м., розташований за адресою АДРЕСА_3, вартістю 23 552 грн, пилораму, літера «Г» площею 180, 7 кв. м., розташовану за адресою АДРЕСА_3, вартістю 3 352 грн, тік, літера «Б» площею 1 794, 4 кв. м., розташований за адресою АДРЕСА_3, вартістю 2 815 грн, олійню, літера «А», з добудовою «А1» загальною площею 198, 5 кв. м., розташовану за адресою АДРЕСА_4, вартістю 888 грн, дитячий садок, літера «А», з добудовою «А 1», верандою «а», ганком «а1», загальною площею 289, 1 кв. м., розташований за адресою АДРЕСА_5 вартістю 7 483 грн, комбайн Дон, вартістю 1 937 грн, обладнання масло цеху, вартістю 3 142 грн, корівник новий, літера «А» з добудовою «а» загальною площею 1 716, 9 кв. м., розташований за адресою АДРЕСА_6 вартістю 13 435 грн, вагу тридцяти тонну, яка складається з вагової позначеної літерою «А» площею 22, 5 кв. м., навіс літера «а» площею 74, 2 кв. м., ганка літера «а1» площею 3, 9 кв. м. розташовану за адресою АДРЕСА_3, вартістю 2 371 грн, сатуратор, вартістю 91 грн, автомат по розливу, вартістю -11 грн, автомат по розливу, вартістю 65 грн, автомат дозіровочний, вартістю 139 грн, трактор Т - 156 (бульдозер), вартістю 2 580 грн, трактор ЮМЗ, ГАЗ 53 96 - 79, вартістю 564 грн, молоковоз вартістю 1 112 грн, всього на суму 127 927 гривень за ПСП «Господар - Плюс» с. Володіївці, Чернівецького району, Вінницької області, зареєстрованим Чернівецькою районною державною адміністрацією 21 грудня 1999 року, зі змінами і доповненнями зареєстрованими Чернівецькою районною державною адміністрацією 1 жовтня 2002 року, реєстраційний № 96, ідентифікаційний код 30050464.

Заявник ОСОБА_2 не брав участі при розгляді цієї справи третейським судом, однак вважає, що оскаржуваним рішенням третейського суду від 23 вересня 2005 року вирішено питання про його права як співвласника майна, відчуженого за договором купівлі-продажу від 06 листопада 2002 року.

На обґрунтування своєї заяви ОСОБА_2 посилається на таке: він є співвласником майна реорганізованого КСП «Придністров'я», а саме власником майнового паю у розмірі 1 776 грн., що складає 0,16 % від загального розміру пайового фонду, яким він володіє на підставі сертифікату серії НОМЕР_1, внесеному в Книгу реєстрації сертифікатів про право власності на майновий пай під № 643.

Співвласники майна реорганізованого КСП «Придністров'я» об'єдналися у спілку та 9 лютого 2006 року між спілкою в особі голови спілки Хміля Володимира Івановича та Фермерським господарством «Яружанка» було укладено договір оренди основних засобів, належних співвласникам на праві спільної часткової власності. До складу майна, що передано за вказаним договором оренди ФГ «Яружанка», входять, окрім іншого: тік; цех мінеральної води; олійня; ЗАВ-25; вага 30-тонна; обладнання маслоцеху; комбайн «Дон»; Трактор ЮМЗ - 6, тобто майно, яке було незаконно відчужене за договором купівлі-продажу від 06.11.2002 року на користь ПСП «Господар - Плюс» с. Володіївці та на яке третейським судом неправомірно визнано право власності за ПСП «Господар _Плюс».

У відповідності до ст. 764 Цивільного кодексу України, Договір оренди був пролонгований 12 разів, всі ці роки він отримував орендну плату за користування його майновим паєм та про те, що пайове майно продано на підставі рішення третейського суду, дізнався лише 31 серпня 2018 року, від інших співвласників, під час перебування у селі Яруга, де він отримував орендну плату за користування його майновим паєм від Фермерського господарства «Яружанка». До зазначеного часу заявник не знав і не міг знати про порушення його прав, так як у селі Яруга не проживає, з' являється там періодично задля отримання орендної плати, і до 31 серпня 2018 року ніяких повідомлень ні від ФГ «Яружанка», ні від ПСП «Господар - Плюс» с. Володіївці про те, що майно, співвласником якого він є, знаходиться у власності інших осіб, йому не надходило.

Підставами скасування рішення третейського суду в частині визнання дійсним укладеного між сторонами у простій письмовій формі договору купівлі - продажу майна без номера від 6 листопада 2002 року та визнання права власності на майно за ПСП «Господар - Плюс» с. Володіївці, зазначає те, що майно, перераховане у резолютивній частині оскаржуваного рішення третейського суду, на момент укладення договору купівлі продажу від 06 листопада 2002 року належало Спілці співвласників майна реорганізованого КСП «Придністров'я» с. Яруга Могилів - Подільського району Вінницької області на підставі рішення Загальних зборів Співвласників, затвердженого Протоколом № З від 24 жовтня 2002 року. Зокрема, до Переліку основних засобів КСП «Придністров'я», які підлягають паюванню, доданого до Протоколу № 3 від 24 жовтня 2002 року, входять тік (п. 2), цех мінеральної води (п. 5), корівник №1 (п.12), олійня (п. 16), пилорама (п. 18), ЗАВ-25 (п. 19), вага 30-ти тонна (п. 31), ГАЗ-53 96-79 (п.45), Т-156 бульдозер (п. 54), ЮМЗ-6 (п. 58), Дон-1500 (п. 66), обладнання маслоцеху (п.130), сатуратор (п. 136), автомат по розливу (п. 137).

Вказує, що директор ПСП «Господар - Плюс» с. Яруга ОСОБА_3 уклав та підписав договір купівлі - продажу майна, яке насправді не належало ПСП «Господар - Плюс», та на розпорядження яким у нього не було ніяких повноважень, проте суддя третейського суду Насадюк І. В. при вирішенні справи № 8/16.02 на це уваги не звернув, не встановив відсутність повноважень у позивача на продаж вищезазначеного майна, не залучив до участі у справі співвласників майна реорганізованого КСП «Придністров'я», чим грубо порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до винесення незаконного та необґрунтованого рішення у даній справі, яке порушує права заявника.

19 грудня 2018 року представник ПСП «Господар - Плюс» директор Власова Л. П. подала до суду заперечення на заяву ОСОБА_2 про скасування рішення третейського суду, у якому вказала на необгрунтованість заявлених вимог. Стверджує, що оскаржуваним рішенням третейського суду від 23 вересня 2005 року не було порушено права ОСОБА_2 як власника майна, мотивуючи тим, що законом та порядком здійснення співвласниками права спільної часткової власності не передбачено прав одного із співвласників звертатися до суду за захистом прав чи охоронюваних законом інтересів інших співвласників майнового паю поза відносинами представництва. ОСОБА_2, маючи право власності на майновий пай члена колективного підприємства з визначеною вартістю 1 776 гривень, просить скасувати рішення третейського суду щодо визнання права власності за КСП «Господар - Плюс» на загальну суму 127 927 гривень, при цьому заявник не виділяв свій майновий пай в натурі відповідно до наказу Мінагрополітики від 14.03.2001 року № 62 «Про затвердження Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств», а тому заявник має частку в праві власності на майно, а не частку в конкретному майні, зокрема в тому, що було предметом розгляду третейського суду. Вказує, що згідно Акту розрахунку уточненого пайового фонду КСП «Придністров 'я» с. Яруга станом на 20 жовтня 2002 року розмір уточненого пайового фонду складав 1 108 241 грн, ПСП «Господар - Плюс» не заперечує прав заявника, як співвласника, в майні на вказану суму, проте заперечує такі права в конкретному спірному майні.

Посилаючись на те, що заява про скасування рішення третейського суду подана ОСОБА_2 після закінчення строку, встановленого ч. 5 ст. 454 ЦПК України, а заявник не навів обставини, які були чи є об'єктивно непереборними та через які він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права протягом більше ніж 13 років, зазначає, що підстав для поновлення такого строку немає та просить повернути заяву заявнику.

В судовому засіданні апеляційного суду представник заявника ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_7 підтримав подану заяву з наведених у ній підстав, представники відповідача у третейському розгляді справи директор ПСП «Господар-Плюс» Власова Л. П. та адвокат Усов Ю. В. заперечили проти задоволення заяви, підтримавши письмові пояснення, викладенні у запереченні.

По справі встановлено наступне:

-Розпорядженням Могилів-Подільської районної державної адміністрації Вінницької області від 30.03.2000 року № 79 правонаступником КСП «Придністровя» с. Яруга визнано ПСП «Господар плюс» (а.с.140-141)

-ОСОБА_2 є співвласником майна реорганізованого КСП «Придністров'я», а саме власником майнового паю у розмірі 1 776 грн., що складає 0,16 % від загального розміру пайового фонду, яким він володіє на підставі сертифікату серії НОМЕР_1, виданим Ярузькою сільською радою 19 листопада 2002 року на підставі списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 24 жовтня 2002 року, внесеному в Книгу реєстрації сертифікатів про право власності на майновий пай під № 643 (а.с. 17).

-Загальними зборами членів реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства «Придністров'я» від 24 жовтня 2002 року (протокол № 3 на а.с 18-22) було затверджено перелік основних засобів КСП «Придністров'я», що підлягають паюванню і відносяться до І та ІІ групи в структурі розподілу пайового фонду (а.с. 23 - 24).

-06 листопада 2002 року між ПСП «Господар - Плюс» с. Володіївці (код 30050464) як продавцем та ПСП «Господар-Плюс» с. Яруга (код 30806907) як покупцем було в простій письмовій формі укладено договір купівлі-продажу матеріальних цінностей за переліком в кількості 18 об'єктів (а.с. 25-26): 1)цех мінеральної води; 2) каптаж, 3) ЗАВ (залізне приміщення); 4) Пилорама; 5)Тік; 6) Олійня; 7) Дитячий садок; 8) Комбайн «ДОН»; 9) Обладнання маслоцеху; 10) Корівник новий; 11) Вага тридцятитонна; 12) Сатуратор; 13) Автомат по розливу; 14) Автомат по розливу; 15) Автомат дозіровочний; 16) Трактор Т-156(бульдозер); 17) Трактор ЮМЗ-6; 18) Газ -53 96-79 Молоковоз.

-Рішенням Вінницького обласного відділення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Асоціація спеціалістів в аграрній сфері «Третейська ініціатива» (надалі - третейським судом) у складі третейського судді Насадюк І. В. від 23 вересня 2005 року (справа № 8/16.02 за позовом ОСОБА_3 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Господар - Плюс» про визнання недійсним договору купівлі - продажу б/н від 06 листопада 2002 року та про визнання права власності) було постановлено наступне:

- позовні вимоги визнано безпідставними, а позов таким, що не підлягає задоволенню;

- визнано дійсним укладений між сторонами у простій письмовій формі договір купівлі продажу без номера від 6 листопада 2002 року цеху мінеральної води, літера «А», площею 648, 7 кв. м., з добудовою літера «а», добудовою літера «а1», добудовою літера «а2», прохідною літера «Б» площею 14, 8 кв. м., розташованого за адресою АДРЕСА_1, вартістю 35 155 грн, каптажу мінеральної води, літера «А» площею 13, 6 кв. м., розташованого за адресою АДРЕСА_2, вартістю 3 400 грн, ЗАВ, літера «В», площею 127 кв. м. з навісом «в» площею 43, 9 кв. м., розташованого за адресою АДРЕСА_3, вартістю 23 552 грн, пилорами, літера «Г» площею 180, 7 кв. м., розташованої за адресою АДРЕСА_3, вартістю 3 352 грн, току, літера «Б» площею 1 794, 4 кв. м., розташованого за адресою АДРЕСА_3, вартістю 28 150 грн, олійні, літера «А», з добудовою «А1» загальною площею 198, 5 кв. м., розташованої за адресою АДРЕСА_4, вартістю 888 грн, дитячого садка, літера «А», з добудовою «А1», верандою «а», ганком «а1», загальною площею 289, 1 кв. м., розташованого за адресою АДРЕСА_5 вартістю 7 483 грн, комбайну Дон, вартістю 1 937 грн, обладнання масло цеху, вартістю 3 142 грн, корівника нового, літера «А» з добудовою «а» загальною площею 1 716, 9 кв. м., розташованого за адресою АДРЕСА_6 вартістю 13 435 грн, ваги тридцяти тонної, яка складається з вагової позначеної літерою «А» площею 22, 5 кв. м., навіс літера «а» площею 74, 2 кв. м., ганка літера «а1» площею 3, 9 кв. м. розташованої за адресою АДРЕСА_3, вартістю 2 371 грн, сатуратора, вартістю 91 грн, автомату по розливу, вартістю 511 грн, автомату по розливу, вартістю 65 грн, автомату дозіровочного, вартістю 139 грн., трактора Т-156 (бульдозера), вартістю 2 580 грн, трактора ЮМЗ, ГАЗ 53 96-79, вартістю 564 грн, молоковоза вартістю 1 112 грн, всього на суму 127 927 гривень;

- визнано право власності на цех мінеральної води, літера «А», площею 648, 7 кв. м., з добудовою літера «а», добудовою літера «а1», добудовою літера «а2», прохідну літера «Б» площею 14,8 кв. м., розташований за адресою АДРЕСА_1, вартістю 35 155 грн, каптаж мінеральної води, літера «А» площею 13,6 кв. м., розташований за адресою АДРЕСА_2, вартістю З 400 грн., ЗАВ, літера «В», площею 127 кв. м. з навісом «в» площею 43, 9 кв. м., розташований за адресою АДРЕСА_3, вартістю 23 552 грн, пилораму, літера «Г» площею 180, 7 кв. м., розташовану за адресою АДРЕСА_3, вартістю 3 352 грн, тік, літера «Б» площею 1 794, 4 кв. м., розташований за адресою АДРЕСА_3, вартістю 2 815 грн, олійню, літера «А», з добудовою «А1» загальною площею 198, 5 кв. м., розташовану за адресою АДРЕСА_4, вартістю 888 грн, дитячий садок, літера «А», з добудовою «А 1», верандою «а», ганком «а1», загальною площею 289, 1 кв. м., розташований за адресою АДРЕСА_5 вартістю 7 483 грн, комбайн Дон, вартістю 1 937 грн, обладнання масло цеху, вартістю 3 142 грн, корівник новий, літера «А» з добудовою «а» загальною площею 1 716, 9 кв. м., розташований за адресою АДРЕСА_6 вартістю 13 435 грн, вагу тридцяти тонну, яка складається з вагової позначеної літерою «А» площею 22, 5 кв. м., навіс літера «а» площею 74, 2 кв. м., ганка літера «а1» площею 3, 9 кв. м. розташовану за адресою АДРЕСА_3, вартістю 2 371 грн, сатуратор, вартістю 91 грн, автомат по розливу, вартістю -11 грн, автомат по розливу, вартістю 65 грн, автомат дозіровочний, вартістю 139 грн, трактор Т - 156 (бульдозер), вартістю 2 580 грн, трактор ЮМЗ, ГАЗ 53 96 - 79, вартістю 564 грн, молоковоз вартістю 1 112 грн, всього на суму 127 927 гривень за ПСП «Господар - Плюс» с. Володіївці, Чернівецького району, Вінницької області, зареєстрованим Чернівецькою районною державною адміністрацією 21 грудня 1999 року, зі змінами і доповненнями зареєстрованими Чернівецькою районною державною адміністрацією 1 жовтня 2002 року, реєстраційний № 96, ідентифікаційний код 30050464.

- 09.02.2006 року між співвласниками майна в особі голови Комітету (Уповноваженого) Хміля Володимира Івановича та Фермерським господарством «Яружанка» було укладено договір оренди належного співвласникам майна (а.с.35-36). До складу майна, що передано за вказаним договором оренди ФГ «Яружанка», входять, окрім іншого: тік; цех мінеральної води; олійня; ЗАВ-25; вага 30-тонна; обладнання маслоцеху; комбайн «Дон»; Трактор ЮМЗ - 6, тобто майно, яке було відчужене за договором купівлі-продажу від 06.11.2002 року на користь ПСП «Господар - Плюс» с. Володіївці та на яке рішенням третейського суду визнано право власності за ПСП «Господар-Плюс».

- Згідно довідки Ярузької сільської ради, розпайованим майном Спілки співвласників майнових паїв з 09.02.2006 року користується на підставі договору оренди ФГ «Яружанка» (а.с.37).

Постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 06.04.2011 року анульовано реєстраційне свідоцтво постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Асоціація спеціалістів в аграрній сфері «Третейська ініціатива» від 23.12.2004 року № 06-т.с.(а.с.120-122).

Оскарження рішень третейських судів регламентується розділом 8 Цивільного процесуального кодексу України.

Скасувати рішення третейських судів можна тільки у виключних випадках, зазначених в ч. 2 ст. 458 ЦПК України: 1) справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 3) третейську угоду визнано судом недійсною; 4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; 5) третейський суд вирішив питання про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення третейського суду від 23 вересня 2005 року (справа № 8/16.02 за позовом ОСОБА_3 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Господар - Плюс» про визнання недійсним договору купівлі - продажу б/н від 06 листопада 2002 року та про визнання права власності), третейський суд, дійшовши висновку про відмову в задоволенні позову, та всупереч заявленій вимозі про визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнав укладений в простій письмовій формі договір купівлі-продажу дійсним та визнав право власності на майно, перелічене у ньому, за відповідачем у справі, хоча такі вимоги заявлені не були.

Як уже зазначалося вище, ОСОБА_2 є власником майнового паю КСП «Придністров'я» с. Яруга, що доведено Свідоцтвом серії НОМЕР_1 (а.с. 17).

Зі змісту рішення третейського суду вбачається, що ним визнано право власності на об'єкти, які згідно переліку основних засобів КСП «Придністров'я» с. Яруга Могилів-Подільського району Вінницької області, віднесені до пайового фонду (а.с. 23 - 24), а саме: тік (п. 2 Переліку), цех мінеральної води (п. 5), корівник №1 (п.12), олійня (п. 16), пилорама (п. 18), ЗАВ-25 (п. 19), вага 30-ти тонна (п. 31), ГАЗ-53 96-79 (п.45), Т-156 бульдозер (п. 54), ЮМЗ-6 (п. 58), Дон-1500 (п. 66), обладнання маслоцеху (п.130), сатуратор (п. 136), автомат по розливу (п. 137)

Відповідно до частини першої статті 356 ЦК України, власність двох і більше осіб із зазначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою (частина перша статті 358 ЦК України). Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності (частина перша статті 364 ЦК України).

Отже, оскільки ОСОБА_2 є співвласником частки майна у пайовому фонді КСП «Придністровя» с. Яруга, правонаступником якого є ПСП «Господар-Плюс» с. Яруга на підставі розпорядження Могилів-Подільської райдержадміністрації від 30.03.2000 року № 79, а оскаржуваним рішенням третейського суду визнано дійсним договір купівлі-продажу та визнано право власності на майно, віднесене до пайового фонду, , при цьому ОСОБА_2 як співвласник цього майна не брав участі в третейському розгляді, тому це безумовно свідчить про те, що вказаним рішенням вирішено питання про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, зокрема про права та обов'язки ОСОБА_2, що є підставою для його скасування у відповідності до пункту 5 частини 2 статті 458 ЦПК України.

Доводи заперечення відповідача третейського розгляду ПСП «Господар-Плюс» с. Володіївка про те, що ОСОБА_2 не виділив свою частку в натурі, а тому не може стверджувати, що його частка перебуває в конкретному майні, спростовуються тим, що, по-перше, виділ частки зі спільної часткової власності є правом, а не обов'язком її володільця (частина перша статті 364 ЦК України), а, по-друге, якби такий виділ був проведений, то право спільної часткової власності було б припинене (частина третя статті 364 ЦК України).

Стосовно строку на оскарження рішення третейського суду, слід зазначити наступне.

У відповідності до частини п'ятої статті 454 ЦПК України, заява про скасування рішення третейського суду продається протягом дев'яноста днів, зокрема особою яка не брала участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про її права та обов'язки, з дня, коли вона дізналася або могла дізнатися про прийняття рішення третейським судом.

Застосовуючи аналогію закону, слід заначити таке: Верховний суд України в справі за № 6-17цс17 висловив наступну правову позицію: «Порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися», що містяться в статті 261 ЦК України, яка регулює питання початку перебігу строку позовної давності, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов'язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого статтею 60 ЦПК України, про обов'язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше.»

Отже, в справі що розглядається ОСОБА_2 повинен довести, коли він дізнався про існування рішення третейського суду та те, що раніше він не міг дізнатися про нього, а ПСП «Господар-Плюс», відповідно, повинен довести, що ОСОБА_2 мав можливість дізнатися про існування рішення третейського суду раніше.

ОСОБА_2 зазначає, що про існування рішення третейського суду він дізнався 31 серпня 2018 року, коли перебував в селі Яруга та отримував орендну плату за майновий пай. Те, що він не міг раніше дізнатися про існування такого рішення, пояснює тим, що він весь час з моменту прийняття рішення про передачу майнового паю в оренду СФГ «Яружанка» щороку отримував орендну плату від орендаря та саме СФГ «Яружанка» здійснює господарську діяльність на території села.

Дійсно і договором оренди від 09 лютого 2006 року (а.с. 35-36), і довідкою Ярузької сільської ради (а.с. 37) і відомості про отримання орендної плати (а.с. 77 - 100) доведено, що заявник ОСОБА_2 з 2006 року після передачі свого майнового паю в оренду отримував щороку орендну плату від СФГ «Яружанка», що суд вважає об'єктивним підтвердженням того, що в нього не було причин сумніватися в тому, що майно пайового фонду було продано та належить на праві приватної власності комусь іншому.

Заперечуючи проти цього, відповідач у третейському розгляді справи ПСП «Господар-Плюс» зазначає, що з моменту прийняття рішення третейським судом пройшло більш ніж 13 років, ОСОБА_2 знав, що майно перебувало у господарському віданні ПСП «Господар-Плюс» с. Яружанка, директором якого був ОСОБА_3 і він повинен був цікавитися станом своїх прав, теперішня голова спілки ОСОБА_9 зверталася з позовом до ПСП «Господар-Плюс» с. Яруга про визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання права власності та витребування з чужого незаконного володіння і ОСОБА_2 давав їй довіреність для ведення цієї справи ( в подальшому провадження у справі було закрито).

Оцінюючи ці доводи, суд вважає, що вони не є свідченням того, що ОСОБА_2 міг дізнатися чи знав про існування рішення третейського суду, виходячи з наступного: як уже зазначалося вище, ОСОБА_2 по 2018 рік отримував орендну плату за користування майновим паєм в СФГ «Яружанка», а тому в нього не могло виникнути сумніву в наявності цього майна в натурі. Стосовно звернення голови спілки ОСОБА_9 з позовом, то, як вбачається з Ухвали Могилів-Подільського районного суду від 26.12.2006 року, якою було закрито провадження в частині вимог до ПСП «Господар-Плюс» с. Яружанка у зв'язку з тим, що ПСП «Господар-Плюс с. Яруга було ліквідоване і 11.05.2006 року запис вилучено з ЄДРПОУ, а в частині вимог до ПСП «Господар-Плюс» с. Володіївка позов залишено без розгляду за заявою позивача (а.с.143), то в ньому не йшлося про існування рішення третейського суду, доказів видачі ОСОБА_2 довіреності на ім'я ОСОБА_9 також немає.

Тому, з огляду на встановлене, суд приходить до висновку, що твердження ОСОБА_2, що він дізнався про існування рішення третейського суду 31 серпня 2018 року, знайшло своє підтвердження, до суду із заявою про скасування рішення третейського суду він звернувся 05.11.2018 року (про що свідчить відбиток штемпеля вхідної кореспонденції суду), тобто в передбачений законом строк.

Окрім того суд вважає за необхідне зазначити наступне: як вбачається з рішення третейського суду по справі № 8/16.02 (а.с.27 - 29), однією із вимог третейського розгляду була вимога про визнання недійсним договору купівлі-продажу.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про третейські суди», третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, інших справ, які відповідно до закону підлягають вирішенню виключно судами загальної юрисдикції або Конституційним Судом України (пункт 6 частини 1 цієї статті в редакції, що діяла на момент третейського розгляду та пункт 11 частини першої цієї статті в чинній редакції));

Таким чином, якщо згідно з положеннями чинного законодавства певне питання вирішується «судом», «у судовому порядку», «на підставі рішення суду» тощо, слід вважати, що йдеться про державні суди. Отже, відповідні питання не підлягають розгляду у третейських судах. Таким чином, виключно державними судами розглядаються справи, зокрема щодо визнання правочину дійсним або недійсним (відповідно до положень ЦК (зокрема, ч. 2 ст. 218, ч. 3 ст. 215 та ін.).

З огляду на вищевикладене, оскільки оскаржуваним рішенням третейського суду вирішено питання про права та обов'язки особи, яка не брала участі в третейському розгляді, заява ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а рішення Вінницького обласного відділення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Асоціація спеціалістів в аграрній сфері «Третейська ініціатива» від 23 вересня 2005 року по справі № 08/16.02, - скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 457, 458, 460 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_2 про скасування рішення третейського суду задовольнити.

Рішення Вінницького обласного відділення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Асоціація спеціалістів в аграрній сфері «Третейська ініціатива» від 23 вересня 2005 року по справі № 08/16.02 за позовом ОСОБА_3 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Господар - Плюс» про визнання недійсним договору купівлі - продажу б/н від 06 листопада 2002 року та про визнання права власності, - скасувати.

Ухвала суду за наслідками розгляду заяви, якщо вона не буде оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

У разі подання апеляційної скарги ухвала набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуюча підпис Т. М. Шемета

Згідно з оригіналом

головуючий суддя Т. М. Шемета

Повний текст Ухвали складено 29 січня 2019 року