Номер провадження: 22-ц/813/2043/19
Головуючий у першій інстанції Ільченко Н.А.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Черевка П.М., Громіка Р.Д.,

при секретарі судового засідання Павлючук Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 лютого 2016 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

07 вересня 2015 року Дідук С. В . представник ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою про стягнення заборгованості, в якій вказує, що 17.07.2006 року між АППБ «Аваль» (правонаступником є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 014/0054/74/60036, відповідно до якого кредитор надав позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 40 500,00 доларів США, строком до 17.07.2026 року під 11,5 % річних. З 15.02.2014 року у позичальника почала утворюватися прострочена заборгованість по сплаті відсотків, внаслідок якої у кредитора виникло право на вимогу повернення тієї частини кредиту, строк виплати якої не настав, та сплати відсотків, у зв`язку з чим, позичальнику було направлено вимогу усунути допущенні порушення у зобов`язанні. На момент звернення ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до суду, вимога залишається не виконаною та станом на 05.08.2015 року заборгованість по кредитному договору становить 38 207,74 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 829 647,99 гривень. Тому позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» достроково заборгованість за кредитним договором від 17.07.2006 року та стягнути з відповідача судові витрати (а.с.2-5).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10 лютого 2016 року було вирішено позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задовольнити у повному обсязі (а.с.61).

16 жовтня 2018 року до Апеляційного суду Одеської області надійшла апеляційна скарга ОСОБА_2 - представника ОСОБА_1 на рішення суду від 10.02.2016 року, в якій апелянт проситв суд поновити строк на апеляційне оскарження у зв`язку з тим, що про існування оскаржуваного рішення апелянт дізналася лише наприкінці липня 2018 року, у зв`язку з відкриттям виконавчого провадження та накладення арешту на майно, 25.06.2018 року представник відповідача був ознайомлений з матеріалами справи. Також апелянт зазначив, що судом першої інстанції було порушено право відповідача на справедливий суд, адже ОСОБА_1 жодного разу не була повідомлена про дату та час судового засідання, а матеріали справи не мають жодного доказу, що позивачеві взагалі направлялась вимога про дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим, апелянт просив скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким відмовити ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у задоволенні позовних вимог (а.с.121-125). Ухвалою судді Апеляційного суду Одеської області Кононенко Н.А. від 02.11.2018 року було відкрито апеляційне провадження (а.с.134-135) та ухвалою від 07.11.2018 року справу призначено до розгляду (а.с.136).

Відповідно до Указу Президента України №452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах», було ліквідовано Апеляційний суд Одеської області та створено Одеський апеляційний суд, який здійснює правосуддя в апеляційному окрузі, який включає Одеську область, з місцезнаходженням у м. Одесі.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно - територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Згідно з ч. 5 ст. 31 ЦПК України у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду.

В порядку автоматизованого розподілу судової справи після створення Одеського апеляційного суду суддею-доповідачем визначено суддю Дрішлюка А.І., якого було переведено до Одеського апеляційного суду відповідно до рішення Вищої ради правосуддя № 4065/0115-18 від 28 грудня 2018 року.

В судовому засіданні 19.12.2019 року представниця відповідача підтримала апеляційну скаргу. Представник позивача у судове засідання не з`явився. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Крім того, будь-який учасник провадження має можливість дізнатись інформацію про час та місце проведення судового засідання також на офіційній сторінці суду в мережі Інтернет.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як було правильно встановлено судом першої інстанції, згідно з кредитним договором №014/0054/74/60036 від 17.07.2006 року акціонерний поштово-пенсійний банк «Аваль», назва якого була змінена на відкрите акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», назва якого в свою чергу була змінена на публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», надав ОСОБА_1 кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 40500,00 дол. США, на строк користування 240 місяців, з 17.07.2006 р. по 17.07.2026 р., із сплатою процентів за користування кредитними коштами за процентною ставкою у розмірі 11,5 % річних, з погашенням кредиту та внесенням плати за користування кредитними коштами щомісячними платежами у розмірі, в строки і на умовах визначених цим договором, з кінцевою датою повернення кредиту та усіх нарахувань за ним - 17.07.2026 року. У вересні 2015 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/0054/74/60036 від 17.07.2006 р. у загальному розмірі 38207,74 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ (21,714134 грн за 1 дол. США) на 05.08.2015 р. складає 829647,99 грн (з яких: заборгованість за кредитом - 25855,71 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 561434,35 грн; заборгованість за відсотками за користування кредитом - 4618,96 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 100296,72 грн; пеня за прострочення сплати кредиту - 7733,07 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 167916,92 грн) на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі його Одеської обласної дирекції, посилаючись на невиконання відповідачем своїх зобов`язань за цим кредитним договором щодо повернення кредиту та внесення плати за користування кредитом у розмірі, строки і на умовах визначених цим договором.

В оскаржуваному рішенні суд першої інстанції вказує, що направлена судом судова повістка відповідачу ОСОБА_1 , за останньою відомою судові адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, в черговий раз була повернута судові з поміткою пошти про те, що відповідач не з`являється на пошту для отримання судової повістки за залишеним для неї повідомленням пошти, що, на думку суду, свідчить про те, що відповідач зловживає своїми процесуальними правами та обов`язками й ухиляється від явки до суду, чим створює штучну тяганину у судовому розгляді справи (а.с.61).

Разом з тим, повністю погодитись з таким висновками суду не можна виходячи з наступного. Апелянт у своїй апеляційній скарзі посилається на те, що ОСОБА_1 жодного разу не була повідомлена про дату та час судового засідання в суді першої інстанції. В матеріалах справи дійсно містяться рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (судової повістки про виклик ОСОБА_5 до суду), однак суд апеляційної інстанції не вбачає в них належного повідомлення про розгляд справи щодо ОСОБА_5 , оскільки повернення вказаних повідомлень з відміткою «за закінченням встановленого терміну зберігання» не прирівнюється до вручення судового повістки. Водночас судом першої інстанції не було вжито усіх можливих заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, так як у матеріалах справи, зокрема у п.11 Кредитного договору №014/0054/74/60036 містяться посилання на іншу адресу, відмінну від місця реєстрації станом на момент надання Відділом адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області. Водночас разом із заявою про перегляд заочного рішення ОСОБА_1 надає акт голови ОСББ «Щербака 22Г» від 25.06.2018 року, який підтверджує факт проживання апелянткою за адресою: АДРЕСА_1 та доглядала своїх непрацездатних батьків.

Відтак, суд апеляційної інстанції вбачає у оскаржуваному рішенні порушення вимог процесуального права щодо належного повідомлення боржника - відповідача по справі про розгляд справи щодо нього. Вказана обставина є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення згідно з п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, оскільки апеляційна скарга в тому числі обґрунтована цією підставою.

Приймаючи рішення по суті заявлених вимог слід враховувати наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

На момент розгляду справи апеляційним судом між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 02 серпня 2019 року укладений Договір про припинення зобов`язань за кредитним договором №014/0054/74/60036 від 17 липня 2006 року, згідно умов якого у зв`язку з виконанням Позичальником умов кредитора, Сторони домовились, що з 02 серпня 2019 року боргові зобов`язання за Кредитним договором припиняються внаслідок звільнення Кредитором позичальника від сплати боргових зобов`язань (прощення боргу), а Кредитний договір вважається розірваним. Сторони також підтвердили, що вони не мають та не матимуть надалі одна до одної жодних претензій, пов`язаних з виконанням чи припиненням зобов`язань за Кредитним договором. Згідно зі ст. 604 ЦК України зобов`язання припиняється за домовленістю сторін. Однією з підстав для припинення зобов`язання згідно зі ст. 605 ЦК України звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків. Відповідно, підстави для задоволення позовних вимог на момент прийняття рішення судом апеляційної інстанції відсутні. Інші доводи апеляційної скарги зводяться не впливають на встановлені обставини справи та юридичну кваліфікацію правовідносин, що виникли між сторонами. Апеляційний суд зауважує, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, враховуючи вище наведене, оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження, апеляційний суд частково задовольняє апеляційну скаргу та на підставі ст. 376 ЦПК України скасовує оскаржуване рішення та ухвалює нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовляє в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 лютого 2016 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційного скарги до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

Р.Д. Громік

П.М. Черевко

Повний текст цієї постанови виготовлено 13 січня 2020 року.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк