Справа №: 671/945/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2019 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Ніколової С.В.

при секретарі Хрупайло Т.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2 та його представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_4 цивільну справу за позовом ОСОБА_4 міської об'єднаної територіальної громади в особі ОСОБА_4 міської ради до ОСОБА_2 про стягнення збитків,

встановив:

ОСОБА_4 міська об'єднана територіальна громада в особі ОСОБА_4 міської ради звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення 8077 грн. 52 коп. збитків. В обгрунтування позову позивач вказував, що відповідач 18.09.2015 року на підставі договору купівлі-продажу придбав 1/25 частку у праві власності на комплекс, кулінарний комбінат, який розташований за адресою: Хмельницька область, м. Волочиськ, вул. Котовського (нині вул.Котляревського), 11/1. В порушення вимог чинного законодавства, відповідач не уклав договору оренди земельної ділянки, на якій розміщене придбане ним нерухоме майно, та використовував дану земельну ділянку без правовстановлюючих документів. Позивач рекомендованими листами повідомляв відповідача про засідання постійної комісії з самоврядного контролю за використанням та охороною земель ОСОБА_4 міської ради, проте відповідач залишив їх поза увагою. 27 грудня 2017 року зазначеною комісією відповідно до ст. 189 ЗК України за результатами обстеження земельної ділянки встановлено, що відповідач не оформив документи на право користування земельною ділянкою, на якій розташовано належний йому об'єкт нерухомості. Комісією по визначенню розмірів збитків землевласникам та землекористувачам, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19.04.1993р. №284 Про порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, 01.03.2018 року визначено, що розмір збитків, заподіяних ОСОБА_4 міській раді використанням без правовстановлюючих документів відповідачем земельної ділянки площею 0,1002 га по вул. Котляревського (Котовського), 11/1 в м.Волочиську Хмельницької області за період з 18.09.2015р. по 31.12.2017р. становить 8077 грн. 52 коп., про що складено акт. Відповідач, отримавши даний акт, протягом одного місяця добровільно ОСОБА_4 міській раді збитків не відшкодував. Претензію №6/18 від 04.04.2018 року про добровільне відшкодування нарахованих збитків відповідач залишив без відповіді та задоволення. Позивач зазначає, що фактичне використання відповідачем земельних ділянок без належних правових підстав, позбавило позивача як власника землі права отримувати від земельної ділянки дохід в розмірі орендної плати та завдало збитків на суму 8077 грн. 52 коп.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримує, просить задоольнити позов в повному обсязі. Вважає, що відповідачем не наведено об'єктивних обставин або перешкод для укладення передбаченого нормами земельного законодавства договору оренди землі, а також обставин, які б підтверджували вчинення ним дій, спрямованих на укладення такого договору, оскільки саме на землекористувача покладається обов'язок вчинення певних дій, спрямованих на оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки.

Відповідач та його представник в судовому засіданні проти позову заперечують. Відповідач зазначає, що на час придбання об'єкту нерухомості йому не було відомо про необхідність укладення договору оренди земельної ділянки, на якій розташовані придбані ним будівлі, податкових повідомлень щодо сплати орендної плати він не отримував. Також просить врахувати те, що жодних листів чи претензій від позивача він не отримував, в тому числі і запрошення на засідання комісії з самоврядного контролю за використанням та охороною земель ОСОБА_4 міської ради. Він є особою похилого віку, пенсіонером та протягом 2015 -2018 років часто хворів, тому вважає, що в його діях немає вини щодо умисного заподіяння майнової шкоди. Крім того, просить врахувати те, що на даний час він придбав спірну земельну ділянку згідно договору купівлі-продажу від 10.10.2018 року.

Заслухавши учасників справи, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 18.09.2015 року відповідач ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_4 районного товариства Хмельницької ОСС 1/25 частку у праві власності на комплекс, кулінарний комбінат, який розташований за адресою: Хмельницька область, м. Волочиськ, вул. Котовського (нині вул. Котляревського), 11/1, що підтверджується договором купівлі-продажу від 18.09.2015 року, посвідченим приватним нотаріусом ОСОБА_4 районного нотаріального округу.

Згідно з п. 3.3 даного договору купівлі-продажу, нотаріусом роз'яснені сторонам вимоги законодавства щодо змісту й правових наслідків правочину, в тому числі сторони ознайомлені з відповідними нормами ЦК України, та з вимогами ст. 120 ЗК України стосовно порядку переходу права на земельну ділянку у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду.

Оскільки відповідач не уклав договору оренди земельної ділянки, на якій розміщене придбане ним нерухоме майно, та використовував дану земельну ділянку без правовстановлюючих документів, позивач на адресу відповідача надсилав листи (від 01.11.2017 року, від 14.11.2017 та від 18.12.2017 року) з повідомленням про засідання постійної комісії з самоврядного контролю за використанням та охороною земель ОСОБА_4 міської ради, що підтверджується копіями таких листів та повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 9-13).

26 грудня 2017 року постійною комісією з самоврядного контролю за використанням та охороною земель ОСОБА_4 міської ради проведено обстеження земельної ділянки за адресою: Хмельницька область, м. Волочиськ, вул. Котовського (Котляревського), 11/1, за результатами якого складено акт. З акту обстеження земельної ділянки вбачається, що відповідач використовує земельну ділянку, на якій розташовані належні йому об'єкти нерухомості, без правовстановлюючих документів.

01 березня 2018 року комісією по визначенню розмірів збитків землевласникам та землекористувачам відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19.04.1993р. №284 Про порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, встановлено, що сума збитків, заподіяних відповідачем ОСОБА_4 міській раді використанням без правовстановлюючих документів земельної ділянки площею 0,1002 га по вул. Котляревського (Котовського), 11/1 в м. Волочиську Хмельницької області за період з 18.09.2015р. по 31.12.2017р. становить 8077 грн. 52 коп. За результатами засідання комісії складено відповідний акт про визначення розміру збитків від 01.03.2018 року, який затверджений розпорядженням голови ОСОБА_4 районної державної адміністрації Хмельницької області №187/2018-р.

Позивач надіслав відповідачу претензію №6/18 від 04.04.2018 року про добровільне відшкодування нарахованих збитків, яку відповідач отримав 06.04.2018 року, однак в добровільному порядку заподіяних збитків не відшкодував.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи і наданими позивачем письмовими доказами.

Відповідно до статті 13 Конституції України земля є об'єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Суб'єктами права на землі комунальної власності згідно зі статтею 80 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, незалежно від того, зареєстрована земельна ділянка за територіальною громадою, чи ні.

Згідно з ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Положеннями статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України врегульовано перехід права на земельну ділянку у разі набуття права на житловий будинок, будівлю або споруду.

Із системного аналізу положень статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України вбачається, що виникнення права власності на об'єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення (продовження, поновлення) договору оренди земельної ділянки. Водночас, зі змісту статті 125 ЗК України випливає, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Тобто після виникнення права власності на об'єкт нерухомості власник не звільняється від необхідності оформити право на земельну ділянку відповідно до вимог законодавства.

Як убачається з матеріалів справи, відповідач, набувши право власності на об'єкт нерухомості, належним чином не оформив правовідносин щодо користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. При цьому саме на землекористувача покладається обов'язок вчинення певних дій з оформлення права користування землею.

Отже, після виникнення права власності на вказане нежитлове приміщення відповідач був зобов'язаний оформити право на земельну ділянку відповідно до вимог законодавства, однак цього не зробив і у період з 18.09.2015 року по 31.12.2017 року користувався вказаною земельною ділянкою без законних підстав.

Тобто, враховуючи зазначені обставини справи у сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачем в порушення вимог законодавства не було оформлено правовстановлюючих документів на земельну ділянку.

Згідно з частинами 2, 3 статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом відшкодування збитків.

За змістом статті 157 ЗК України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами.

Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із п. 1 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993р. №284 (далі - Порядок), власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок.

Розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад (п. 2 Порядку).

Відповідно до п. 3 Порядку відшкодуванню підлягають, зокрема, збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані.

При цьому неодержаний доход - це доход, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян.

Отже, системний аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє зробити висновок, що у випадку неукладення договору оренди або інших правочинів як правових підстав для користування земельною ділянкою з вини користувача настають правові наслідки, передбачені статтею 157 ЗК України та Порядком.

Відповідачем будь-яких доказів на підтвердження вчинення дій щодо оформлення права користування земельною ділянкою у період, протягом якого нараховано збитки, не надано.

Під час розгляду даного спору відповідач набув у власність спірну земельну ділянку, що підтверджується договором купівлі-продажу від 10.10.2018 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 140909099 від 10.10.2018 року.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач з часу придбання нежитлових будівель з 2015 року по 2018 рік не уклав договору оренди землі.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Посилання відповідача на те, що він не знав вимог закону про необхідінсть оформлення прав на земельну ділянку судом до уваги не приймаються, оскільки такі спростовуються умовами п. 3.3 договору купівлі-продажу від 18.09.2015 року, що посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_4 районного нотаріального округу.

Також суд вважає, що надані відповідачем документи про його перебування на лікуванні у період часу, за який нараховано збитки, не є достатніми доказами на підтвердження об'єктивних перешкод для оформлення належним чином права користування земельною ділянкою, оскільки таке лікування було періодичне і не було перешкодою до укладення договору оренди спірної земельної ділянки.

Наведені вище обставини свідчать про те, що відповідач тривалий час використовував земельну ділянку без оформлення відповідних прав у встановленому порядку, поважних причин, які б перешкоджали здійснити таке оформлення не наведено, що дає підстави для висновку про бездіяльність відповідача у вчиненні передбачених законодавством заходів зі своєчасного оформлення права користування земельною ділянкою.

Неоформлення відповідачем правовстановлюючих документів на земельну ділянку позбавило позивача права одержати дохід у вигляді плати за землю, який він міг би отримувати, якби його право не було порушене.

За таких обставин, враховуючи наведені норми права та встановлені судом обставини використання відповідачем земельної ділянки без оформлення відповідних прав у встановленому порядку, суд вважає, що діями відповідача порушено земельне законодавство , тобто наявні усі елементи складу цивільного правопорушення, а тому позовні вимоги заявлені обґрунтовано та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 49, 81, 141, 223, 247, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 міської об'єднаної територіальної громади в особі ОСОБА_4 міської ради 8077 грн. 52 коп. збитків, 1762 грн. 00 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи: ОСОБА_4 міська об'єднана територіальна громада в особі ОСОБА_4 міської ради (Хмельницький область, м. Волочиськ, вул. Незалежності, 88), , ОСОБА_2 (вул. Гагаріна, буд. 19, м. Волочиськ Хмельницької області), рнокпп НОМЕР_1.

Повне рішення складено 28.01.2019 року

Суддя: