20 лютого 2019 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області у складі:
головуючої судді Кучиної Н.Г.,
при секретарі судового засідання Ющук О.С.,
представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-
ВСТАНОВИВ:
В жовтні 2018 року позивач звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за розпискою.
Станом на день розгляду справи відповідачем позичена у нього грошова сума не повернута, на його неодноразові телефонні звернення ОСОБА_3 не реагує.
Проте, станом на сьогоднішній день, вказаний лист-претензія залишені відповідачем без реагування.
Вказує, що обов'язок відповідача повернути борг виник з травня 2017 року, проте відповідач до цього часу свої зобов'язання по договору не виконав.
Зазначає, що розрахунок суми 3% річних за неправомірне користування чужими коштами становить 2810 грн.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, з підстав, викладених в позовній заяві, просить суд задовольнити позов у повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце і час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Суд, виконуючи вимоги ст.280 ЦПК, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з»явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив та позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав.
Проте, станом на сьогоднішній день, вказаний лист-претензія залишені відповідачем без реагування.
Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
На підставі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що сторонами було досягнуто згоди стосовно всіх істотних умов договору позики й розписка свідчить про його укладення відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України.
Відповідно до статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
Відповідно до ч.ч.ч1,2, ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Таким чином, видана відповідачем ОСОБА_3 розписка від 30 травня 2017 року у розумінні Цивільного кодексу є договором позики.
Статтею 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно зіст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі статтею 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України.
Разом з тим частина друга статті 524 та частина друга статті 533 ЦК України допускають, що сторони можуть визначити в грошовому зобов'язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.
Частиною 2 ст. 625 ЦК України, передбачений обов»язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов»язання, сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
В судовому засіданні встановлено, що відповідач свої зобовязання, у встановлений в розписці строк до 01.06.2018 року не виконав.
За розрахунком позивача, у зв»язку з невиконанням зобов»язань відповідачем у встановлений в розписці строк, 3% річних від простроченої суми становить 2810 грн.
Розрахунок позивача ніким не оспорений і доказів протилежного суду не надано, а відтак суд даний розрахунок бере до уваги при встановленні обставин по справі.
Крім того, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2839 грн.00 коп.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи із задоволеної суми позову, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 2839 грн. 00 коп.
На підставі вищевикладеного, ст. ст. 526,533,625,1046 - 1050 ЦК України такеруючись ст. ст.12,13,19,76-81,141,223,259,263-265, 280-281 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задоволити повністю.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 3% річних від основної суми заборгованості в сумі 2810 (дві тисячі вісімсот десять) грн. 00 коп.
Стягнути з з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 2839 (дві тисячі вісімсот тридцять девять) грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеого строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У випадку неподання заяви про перегляд заочного рішення чи апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після закінчення строку на їх подання.
Позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 26.
Відповідач - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, б. 12, кв. 122.
Суддя Рівненського міського суду Н.Г. Кучина