Справа № 266/6594/18
Провадження № 2/266/219/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Шишиліна О.Г., за участі секретаря Воропаєвої О.Є., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Маріуполя справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її батька, ОСОБА_4 який помер 16.04.2018 року. В обґрунтування посилався на те, що 30 травня 2017 року її батьком зроблений заповіт, яким він розпорядився на випадок своєї смерті і призначив позивача спадкоємцем належної йому на праві власності квартири АДРЕСА_1, а також всім майном, де б воно не було і з чого воно не складалося, і взагалі всім тим, що буде йому належати на день смерті і на що він за законом матиме право. Близько 10 років до часу смерті батько болів, діагноз: діабет. Він потребував медичної допомоги за станом здоровя. Позивач його є єдиною донькою, з мамою батько був розлучений, інших родичів не має. Вона доглядала батька і надавала необхідну йому медичну допомогу. Мешкали вони у будинку № 5 по вулиці Кронштадтська, але у квартирах по сусідству. Батько у квартирі № 59, а вона у квартирі № 78. З батьком вони спілкувались постійно, вона доглядала його, допомагала йому з побутових питань, вони були єдиною родиною. Позивачем було організовано поховання батька, оплачені квитанції на похорони. Оскільки батько залишив заповіт і вони були єдиною родиною, вона доглядала за батьком, позивач вважала що може звернутись до нотаріусу у будь-який час, без обмеження строком. Крім того у період з 05 вересня 2018р. по 20 жовтня 2018 р. вона знаходилась у м. Києві з метою пошуку роботи. І в цей час не мала можливості звернутись до нотаріальної контори у м. Маріуполі з метою подання особисто заяви про прийняття спадщини після смерті батька. Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом, їй було відмовлено в оформленні прав на спадщину у зв'язку з пропущенням встановленого законом строку. Нотаріус порадив звернутись до суду за захистом своїх прав. Просила встановити їй додатковий строк достатній для прийняття спадщини.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав зазначений у позові, в подальшому у судове засідання не зявилася, але від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав зазначених у позові, в подальшому у судове засідання не зявилася, але від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити.

Представник Маріупольської міської ради приймав участь у підготовчому провадженні, але у судове засідання на розгляд по суті не зявився, відзиву на позовну заяву не надав, звернувся із заявою про розгляд справи у його відсутність.

Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Вислухавши сторони, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про таке.

Встановлено, що 13 травня 2017 року ОСОБА_4 склав заповіт, відповідно до якого заповів належну йому квартиру номер 59 розташовану в м. Маріуполі вулиця Кронштадтська будинок №5, а також все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що він за законом матиме право дочці ОСОБА_1 ( а.с. 6).

Згідно свідоцтва про народження V-НО 385328 виданого відділом ЗАНС Приморського райвиконкому 05.08.1982 р. батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_4 (а.с.5).

З витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31.10.2014р. померлий ОСОБА_4 був власником квартири 59 за адресом вул.. Кронштадтська, буд. 5, реєстраційний номер 23 (а.с.7)

ОСОБА_4, помер 29.01.1953 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть ІІ-НО №031509, актовий запис №374 (а.с. 4), після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому на праві власності майно.

Після смерті ОСОБА_4 організацією та проведенням його поховання займалася ОСОБА_1, що підтверджується договором замовленням №346 та №262 (а.с. 33,34).

Згідно довідки з відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб від 27.11.2018 р. №03-12-11875 станом на 16.04.2018 р. за адресою АДРЕСА_2 зареєстрованим був лише ОСОБА_4 (а.с. 24).

Згідно даних які містяться у паспорті позивача, вона зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 5 кв. 78 ( а.с.9-10),

Листом приватного нотаріуса Другої маріупольської нотаріальної контори від 12 січня 2019 року ОСОБА_1 відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 у зв'язку з пропущенням шестимісячного терміну для прийняття спадщини (а.с. 40).

У Спадковому реєстрі відсутня інформація щодо наявності заведених спадкових справ відносно спадкового майна ОСОБА_4, який помер 16.04.2018 р. (а.с. 20-22)

Отже, спадкодавець, ОСОБА_4, за життя зробив розпорядження щодо майна, належного йому на праві приватної власності, у вигляді заповіту.

Позивач у своїй письмовій заяві вказала, що після смерті батька була вимушена виїхати з міста Маріуполя в пошуках роботи до м. Києва і перебувала там до 20.10.2018 р. тому не змогла вчасно подати заяву нотаріусу про прийняття спадщини, також вважала, що наявність заповіту не обмежує її шестимісячним строком подання заяви нотаріусу.

Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220,1222,1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов'язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.

Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту.

Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус розяснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття.

Шестимісячний строк подання позивачем заяви про прийняття спадщини після смерті батька сплив 16 жовтня 2018 року, а позов до суду вона пред'явила 14 листопада 2018 року, тобто пропущений нею строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Принцип «пропорційності» тісно пов'язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід'ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв'язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

З ч.2. ст.1270 ЦК України слідує, якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Судом встановлено, що на час розгляду справи судом с заявами про прийняття спадщини до нотаріуса ніхто не звертався.

Отже, за таких обставин враховуючи вимоги ч.1 ст.1277 ЦК України реалізація спадкового права покладена на орган місцевого самоврядування за місцем знаходження нерухомого майна.

Відповідно до ч.2 ст.1272 ЦК України за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Таким чином, враховуючи принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оцінивши наявні у справі докази, а також відсутність заперечень з боку відповідача на реалізацію спадкового права позивачем суд приходить до висновку, що позивач є рідною донькою померлого ОСОБА_4, на яку спадкодавець залишив заповіт, щодо розпорядження своїм майном та з поважних причин пропустила строк для прийняття спадщини після смерті батька, який залишив на її імя заповіт на незначний строк.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постанові №681/203/17-ц від 17.10.2018р., що є обовязковим для застосування відповідно до ч.6 ст. 13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» та ч.4 ст.263 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим встановити позивачу додатковий строк в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 6-8, 12-18, 81, 141 ЦПК України, 1217,1218,1220,1222,1261,1270,1272 ЦК України

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 ( іпн НОМЕР_1) додатковий строк тривалістю три місяці з дня набрання рішення законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, померлого 16.04.2018р.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 01.02.2019 р.

Суддя: Шишилін О. Г.