Справа № 495/2781/15-ц
№ провадження 6/495/28/2019
УХВАЛА

Про відмову в задоволенні заяви

про відстрочку виконання рішення

"22" лютого 2019 р.

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючої одноособово судді - Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря - Бучка І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 про відстрочку виконання судових рішень по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29 травня 2015 року, ухваленим по цивільній справі № 495/495/2781/15-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволені частково. Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Шабо, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 і/н НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 24.04.2015 року та до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 243,60 грн. на користь держави.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29 травня 2015 року, ухваленим по цивільній справі № 495/3617/15-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задоволені частково. Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця с. Шабо, Білгород-Дністровський район, Одеської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 аліменти на користь ОСОБА_3 на її утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 300 грн., починаючи з 29 травня 2015 року до досягнення дитиною ОСОБА_4 трьохрічного віку. Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця с.Шабо, Білгород-Дністровський район. Одеська область, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 судовий збір в доход держави в розмірі 243,60 грн. В іншій частині позовних вимоги відмовлено.

21.12.2018 року ОСОБА_2 звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду через свого представника із заявою про відстрочення виконання вказаних вище судових рішень.

Його вимоги мотивовані тим, що на сьогоднішній день виникли обставини, які ускладнюють виконання зазначених судових рішень, у зв'язку з чим є необхідність відстрочення їх виконання. Так, вказує, що при ухваленні зазначених судових рішень, які знаходяться на примусовому виконанні, суд виходив з того, що ОСОБА_2 є батьком малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, що і стало підставою для стягнення аліментів.

Однак, вказує, що на сьогоднішній день є обґрунтовані сумніви в тому, що дійсно ОСОБА_2 є батьком малолітньої дитини, на користь матері якого здійснюється примусове виконання даних судових рішень.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.07.2018 року у цивільній справі № 495/6598/18 відкрито загальне позовне провадження за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Білгород-Дністровський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про виключення запису про батька з актового запису про народження.

В подальшому, ухвалою Білгород-дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.10.2018 року у цивільній справі № 495/6598/18 призначено судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу, на розгляд якої поставлено питання про те, чи наявне кровне (біологічне) споріднення між ОСОБА_2 та малолітньою дитиною ОСОБА_4, матір'ю якого є ОСОБА_3. Експертною установою, якій було доручено проведення зазначеної експертизи, визначено днем відбору біологічних зразків для експертизи 19.12.2018 року о 10-00 годині до 14-00 годині, на яку ОСОБА_3 разом з малолітньою дитиною ОСОБА_4 не з'явились та не повідомили суд та експертну установу про причини такої неявки.

Таким чином, заявник вважає, що вказані обставини дають обґрунтовані сумніви в тому, що він є дійсно батьком малолітньої дитини ОСОБА_4, а наявність таких сумнівів істотно ускладнюють в рамках виконавчих проваджень № 48396131 та № 51454160 виконання рішень суду по справі № 495/2781/15-ц та № 495/3671/15-ц.

Відповідно до ч. 2 ст. 435 ЦПК України, заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Сторони в судове засідання не з'явились, про день, час та місце слухання справи сповіщались належним чином, однак причини не явки суду не сповістили.

ОСОБА_6 ОСОБА_2 неодноразово надходили заяви про розгляд заяви за його відсутність.

Суд розглядає заяву за відсутність учасників справи, відповідно до наданих заяв заявника, за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи №495/2781/15-ц та №495/3617/15-ц, а також матеріали заяви про відстрочення виконання судових рішень, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного.

Матеріалами справи встановлено, що дійсно судовими рішеннями по справі № №495/2781/15-ц та №495/3617/15-ц вирішено стягувати з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 24.04.2015 року та до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на користь ОСОБА_3 на її утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 300 грн., починаючи з 29 травня 2015 року до досягнення дитиною ОСОБА_4 трьохрічного віку/

Рішення по цивільній справі №495/2781/15-ц сторонами не оскаржувалось та набрало законної сили, в зв'язку із чим на його виконання було видано виконавчий лист.

Рішення суду по цивільній справі №495/3617/15-ц було оскаржено ОСОБА_2 13.10.2015 року, проте апеляційну скаргу було повернуто апелянту.

Тож, вказане судове рішення також набрало законної сили, в зв'язку із чим на його виконання було видано виконавчий лист.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч.1,3, 4-7 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову.

Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

За змістом ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», вирішення питання про відстрочення, розстрочення, встановлення чи зміну способу виконання судового рішення можливе лише у межах виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження з примусового виконання судових рішень.

Згідно ч. 1 ст. 12 ЗУ "Про виконавче провадження", виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців та ч. 2 ст. 12 ЗУ "Про виконавче провадження"строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Заявником не подано суду жодних доказів на підтвердження того, що на виконання рішення суду відкрито виконавче провадження, тобто того, що виконавчий документ було пред`явлено до примусового виконання.

Заявник приєднав до матеріалів своєї заяви довідку про результат пошуку виконавчих проваджень в АСВП, з якої вбачається, що виконавчі провадження, де боржником є ОСОБА_2, а стягувачем - ОСОБА_3 в АСВП відсутні.

Окрім того, суд звертає увагу заявника на те, що перелік обставин за умови існування яких суд може відстрочити виконання рішення є виключними.

При цьому Верховний Суд України в пункті 10Постанови №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003 року з наступними змінами і доповненнями, вказує про те, що задоволення заяви про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувану, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Такі обставини є виключними, тобто такими, що унеможливлюють виконання рішення суду в силу непередбачуваних обставин, що настали під час здійснення виконання судового рішення.

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з заявою про відстрочення виконання рішення, заявник ОСОБА_2 посилався на те, що у нього існують сумніви, що він є батьком дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, а також, що в провадженні суду перебуває справа за його позовом про виключення запису про батька з актового запису про народження.

Разом з тим, заявником на підтвердження своїх підстав надано лише ухвалу про відкриття загального позовного провадження та ухвалу про призначення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи, а також лист з експертної установи про дату для відбору біологічних зразків.

Ані Висновку експертизи, ані доказів неявки для проведення дослідження сторонами по справі та неможливості проведення експертизи матеріали не містять, тим паче і рішення суду, яким виключено з актового запису відомості про батька.

Все це у сукупності не вказує на обставини, які мають характер особливих або виняткових та які можуть бути підставою для відстрочення виконання рішення суду у сенсі розуміння приписів ст. 435 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 про відстрочку виконання судових рішень цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 435 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 про відстрочку виконання судових рішень по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: