КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №753/5182/17-ц
Апеляційне провадження №22-ц/824/3062/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах - головуючого Сержанюка А.С., суддів Сліпченка О.І., Сушко Л.П.., із участю секретаря Топольського В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 13 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр Квітка» про стягнення заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И В :

21 березня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названим позовом, де просив стягнути солідарно з ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр Квітка» на його користь заборгованість в розмірі 4 000 000 грн.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 13 грудня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

На обґрунтування постановленої ухвали, місцевий суд зазначив, що належним чином повідомлений позивач та його представник в судове засідання повторно не з'явилися, заяву про розгляд справи у їх відсутність не надали, а тому суд дійшов до висновку про залишення позовної заяви без розгляду відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Не погоджуючись із постановленою ухвалою, ОСОБА_1, подав апеляційну скаргу, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм процесуального права при її постановленні.

Просить ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 13 грудня 2018 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Суд, закінчивши з'ясування обставин справи і перевірку їх доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі, у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вислухавши учасників процесу в судових дебатах, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, керуючись наступним.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, 21 березня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названим позовом, де просив стягнути солідарно з ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр Квітка» на його користь заборгованість в розмірі 4 000 000 грн. ( а.с. 3-5 ).

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 27 березня 2017 року відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду на 27 квітня 2017 року ( а.с. 22 ).

Розгляд справи неодноразово відкладався, зокрема, на 31 травня, 11 липня, 11 вересня, 27 листопада 2017 року, 23 січня, 19 квітня, 07 червня, 30 липня, 01 листопада, 13 грудня 2018 року ( а.с. 44, 54, 57, 77, 88, 106, 109, 117, 125 ).

При цьому, 27 квітня та 31 травня 2017 року судове засідання було відкладено у зв'язку з неявкою сторін по справі ( а.с. 43, 53 ).

11 липня 2017 року судове засідання не відбулося у зв'язку з проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи ( а.с. 56 ).

11 вересня 2017 року судове засідання не відбулося у зв'язку з перебування справи в апеляційному суді за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр Квітка» ( а.с. 58-76 ).

27 листопада 2017 року судове засідання не відбулося у зв'язку з відрядженням судді Цимбал І.К. ( а.с. 88 ).

23 січня 2018 року судове засідання було відкладено у зв'язку з неявкою сторін по справі ( а.с. 105 ).

19 квітня 2018 року судове засідання не відбулося у зв'язку з проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи ( а.с. 108 ).

07 червня 2018 року судове засідання не відбулося у зв'язку з неявкою сторін по справі ( а.с. 114 )

30 липня 2018 року судове засідання не відбулося у зв'язку з проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи ( а.с. 116 ).

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 09 липня 2018 року суддею Мицик Ю.С. було прийнято дану справу до свого провадження та призначено її до розгляду на 01 листопада 2018 року ( а.с. 117-118 ).

01 листопада 2018 року судове було відкладено на 13 грудня 2018 року у зв'язку з неявкою сторін по справі ( а.с. 125 )

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 13 грудня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду з посиланням на те, що належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, а саме: 01 листопада та 13 грудня 2018 року.

Однак, доказів про належне повідомлення позивача на 01 листопада 2018 року матеріали справи не містять у відповідності до ст.ст. 77-80 ЦПК України.

При цьому, направлене судове повідомлення про розгляд справи на 13 грудня 2018 року позивач не отримав, а направлене повідомлення повернулося до суду з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» ( а.с. 130 ).

Таким чином, на переконання апеляційного суду, враховуючи зазначене та положень ч. 8 ст. 128 ЦПК України, місцевий суд помилково прийшов до висновку про належне повідомлення позивача та його повторну неявку в судове засідання, яке призначено на 13 грудня 2018 року.

Крім цього, суд не дав належної оцінки зазначених підстав щодо поважності неявки представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 в судове засідання, що призначене на 01 листопада 2018 року ( а.с. 123 ).

Також, місцевий суд залишив поза увагою клопотання позивача про відкладення розгляду справи з метою сприяння примиренню сторін, оскільки між сторонами ведуть переговори щодо мирного врегулювання спору ( а.с. 131 ).

Разом з цим, як відзначив Європейський Суд з прав людини у рішенні «МПП «Голуб» проти України» від 18 жовтня 2005 року, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження не будуть сумісними з п. 1 статті 6, якщо вони не мають легітимну мету та не є пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

А в рішенні у справі «Церква села Сосулівка проти України» від 28 лютого 2008 року, де релігійна організація заявника була змушена звернутися за судовим захистом, проте безуспішно, Європейський Суд з прав людини в п. 53 вказав, що така ситуація прирівнюється до відмови у здійсненні правосуддя, що порушує саму суть права заявника на доступ до суду, яка гарантується пунктом 1 статті 6 Конвенції.

Загалом Європейський Суд з прав людини у своїй практиці критично оцінює надмірну формалізованість вимог національного законодавства різних держав-учасниць, що перешкоджають доступу до суду.

При цьому, позивач не відмовлявся в будь-який опосередкований спосіб від своїх позовних вимог і в матеріалах справи відсутні беззаперечні докази про втрату його інтересу до власного позову, а відтак, місцевим судом використаний процесуальний засіб у вигляді залишення позовної заяви без розгляду, який не є пропорційним і обмежує права позивачана розгляд справи судом, із врахуванням викладеного.

І, насамкінець, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України передбачає випадки неможливості залишення позову без розгляду, зокрема, у разі якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Місцевий суд не звернув уваги на зазначені положення процессуального закону і не розглянув справу за відсутності позивача, оскільки його нез'явлення, з точки зору суду другої інстанції, не перешкоджає розгляду справи.

Тим паче, за необхідності розгляду справи у розумний строк, визначений положеннями ст.275 ЦПК України.

За таких обставин та на переконання суду другої інстанції, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість ухвали, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм процесуального права при її постановленні знайшли своє повне підтвердження при розгляді апеляції.

Окрім цього, при ухваленні судового рішення по справі, апеляційний суд, крім зазначеного, також враховує необхідність забезпечення права позивача на доступ до правосуддя, яке встановлено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відтак, ухвала суду першої інстанції постановлена із названими порушеннями, зокрема, ст.ст. 128, 257 ЦПК України, а тому, відповідно до положень ст. 379 ЦПК України, підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 5, 10-13, 76-81, 263, 367, 368, 374, 381-384 ЦПК України, апеляційній суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 13 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр Квітка» про стягнення заборгованості за договором позики скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: О.І. Сліпченко

Л.П. Сушко