Справа №359/9684/14-ц
Провадження №6/359/3/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2019 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Коробові О.П.,

за участю представника боржника ОСОБА_1 Н.В.,

за участю стягувача ОСОБА_2 ,

за участю представника стягувача ОСОБА_3 М ОСОБА_4 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_5 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню,

встановив:

І. Суть процесуального питання, що розглядається судом.

1. В грудні 2017 року ОСОБА_5 звернувся з вказаною скаргою та посилається на те, що ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 20 серпня 2015 року була визнана мирова угода, за пунктами 1 та 2 якої ОСОБА_5 зобов`язався до 31 серпня 2015 року сплатити на користь ОСОБА_2 компенсацію вартості 1/2 частки в автомобілі марки «Chevrolet Lacetti», номерний знак НОМЕР_1 , в розмірі 39486 гривень, що були еквівалентні 1790 доларам США, та 1/2 частку в депозитному вкладі, розміщеному в ПАТ КБ «Приватбанк» на підставі депозитного договору SAMDNWFD400 від 16 червня 2014 року, в розмірі 4435 доларів США. На підставі цього судового рішення 22 вересня 2015 року Бориспільський міськрайонний суд видав ОСОБА_6 . ОСОБА_7 . два виконавчі листи №2/359/114/2015, №359/9684/14-ц. Однак з правової позиції, висловленої Верховним Судом України при розгляді справи №6-274цс15, ухвала суду про визнання мирової угоди не відноситься до рішень, що підлягають виконанню державною виконавчою службою. У разі невиконання однією із сторін зобов`язань за умовами мирової угоди інша сторона угоди не позбавлена можливості звернутись до суду з позовом про спонукання до виконання мирової угоди. Тому ОСОБА_5 просить суд визнати виконавчі листи №2/359/114/2015, №359/9684/14-ц такими, що не підлягають виконанню.

ІІ. Позиції учасників цивільного процесу з приводу поданої заяви.

2. У судовому засіданні представник боржника ОСОБА_8 підтримує заяву та наполягає на її задоволенні.

3. ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_9 заперечують проти задоволення заяви та посилаються на те, що ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 26 липня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 квітня 2019 року, ОСОБА_5 було відмовлено у визнанні виконавчих листів №2/359/114/2015, №359/9684/14-ц такими, що не підлягають виконанню. Тому ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_9 просять суд відмовити у задоволенні аналогічної заяви, поданої боржником повторно.

ІІІ. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

4. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 20 серпня 2015 року (а.с.9-10) була визнана мирова угода, за пунктами 1 та 2 якої ОСОБА_5 зобов`язався до 31 серпня 2015 року сплатити на користь ОСОБА_2 компенсацію вартості 1/2 частки в автомобілі марки «Chevrolet Lacetti», номерний знак НОМЕР_1 , в розмірі 39486 гривень, що були еквівалентні 1790 доларам США, та 1/2 частку в депозитному вкладі, розміщеному в ПАТ КБ «Приватбанк» на підставі депозитного договору SAMDNWFD400 від 16 червня 2014 року, в розмірі 4435 доларів США.

5. На підставі цього судового рішення 22 вересня 2015 року Бориспільський міськрайонний суд видав ОСОБА_10 С. ОСОБА_7 . два виконавчі листи №2/359/114/2015, №359/9684/14-ц (а.с.43, 44).

6. Спірні правовідносини регулюються розділом VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України та Інструкцією з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженою наказом Державної судової адміністрації України №173 від 17 грудня 2013 року.

IV. Норми права та стала судова практика, якими керується суд при розгляді заяви.

а. щодо підстав для видачі виконавчих документів та визнання їх такими, що не підлягають виконанню.

7. Відповідно до ч.2 ст.368 ЦПК України в редакції, чинній на час видачі оспорюваних виконавчих документів, за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно було ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видавався один виконавчий документ. Якщо на підставі ухваленого рішення належало передати майно, що перебувало в кількох місцях, або якщо рішення було ухвалено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, суд мав право за заявою стягувачів видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину рішення треба було виконати за кожним виконавчим листом.

8. Згідно з п.29.31 Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України №173 від 17 грудня 2013 року, для виконання судового рішення у цивільній чи адміністративній справі, що набрало законної сили або було допущено до негайного виконання, стягувачу за його письмовою згодою видавався виконавчий лист. Якщо на підставі постановленого рішення належало передати майно, що було в кількох місцях, або якщо рішення постановлено на користь кількох позивачів, суд мав право за заявою стягувачів видати кілька виконавчих листів, зазначивши, яку частину рішення треба виконати за кожним листом.

9. За правилом ч.2 ст.432 ЦПК України в редакції, чинній на час розгляду заяви, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

б. щодо юридичної визначеності судового рішення та права на справедливий суд.

10. Крім того, принцип юридичної визначеності є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. В його основі лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. «вирішена справа»), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатись. Іншими словами, цей принцип гарантує остаточність рішень («що вирішено вирішено і не має переглядатись до безмежності»).

11. Як роз`яснив Європейський суд з прав людини в пілотному рішенні «Іванов проти України», право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції»). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії). Необґрунтована затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення становить порушення Конвенції (рішення у справі «Бурдов проти Росії»).

V. Мотиви, якими керується суд при розгляді заяви.

а. щодо підстав для видачі виконавчих документів.

12. Безумовно, ухвала суду про визнання мирової угоди є судовим рішенням, зокрема таким же судовим рішенням, як і рішення суду про зобов`язання відповідача вчинити дії. Ухвала Бориспільського міськрайонного суду від 20 серпня 2015 року набрала законної сили та підлягала примусовому виконанню. Видача виконавчих листів ґрунтувалась на суворому дотриманні ч.2 ст.368 ЦПК України в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року, та п.29.31 вказаної вище Інструкції.

13. Дійсно, в матеріалах цивільної справи міститься роздруківка правової позиції, висловленої Верховним Судом України при розгляді справи №6-274цс15 (а.с.36-37), з якої вбачається, що ухвала суду про визнання мирової угоди не відноситься до рішень, що підлягають виконанню державною виконавчою службою. У разі невиконання однією із сторін зобов`язань за умовами мирової угоди інша сторона угоди не позбавлена можливості звернутись до суду з позовом про спонукання до виконання мирової угоди.

14. Однак ретельний аналіз постанови Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року (а.с.34-36) свідчить про те, що в цьому судовому рішенні лише звернуто увагу на те, що відсутність постанови державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження не може бути підставою для відмови у задоволенні позову про спонукання до виконання мирової угоди. Водночас, в змісті цього судового рішення Верховний Суд України навіть не зробив висновок про недопустимість видачі виконавчих документів на підставі ухвали суду про визнання мирової угоди.

15. З огляду на це суд вважає, що оспорювані виконавчі листи були видані законно на підставі судового рішення, яке набрало законної сили та підлягало примусовому виконанню.

б. щодо юридичної визначеності судового рішення та права на справедливий суд.

16. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 26 липня 2016 року (а.с.52-54) ОСОБА_5 вже було відмовлено у задоволенні заяви про визнання виконавчих листів №2/359/114/2015, №359/9684/14-ц такими, що не підлягають виконанню.

17. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 квітня 2017 року (а.с.59-65) ухвала Бориспільського міськрайонного суду від 26 липня 2016 року була залишена без змін.

18. Задоволення заяви ОСОБА_5 , поданої ним вдруге наприкінці 2017 року, призведе до фактичного перегляду вказаних судових рішень першої та касаційної інстанцій. Ця обставина буде свідчити про свавільне порушення принципу юридичної визначеності.

19. Крім того, ОСОБА_5 ухиляється від виконання мирової угоди протягом чотирьох років поспіль. З заявою про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню, він звернувся не для того, щоб відновити законність, а виключно з метою продовження ухилення від виконання судового рішення та спонукання до повторного судового розгляду спору, який вже був вирішений. Такі дії мають ознаки зловживання процесуальними правами. Задоволення поданої ним заяви призведе до того, що ухвала суду про визнання мирової угоди так і залишиться не виконаною на шкоду ОСОБА_2 . У такий спосіб буде порушено її право на справедливий суд, гарантоване п.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

VI. Висновки суду.

20. Узагальнюючи наведені вище доводи, суд звертає увагу на те, що в період часу до 15 грудня 2017 року ухвала суду про визнання мирової угоди була судовим рішенням, яке підлягало примусовому виконанню. Крім того, задоволення заяви про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, призведе до порушення принципу юридичної визначеності та порушення права стягувача на справедливий суд.

21. З огляду на це суд дійшов до переконання, що підстави для визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, відсутні. Тому у задоволенні поданої заяви ОСОБА_5 належить відмовити.

Керуючись п.1 ч.1 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.260 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_5 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, відмовити.

Повний текст ухвали суду складений 8 липня 2019 року.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець