Справа №345/5035/18
Провадження № 2/345/199/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.02.2019 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Миговича О.М.

секретаря Бабійчук Л.В.

розглянувши у заочному відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Калуші в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, суд

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини.

Позовні вимоги мотивовано тим, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі. 23.03.2012 року шлюб між сторонами розірвано.

Згідно рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21.03.2012 року з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. щомісячно. Зазначеної суми аліментів недостатньо для належного забезпечення рівня життя дитини, для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. З часу ухвалення рішення розмір витрат на утримання дитини значно зросли. Відповідач є здоровим, працездатним і здатний надавати таке утримання. Тому вона вимушена звернутися до суду із позовом про зміну розміру аліментів та стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі по 1800 гривень щомісячно на дитину, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05.12.2018 року було відкрито спрощене позовне провадження, запропоновано відповідачу у п'ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову.

У судове засідання позивачка подала заяву про те, що позов підтримує, та просить його задоволити, справу просить розглянути у її відсутності. Не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач належним чином повідомлявся про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження, однак в судове засідання відповідач не з'явився з невідомих для суду причин, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, тобто правом на участь у розгляді справи не скористався.

Також у строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачем не надано відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

За письмовою заявою позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Положеннями ст. 141 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Суд звертає увагу, що згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», (відомості Верховної Ради 2017, № 25, ст.291), а саме: ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них.

На час подачі позовної заяви до суду (26.11.2018 року), згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 21.12.2016 року №1801-VІІІ, прожитковий мінімум для дитини віком від 6 років до 18 років з 1 січня 2018 року становить 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі. 23.03.2012 року шлюб між ними розірвано (а.с.5).

Згідно рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21.03.2012 року з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. щомісячно. - (а.с.6).

Так, відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тобто, законодавець не обмежує право сторони в справі про зміну розміру аліментів звернутися у суд тільки з підстав зміни матеріального стану чи стану здоровя, а вказує і на інші випадки передбачені Кодексом. Ці випадки не конкретизуються, однак можна дійти висновку про те, що з часу присудження аліментів у розмірі 500 грн. на дитину (2012 рік) економічна ситуація у країні змінилася кардинально в бік погіршення матеріального стану всіх верств населення і звичайно розмір аліментів в розмірі 500 грн. на дитину не є достатнім навіть для мінімального забезпечення дитини першочерговими необхідними речами.

В даному випадку суд приходить до висновку, що дитина проживають разом з матірю, і так чи інакше, обовязок по утриманню дитини переважно лежить на позивачці. Безумовно, утримання дитини лежить на плечах обох батьків, однак воно не зводиться лише до суми стягуваних аліментів із платника. Це поняття є набагато ширшим, як у матеріальному аспекті (крім сплати аліментів) так і в моральному аспекті (виховання дітей, навчання їхнє дозвілля і т.д.).

Сума стягуваних з відповідача аліментів в розмірі по 500 гривень на утримання дитини є нижчою ніж встановлений законом мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який, відповідно до змін ч.2 ст. 182 СК України, не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що аліменти, які сплачує відповідач на утримання своєї дитини, не забезпечує належного рівня життя дитини, а саме: необхідного харчування, її медичного догляду, лікування, навчання тощо.

Крім того, суд враховує, що при визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан позивача, майновий стан відповідача, те, що відповідач офіційно не працює та те, що даних щодо доходу відповідача немає.

Водночас, суд враховує, що відповідач є фізично здоровою особою та може виконувати обовязок по утриманню дитини та сплачувати визначену суму аліментів, яка б забезпечувала необхідний життєвий процес та розвиток дитини.

Приймаючи таке рішення суд виходив із встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину певного віку та того, що батьки в рівній мірі повинні забезпечувати необхідні умови для існування дитини.

Тому суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обовязків батьків щодо виховання та утримання дитини, матеріальне становище відповідача та стан його здоровя, виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів підлягає збільшенню з 500 грн. на 1800 гривень щомісячно на дитину, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як цього вимагає позивачка

Виконавчий лист, виданий по справі №908/1495/2012 рік в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини підлягає відкликанню.

Судові витрати в справі, а саме суму судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп. які підлягають покладенню на відповідача, відповідно до ч.1, 6 ст.141 ЦПК України, - слід стягнути з відповідача на користь держави, оскільки позивачка звільнена від їх оплати. При цьому розмір судового збору визначений судом на підставі Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI.

Аліменти на утримання дитини згідно ст. 191 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, однак, приймаючи до уваги те, що аліменти були вже присудженні рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21.03.2012 року, а предметом судового розгляду є зміна розміру аліментів, то в даному випадку змінений розмір аліментів повинен стягуватись від дня набрання чинності рішенням суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.180, 182, 184, 191, 192 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 2, 4, 76-81, 89, 133, 141, 206, 210, 259, 263-265, 273, п.15.5 п.15 ч.1, 280-282 ЦПК України, суд -

р і ш и в :

Позов задоволити.

Змінити розмір аліментів та стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер - невідомий, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі по 1800 гривень щомісячно на дитину, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і проводитидо досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів в зазначеному розмірі розпочати з дня набрання рішення законної сили.

Виконавчий лист по справ №908/1495/2012 рік року за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - відкликати.

Стягнути із ОСОБА_2 768,40 грн. судового збору в дохід Державної судової адміністрації України.

Заочне рішення може бути переглянуте Калуським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий:

ч