єдиний унікальний номер справи 546/262/16-ц
номер провадження 2/546/7/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі

головуючої судді Лизенко І.В.,

за участю секретаря судового засідання Коваленка А.В.,

представника позивача ОСОБА_1 С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в судовій залі клопотання відповідача фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі №546/262/16-ц за позовом ОСОБА_3 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів за договором поставки,

ВСТАНОВИВ:

30.03.2016 позивач ОСОБА_5 звернувся до суду із вказаним вище позовом, у якому просить суд стягнути солідарно із ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на його користь грошові кошти в сумі 1000 грн, а також стягнути із ФОП ОСОБА_2 на його користь 7 272 480 грн основного боргу по Договору поставки №26/01-1, інфляційні втрати 5 858 199,17 грн, 3% річних 788 417 грн, пеню 7 258 134,29 грн; 886 200 грн основного боргу по Договору поставки №01/06-2, інфляційні втрати 713 860,49 грн, 3% річних 95 928 грн, пеню 883 723,49 грн.

Провадження у справі відкрито 07.04.2016 суддею Беркутою Л.Г.

29.04.2016 ФОП Фроловим О.В. подано апеляційну скаргу на ухвалу про відкриття провадження, за результатами розгляду якої ухвалу Решетилівського районного суду Полтавської області від 07.04.2016 залишено без змін.

Ухвалою Решетилівського районного суду від 20.03.2017 зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_5 до ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів, до вирішення господарським судом Харківської області справи №992/307/17 за позовом ФОП ОСОБА_2 до ТОВ «ЛБЛ» про визнання договорів поставки недійсними; 26.09.2017 провадження у справі відновлено.

Ухвалою від 22.01.2018 задоволено клопотання представника позивача і замінено позивача - ОСОБА_5 , його правонаступником - ОСОБА_3 .

27.03.2018 головуючий суддя - Беркута Л.Г., звільнений у відставку, у зв`язку з чим справу прийнято до провадження складом суду із головуючим суддею - Горульком О.М., про що винесено ухвалу від 04.05.2018.

Розгляд справи не було завершено, у зв`язку зі звільненням головуючого судді - Горулька О.М., у відставку, 27.09.2018.

За результатами повторно проведеного автоматизованого розподілу справ між суддями, справу передано на розгляд новому складу суду із головуючою Лизенко І.В. (відряджена до Решетилівського районного суду Полтавської області на підставі Рішення Вищої ради правосуддя від 22.01.2019 №175/о/15-19).

Ухвалою судді від 10.05.2019 справу прийнято до розгляду у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 15.10.2019.

19.07.2019 до суду надійшло клопотання відповідача ФОП Фролова О.В. про скасування заходів забезпечення позову, у якому він просив суд скасувати вжиті ухвалою суду від 17.08.2016: арешт на майно, належне ОСОБА_2 , а саме нежитлові приміщення 1-го поверху № 1,2 та 2-го поверху №19-31 в літ «Г-2», загальною площею 319,6 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; нежитлову будівлю, СТО з мийкою, шиномонтаж літ «В», адміністративну будівлю з вбудованим приміщенням кафе літ «Т», розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 107,5 кв.м, та автомобілі LEXUS LX 470 та CHRYSLER НОМЕР_1 .

В обґрунтування клопотання послався на те, що з часу прийняття ухвали про забезпечення позову обставини, якими керувався суд, змінились, так як рішенням Господарського суду Харківської області від 29.03.2017, яке залишено без змін судами апеляційної та касаційної інстанції, визнано недійсними договори поставки №26/01-1 від 26.01.2012 та №01/06-2 від 01.06.2012, укладені між ТОВ «ЛБЛ» та ФОП ОСОБА_2 . Посилаючись на ч.4 ст. 82 ЦПК України, відповідач зазначив, що при застосуванні заходів забезпечення суд виходив з дійсності правовідносин за договорами поставки, наявності порушених прав позивача, дійсності спору зі сплати відповідачем грошових коштів у сумі 23 756 940,44 грн. Однак, встановлена на цей час недійсність договорів поставки свідчить про відсутність прав та обов`язків за цими правочинами у даній цивільній справі. Вважає, що за таких обставин відсутні законні права за недійсними правочинами, а тому припущення про неможливість виконання рішення суду у цій цивільній справі втрачає обґрунтованість, а вжиті заходи забезпечення мету судового захисту, яка полягає у поновленні порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, так як такі права відсутні. Наголошує, що дія заходів забезпечення на цей час є неспівмірною та призводить до необґрунтованого порушення прав відповідача.

У судове засідання відповідач ФОП ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_6 не з`явились, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином, що підтверджується розписками представника (т.2 а.с.286, 287). Про причини нез`явлення не повідомили.

Позивач ОСОБА_3 до суду не з`явився, надавши повноваження на представництво його інтересів адвокату Глазкову С.М.

Представник позивача Глазков С.М. у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, пояснивши, що клопотання обґрунтоване встановленою судовим рішенням недійсністю договорів поставки №26/01-1 від 26.01.2012 та №01/06-2 від 01.06.2012, укладені між ТОВ «ЛБЛ» та ФОП ОСОБА_2 . Однак, первісний позивач ОСОБА_5 та його правонаступник ОСОБА_3 не є стороною цих договорів, отримали право вимоги на підставі договорів відступлення права вимоги, а тому вважає, що ч. 4 ст. 82 ЦПК України щодо преюдиції не застосовується. Боржником ФОП Фроловим О.В. не висунуто заперечень проти нових кредиторів, він не звертався до суду з вимогою про визнання договору про відступлення права вимоги недійсним, при цьому, ввівши господарський суд в оману шляхом неповідомлення про правонаступника ТОВ «ЛБЛ» у договірних зобов`язаннях ОСОБА_5 . Окрім того, судом апеляційної інстанції закрито апеляційні провадження за скаргами ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на рішення Господарського суду Харківської області від 29.03.2017. Верховний суд залишив ухвали суду апеляційної інстанції без змін. При цьому суди зазначили, що рішенням Господарського суду Харківської області від 29.03.2017 не вирішувались будь-які питання щодо прав та обов`язків ОСОБА_5 чи ОСОБА_3 , мотивувальна та резолютивна частини рішення не містять висновків щодо їх прав чи обов`язків. Отже, оскільки позивач не приймав участі у розгляді вказаної господарської справи, то будь-які судові рішення, постановлені без його участі, не мають для нього ніякого правового значення. Також, при визнанні правочину недійсним застосовується двостороння реституція, яка не була застосована господарським судом. У разі її застосування відповідач ФОП ОСОБА_2 повинен повернути отриманий від ТОВ «ЛБЛ» авансовий платіж за договорами поставки у сумі 8 158 680 грн. Факт отримання авансу відповідачем не спростовано. Вважає, що з часу застосування заходів забезпечення обставини, які стали підставою для цього, не змінились, а тому у задоволенні клопотання про їх скасування слід відмовити.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не прибув, про час, дату та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №690, про причини нез`явлення не повідомив.

Згідно ст. 158, 223 ЦПК України неявка вказаних учасників справи не перешкоджає розглядові клопотання.

Вислухавши думку представника позивача, дослідивши письмові докази, що стосуються обґрунтування клопотання та заперечення проти нього, суд приходить до висновку про необґрунтованість клопотання з огляду на наступне.

Ухвалою Решетилівського районного суду Полтавської області від 17.08.2016 задоволено заяву позивача ОСОБА_5 про забезпечення позову, вжито заходів забезпечення позову, наклавши арешт на майно, належне ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), а саме: нежитлові приміщення 1-го поверху № 1,2 та 2-го поверху №19-31 в літ «Г-2», загальною площею 319,6 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; нежитлову будівлю, СТО з мийкою, шиномонтаж літ «В», адміністративну будівлю з вбудованим приміщенням кафе літ «Т», розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 107,5 кв.м та автомобілі НОМЕР_3 LX 470 та CHRYSLER НОМЕР_1 (провадження №2-з/546/2/16, справа №546/262/16-ц а.с.20-21).

Згідно копії постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башілова В.О. про закінчення виконавчого провадження від 28.11.2016 ухвала Решетилівського районного суду Полтавської області від 17.08.2016 виконана, накладено арешт на зазначене у ній майно (провадження №2-з/546/2/16, справа №546/262/16-ц а.с.25-26).

Відповідно до ч.2 ст. 149 ЦПК України (чинного на час розгляду клопотання) забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Суд вважає відсутніми підстави для скасування забезпечення позову з наступних підстав.

Відповідач ФОП Фролов О.В. в обґрунтування цього клопотання, так і представник позивача Глазков С ОСОБА_7 , мотивуючи заперечення проти клопотання, посилаються на фактичні обставини, які, залежно від їх встановлення під час судового розгляду, є підставою для вирішення спору по суті.

Так, клопотання про скасування заходів забезпечення базується на твердженні про відсутність у позивача права вимоги за цим позовом внаслідок визнання судом договорів поставки недійсними.

Представник позивача у промові та у письмових поясненнях від 09.09.2019 наполягає, що право стягнення з відповідача коштів у позивача, як кредитора на підставі договору відступлення права вимоги, наявне.

Будь-які інші обставини в обґрунтування скасування заходів забезпечення відповідачем не наведені.

Згідно ч.1 ст. 214 ЦПК України питання, зокрема, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються (в тому числі преюдиційні факти); чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити, суд вирішує під час ухвалення рішення.

Таким чином, відповідачем не обґрунтовано та не надано доказів на підтвердження підстав скасування заходів забезпечення позову до вирішення спору по суті.

З огляду на наведене, у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. 158, 260-261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання відповідача фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі №546/262/16-ц за позовом ОСОБА_3 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів за договором поставки за необґрунтованістю.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення згідно ч.1 ст. 261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Решетилівський районний суду Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 15-ти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.В. Лизенко