Справа № 524/7766/18
Провадження №2/524/495/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2019 року Автозаводський районний суд м. Кременчука у складі: головуючого - судді - Нестеренка С.Г., при секретарі Бельченко Н.Л., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів на утримання малолітньої дитини,-
20 вересня 2018 року до суду звернулася ОСОБА_1 з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_2 коштів на утримання малолітньої дитини доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 779, 50 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитини повноліття.
Вказувала, що з відповідачем проживають окремо, відповідач матеріальної допомоги на дитину і сім'ю не надає.
Ухвалою судді від 22 жовтня 2018 року було відкрито провадження у справі, визначено та залучено сторін у справі, призначено у порядку спрощеного позовного провадження судове засідання.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не прибула, позов підтримала, просила розглянути справу за її відсутності, про що надала письмову заяву.
Відповідач ОСОБА_2 не прибув повторно у судове засідання, хоча був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про причини своєї неявки в судові засідання не повідомляв не подавав відзив на позов та заяви про розгляд справи за його відсутності.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.
Судом достовірно встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.
Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, які проживають з матірю позивачем у справі.
Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 червня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 було стягнуто зі ОСОБА_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі ј частини з усіх видів заробітку щомісячно на утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи з 08 листопада 2010 року до досягнення дитиною повноліття.

Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть.

Відповідач ОСОБА_2 матеріальної допомоги позивачеві на утримання дитини - доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 не надає.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За ч. 3 ст. 181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій

сумі.

Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 183 згаданого Кодексу частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 184 Сімейного Кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтями 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Окрім того, ратифікувавши у 1991 році Конвенцію про права дитини 1989 року, Україна прийняла на себе міжнародно-правові зобовязання по здійсненню міжнародних стандартів прав дитини, відповідно з якими вона повинна забезпечити добробут, охорону здоровя, житло, освіту для кожної дитини без будь-якої дискримінації, забезпечити якнайкраще здійснення інтересів і прав дитини в усіх сферах суспільного життя. Норми цієї Конвенції, відповідно до ст. 9 Конституції України 1996 року, діють як складова національного законодавства України з 27 вересня 1991 року, тобто з часу її ратифікації Україною.

Зі змісту зазначених норм закону вбачається, що обовязок по утриманню дитини є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Причому обовязком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Достатність рівня забезпечення дитини оцінюється виходячи з участі в цьому обох батьків, частка яких є рівноцінною.

Відповідач не надав суду жодних належних і допустимих, безспірних і достовірних доказів про відсутність у нього можливості надавати позивачу матеріальної допомоги на утримання дитини, підстав звільнення його від сплати аліментів, наявність аліментних зобовязань та інших утриманців.

Тому, суд, виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів неповнолітніх дітей, рівності обовязку батьків щодо їх утримання, відсутності домовленості сторін щодо розміру аліментів, дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача кошів на утримання дитини малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частини зі всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 вересня 2018 року до досягнення дитиною повноліття, а також на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

При цьому, суд враховує, що позивач фактично ставила одночасно вимогу щодо стягнення аліментів у розмірі, що відповідав би 1/6 частині доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Крім того, суд враховує, що випадків, передбачених статтею 184 Сімейного Кодексу України щодо зменшення відсотку прожиткового мінімуму для дитини не встановлено.

Отже, позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно 264, 267, 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення сум платежу за один місяць з метою забезпечення інтересів дитини.

Керуючись ст. ст. 180, 182, 183, 184 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 4, 5, 10-13, 18, 76-81, 83, 141, 142, 258, 259, 263-265, 273, 280, 352, 354, 430 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти на утримання малолітньої дитини доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частини зі всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 вересня 2018 року до досягнення дитиною повноліття, а також на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Рішення в частині стягнення сум платежу за один місяць виконати негайно.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5.

Відповідач: ОСОБА_2, 26.02.1981, року народження, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданої упродовж тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: