Ухвала

Іменем України

31 січня 2019 року

м. Київ

справа № 361/1203/16-ц

провадження № 61-46488ск18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В.І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Київської області від 24 вересня 2018 року у складі судді Кулішенко Ю. М. у справі за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 січня 2018 року позов публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» задоволено.

Не погоджуючись із указаним рішенням суду першої інстанції, 04 травня 2018 року ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 24 вересня 2018 року на підставі частини першої статті 358 ЦПК України ОСОБА_4 відмовлено у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 січня 2018 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що ухвалою апеляційного суду Київської області від 01 червня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 січня 2018 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків десять днів із дня отримання ухвали, а саме: звернутися до суду з заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження, вказавши підстави, які підтверджують поважність причини пропуску установленого законом строку на апеляційне оскарження, та сплатити судовий збір. Копію ухвали від 01 червня 2018 року ОСОБА_4 отримала 18 серпня 2018 року, що підтверджується розпискою про вручення поштового направлення, адресованого апеляційним судом Київської області відповідачу. Оскільки у зазначений в ухвалі строк вказані недоліки апеляційної скарги не виправлено, ОСОБА_4 не порушила питання про поновлення строку, не зазначила причин пропуску строку на апеляційне оскарження, які можливо визнати поважними, та не усунула інші недоліки, апеляційний суд на підставі частини першої статті 358 ЦПК України відмовив у відкритті апеляційного провадження.

25 жовтня 2018 року засобами поштового зв'язку ОСОБА_4 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу апеляційного суду Київської області від 24 вересня 2018 року.

Ухвалою Верховного Суду від 08 листопада 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_4 залишено без руху та встановлено строк для надання права ОСОБА_4 звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку, а також сплати судового збору. На виконання ухвали Верховного Суду від 08 листопада 2018 року особою, яка подала касаційну скаргу, недоліки було частково усунуто. ОСОБА_4 надала суду касаційної інстанції квитанцію про сплату судового збору та звернулася із клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Верховного Суду від 14 грудня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_4 залишено без руху та встановлено строк для надання права ОСОБА_4 звернутися до суду касаційної інстанції і навести інші підстави для поновлення строку, подавши відповідні докази. На виконання ухвали Верховного Суду від 14 грудня 2018 року особою, яка подала касаційну скаргу, недоліки було усунуто.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу апеляційного суду та направити справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження. Касаційна скарга обґрунтована порушенням судом норм процесуального права. Зокрема, вказується, що суд апеляційної інстанції не звернув уваги на те, що рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 січня 2018 року вона отримала лише 27 березня 2018 року, а тому строки апеляційного оскарження підлягали поновленню, оскільки першу апеляційну скаргу було повернуто апеляційним судом.

При цьому ОСОБА_4 просить поновити строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що строк нею пропущено, оскільки вона вважала, що перебіг строку на касаційне оскарження починається з наступного дня після прийняття рішення. Відтак є підстави поновити строк, оскільки він є незначним. Окрім цього, зазначає, що ухвала постановлена без її участі і отримана із запізненням. На підтвердження зазначених обставин ОСОБА_4 надає копію супровідного листа про направлення копії ухвали апеляційного суду Київської області від 24 вересня 2018 року, копію конверту, направленого апеляційним судом Київської області ОСОБА_4 із номером рекомендованого відправлення № 931 та роздруківку з офіційного сайту ПАТ «Укрпошта» щодо відстеження указаного поштового відправлення.

Європейський суд з прав людини вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).

У частині другій статті 390 ЦПК України передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів свідчить, що строк на касаційне оскарження пропущений із поважних причин. Тому суд, на підставі статті 390 ЦПК України, поновлює його.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, N 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Згідно пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України (у редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги) суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Встановивши, що ОСОБА_4 після подання 24 травня 2018 року апеляційної скарги на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 січня 2018 року з пропуском строку на апеляційне оскарження, не виконала вимоги ухвали апеляційного суду Київської області від 01 червня 2018 року про залишення апеляційної скарги без руху та не усунула вказані в ухвалі недоліки апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції обґрунтовано відмовив у відкритті апеляційного провадження.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Аналіз змісту касаційної скарги та оскарженого судового рішення свідчить, що правильне застосовування судом апеляційної інстанцій норм права є очевидним (, а касаційна скарга - необґрунтованою.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_4 строк на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду Київської області від 24 вересня 2018 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Київської області від 24 вересня 2018 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

Н.О. Антоненко

В.І. Журавель