Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3526/19
Провадження №: 2-о/332/68/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2019 р. м.Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Сінєльніка Р.В.,

при секретарі - Ковтун В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Заводський районний у м.Запоріжжі відділ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про встановлення факту ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території України, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті її доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в АР Крим. Документом, що підтверджує факт смерті її доньки, є копія свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 11.04.2017р., видане так званим (мовою оригіналу): «Отделом записи актов гражданского состояния Нахимовского района города Севастополя Управления ЗАГС города Севастополя». Встановлення факту смерті їй необхідно для отримання свідоцтва про смерть та подальшого оформлення своїх прав.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги заяви підтримала у повному обсязі та просила її задовольнити. В обґрунтування своїх вимог суду заявниця також пояснила, що до органів РАЦС на території України із письмовою заявою про реєстрацію смерті своєї доньки вона не зверталась, донька загинула в ДТП на день народження заявниці, після її смерті залишилась дитина, яка передана під опіку сестрі заявника, оскільки батько дитини перебуває в місцях позбавлення волі за вказане ДТП, другий син заявниці був на похоронах та має відповідні фотографії. Але жодного доказу на підтвердження своїх слів вона не має.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без них.

Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 257-1 ЦПК України визначено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Положеннями ч.1,2 ст. 257-1 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Норми статті 257-1 ЦПК України спрямовані на забезпечення прав осіб, які проживають на території, де не здійснюють діяльність органи державної реєстрації актів цивільного стану

Але, відповідно до пункту 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000р. ( у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2010 року № 3307/5) підставою для реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006р № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006р за № 1150/130234; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006р № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006р за № 1150/130234; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; г) рішення суду про встановлення факту смерті.

Згідно до положень ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014р № 1207-VII передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому Законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсними і не створюють правових наслідків.

Судом встановлено, що заявник не звертався до органів державної реєстрації актів цивільного стану з питання державної реєстрації смерті її доньки ОСОБА_2 Отже, наразі відсутні правові підстави для задоволення заяви, оскільки в такій ситуації суд позбавлений можливості самостійно перевірити факт можливої реєстрації смерті ОСОБА_2 , яка могла бути здійснена раніше на території України уповноваженими органами РАЦС.

Окрім того, суду не було надано належні докази тих обставин, на які посилається заявник, а саме: медичні документи про смерть ОСОБА_2 , копія вироку відносно особи, винної в загибелі ОСОБА_2 , документи про поховання, фотографії з похоронної процесії чи місця поховання. Клопотання про допит свідків заявниця суду також не заявляла.

Керуючись ст. ст. 11, 209, 212,213- 215,234, 256 ч.1 п.8, 257-1 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Сінєльнік Р.В.