Справа № 346/4992/18
Провадження № 2/346/313/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого судді Беркещук Б. Б.

секретаря: Матушевської Г. Д.

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Сторони перебувають у шлюбі, котрого зареєстрували 24 липня 2011 року у селищі Печеніжин Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 16.

Від спільного проживання у подружжя народилася дочка, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач вказує, що з початку спільного сімейного життя у них склались хороші сімейні стосунки, однак з часом відносини погіршилися, оскільки відповідач нехтує сімейними цінностями, матеріально сім»ю не забезпечує, грає в азартні ігри, де програє сімейні кошти, влаштовує сварки,скандали. Зазначає, що з грудня 2017 року вони спільно не проживають та не ведуть спільне господарство. Вказує, що подальше спільне життя та збереження сім»ї є неможливим. Просить та настоєю на розірванні шлюбу з відповідачем, не бажає з ним проживати, після розірвання шлюбу просить дитину залишити проживати з нею, залишити їй прізвище «ОСОБА_1».

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовільнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та заперечив щодо розірвання шлюбу, оскільки вважає, що позивач змінить свою думку і вони будуть проживать і надалі в шлюбі.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали даної справи, суд дійшов висновку.

Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

При розгляді даної справи суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов»язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов»язаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобов»язана утверджувати в сім»ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім»ї за свою поведінку в ній.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3,4 ст. 56 СК ).

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки спільне сімейне життя у сторін не склалося і вона не бажає проживати в шлюбі з відповіідачем.

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами склались неможливі умови спільного проживання, що вони з грудня 2017 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, не підтримують будь-яких стосунків, тому зберігати такий шлюб недоцільно, так як він носить лише формальний характер.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем, який теж наполягав на розірванні шлюбу, подавши заяву про визнання позовних вимог.

При таких обставинах, враховуючи інтереси кожного з подружжя, їх дитини, суд доходить висновку, що сім»я розпалася остаточно, а тому шлюб слід розірвати, малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, суд вважає за доцільне залишити на проживання при матері позивачці по справі ОСОБА_1.

Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач бажає залишити шлюбне прізвище, то їй слід залишити прізвище «ОСОБА_1 »

На підставі наведеного та ст.ст.109,110,112,113 СК України та керуючись ст. ст. 268, 273, 354 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовільнити.

Зареєстрований шлюб 24 липня 2011 року у селищі Печеніжин Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 16, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3, розірвати.

Малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити на проживання при матері ОСОБА_1.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1 прізвище "ОСОБА_1 ".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Найменування та ім'я сторін, їх місцезнаходження та проживання:

ОСОБА_1, місце проживання АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1.

ОСОБА_2, місце проживання АДРЕСА_2

Повний текст рішення виготовлено 18 лютого 2019 року.

Суддя Беркещук Б. Б.