Провадження № 2/761/2002/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

07 лютого 2019 року Шевченківський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.,

при секретарях Шлапаковій А.О.,

за участі

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, треті особи: головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві Крайчинський Сергій Станіславович, Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. 30.05.2014 р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Крайчинським С.С. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 43496058 на підставі виконавчого листа № 2-3350/11, виданого 15.11.2013 р. Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення боргу з позивача на користь ПАТ «КБ «Надра» у сумі 3 191 130,12 грн. за заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04.02.2011 р. В рамках даного виконавчого провадження державним виконавцем 15.07.2014 р. було винесено постанову про розшук майна боржника, а саме зареєстрованого за ОСОБА_1 автомобіля НОМЕР_1. Подальшому, а саме 22.06. 2015 р. державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану. При цьому 15.09.2016 р. заочне рішення на підставі якого здійснювалось стягнення скасовано ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва, проте державним виконавцем не було здійснено будь - яких дій направлених на зняття майна з розшуку. Зважаючи на викладене наявні підстави для скасування вжитих державним виконавцем заходів щодо виконання рішення суду у зв»язку із його скасуванням, в тому числі і припиненням розшуку майна боржника. Зважаючи на викладене, представник позивача просить суд зобов»язати Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві в межах виконавчого провадження № 43496058 припинити розшук автомобіля НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_1.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, його представник підтримали заявлені позовні вимоги просили задовольнити. Надали згоду на ухвалення заочного рішення.

Відповідач не направив свого представника в судове засідання, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву на позовну заяву в адресу суду не направляв.

Суд, керуючись положеннями ст. 223,280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних доказів, ухваливши заочне рішення, отримавши на це згоду позивача та його представника.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, його представника, дослідивши надані докази та надавши їм належну оцінку суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Встановлено, що головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень У правління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Крайчинським Сергієм Станіславовичем 30.05.2014 р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на примусове виконання виконавчого листа № 2-3359/11, виданого 15.11.2013 р. Шевченківським районним судом м. Києва щодо стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 солідарно на користь Відкритого акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» суму у розмірі 3 191 130,12 грн. та судових витрат.

Також встановлено, що 30.05.2014 р. державним виконавцем в межах зазначеного виконавчого провадження винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження відповідно до якої на все майно боржника ОСОБА_1 накладено арешт.

В подальшому, а саме 15.07.2014 р. державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника, а саме автомобіля DAEWOO LANOS TF696, кузов легковий седан - В, № кузова НОМЕР_3, 2005 року випуску, державний номер НОМЕР_2, свідоцтво НОМЕР_4 від 29.03.2005 р., що належить боржнику.

Також, як свідчать матеріали справи, 22.06.2015 р. державним виконавцем у зв»язку із тим, що не виявлено майна на яке може бути звернуто стягнення не виявлено виконавчий лист № 2-3359/11, виданий 15.11.2013 р. Шевченківським районним судом м. Києва повернуто стягувачу.

15.09.2016 р. Шевченківським районним судом м. Києва за результатами розгляду заяви ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення заяву задоволено, заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04.02.2011 року скасовано.

Як свідчать матеріали справи ОСОБА_1 19.07.2018 року подано заяву про припинення розшуку майна боржника на ім»я начальника відділу примусового виконання рішень Управління держаної виконавчої служби ГТУЮ у м. Києві.

У відповідь на звернення, позивача повідомлено про відсутність підстав для задоволення вимоги ОСОБА_1, зважаючи на те, що державним виконавцем винесено постанову про винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та постанова про повернення виконавчого документа.

Позивач зазначає, що автомобіль до цього часу перебуває у розшуку, що порушує його права, а тому він і звернувся до суду з даним позовом, з огляду на положення Закону України «Про виконавче провадження» .

В розумінні положень ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції закону яка діяла на момент чинення виконавчої дії), в разі повернення виконавчого документа стягувачу, арешт накладений на майно боржника знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також проводяться інші дії необхідні у зв»язку із завершенням виконавчого провадження.

Надані позивачем ОСОБА_1 матеріали не свідчать про те, що застосовані державним виконавцем заходи примусового виконання рішення суду при повернення виконавчого документа стягувачу були скасовані.

За положеннями ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на день винесення постанови про повернення виконавчого документа) виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, скасуваня рішення суду на підставі якого виданий виконавчий документ, повернення виконавчого документу до суду, іншого органу, що його видав.

За приписами ч.ч 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

При цьому за положеннями ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків.

В свою чергу приписами ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом, згідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження»..

З огляду на такі положення чинного Закону, позивач, його представник просять суд зобов»язати державного виконавця в межах виконавчого провадження № 43496058 припинити розшук автомобіля, який належить на праві власності ОСОБА_1

Проте, в судовому засіданні встановлено і не заперечувалось позивачем та його представником, що на день розгляду справи виконавчі дії у виконавчому провадженні не проводяться, оскільки виконавче провадження закінчено 22.06.2015 р. у зв»язку із поверненням виконавчого документа стягувану.

З огляду на вищенаведене, суд позбавлений можливості задовольнити вимоги позивача шляхом зобов»язання державного виконавця вчинити дії - припинити розшук майна.

Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. ст.ст.2-5,11-13,141,196,223,258,259,263,268, 280-282, 352,354 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, треті особи: головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві Крайчинський Сергій Станіславович, Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» про зобов'язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подано протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України, у цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва, в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 р.) протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: