Справа №167/1164/18
Провадження №2/167/18/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2019 року Рожищенський районний суд Волинської області в складі:

головуючого- судді Сіліча І.І.

секретаря судових засідань - Матвійчук Л.О.

з участю представника позивача - ОСОБА_8

представника відповідача - ОСОБА_9

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Рожище цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення штрафних санкцій та повернення авансу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення штрафних санкцій та повернення авансу.

В обгрунтування свої вимог вказує, що 02 липня 2018 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 був укладений Договір підряду №17/17-Вр. Підрядник взяв на себе зобов`язання на свій ризик виконати власними або залученими силами і засобами ремонтно-оздоблювальні роботи на об`єкті Замовника за адресою: АДРЕСА_1 , розробити та надати кошторисну документацію, взяти на себе в разі необхідності залучення субпідрядників та укладення з ними договорів, контроль за виконанням ними всіх або певної частини ремонтно-оздоблювальних робіт, а Замовник зобов`язується прийняти виконані роботи та оплати їх у відповідності до умов цього Договору. Згідно пункту 5.1 Договору, Підрядник зобов`язався виконати роботи у строки, передбачені календарним графіком робіт, який є додатком №3 до Договору. Однак, в порушення умов Договору відповідачем було допущено значне відставання від запланованого графіку. Після чого, ним на адресу відповідача було направлено повідомлення про розірвання договору в односторонньому порядку. Пунктом 3.13 Договору передбачено: якщо Підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, Замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків і штрафних санкцій. Крім того, на підставі пункту 2.4 позивач 03.07.2018 року надав аванс на поточні витрати у сумі 22000 гривень. Жодних підтверджуючих документів про витрату цієї суми відповідач не надав, більше того, 08.08.2018 року позивач додатково направив відповідачу на картку 6000 грн., підтвердження витрати яких теж не надано. Враховуючи викладене, просить стягнути з ОСОБА_2 , авансові платежі на загальну суму 28000 грн., оскільки доказів витрати вказаних коштів для придбання матеріалів, необхідних для роботи на об`єкті відповідач, всупереч умовам Договору, не надав. Разом з тим, відповідач не виконав свої зобов`язання в строк, останній окрім повернення суми авансу має понести відповідальність, прямо передбачену Договором. Так, за умовами пункту 4.2 Договору - за невиконання/несвоєчасне виконання робіт, в тому числі, якщо Підрядник не розпочав роботи в строк, встановлений цим Договором або порушує проміжні строки виконання робіт, Підрядник сплачує Замовнику пеню в розмірі 1% від загальної вартості робіт, визначеної на підставі пункту 2.1 Договору за кожен день прострочення виконання зобов`язань. Загальна вартість договору, згідно погодженого Кошторису складає 409510,00 грн.. Таким чином, на дату, коли договір став вважатись розірваним (18 вересня 2018 року), прострочення проміжних строків загалом склало 71 день, тому сума пені становить 409510 грн. х 0,01 х 71 день =290752,10 грн., які просить стягнути з відповідача в його користь.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_8 позовні вимоги підтримала. Суду пояснила, що в зв`язку з тим, що відповідач грубо порушив умови договору, просить стягнути з ОСОБА_2 в користь позивача неустойку в сумі 290752,10 грн. та грошові кошти в сумі 28000,00 грн., що були сплачені на користь останнього в якості авансових платежів.

Представник відповідача ОСОБА_9 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, в задоволенні позову просить відмовити (відзив на позовну заяву - а.с.87-90), так як твердження позивача щодо відставання від запланованого графіку виконання робіт ОСОБА_2 , не підтверджено жодними доказами, а відтак нарахування будь-яких штрафних санкцій є безпідставним. Твердження позивача про те, що штукатурні роботи та роботи із зашивки гіпсокартоном перегородок, стель та ніш, які мали бути завершені 01.09.2018 року, не були завершені навіть станом на дату розірвання договору - 18.09.2018 року, також є надуманим та спростовується Актом виконаних робіт на об`єкті від 29.08.2018 року на загальну суму 17849,00 грн.. Зазначає також, що після повного демонтажу неякісних робіт та нового виконання монтажу електро- та сантех- комунікацій, відповідачем було розроблено додатковий кошторис про збільшення вартості робіт на загальну суму 69325,00 грн. та надано позивачу для підписання. Однак, обіцяючи погодити даний кошторис та оплатити додаткові роботи, з різних причин ОСОБА_1 ухилявся від цього, всіляко відтягуючи їх підписання. Позивач частково прийняв додаткові роботи 16.08.2018 року згідно Акту виконаних робіт на загальну суму 22550,00 грн. без зауважень щодо якості виконаних робіт та оплатив їх у розмірі 85% від кошторису - 19125,00 грн.. Таким чином, оскільки ОСОБА_1 ухилявся від письмового затвердження додаткових робіт і підписання Додаткової угоди, то відповідно до абз.3 п3.7 був змушений зупини робочий процес. 31.08.2018 року позивач змінив замки вхідних дверей чим припинив доступ ОСОБА_2 до об`єкту та унеможливив подальше виконання робіт.

Суд, заслухавши сторін, допитавши свідків, дослідивши подані та витребувані судом докази, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

З пояснень сторін, матеріалів справи, судом встановлено, що 02.07.2018 року між ОСОБА_1 , як замовником та ОСОБА_2 як підрядником було укладено договір підряду №17/17-Вр (а.с.6-11, 192-196).

Відповідно до п.1.1. договору замовник доручає, а підрядник приймає на себе зобов`язання на свій ризик виконати гласними і/або залученими силами і засобами ремонтно-оздоблювальні роботи на об`єкті замовника за адресою: АДРЕСА_1 , (122 м2), розробити та здати кошторисну документацію, взяти на себе в разі необхідності залучення субпідрядників та складання з ними договорів, контроль за виконанням ними всіх або певної частини ремонтно - оздоблювальних робіт, а замовник зобов`язується прийняти виконані роботи та оплатити їх у відповідності до умов цього договору.

Відповідно до п.1.2. договору перелік та обсяги робіт (кошториси) визначені у додатках 1 І 2 до договору, які після їх підписання сторонами стають невід`ємною частиною договору.

Кожен з додатків регламентує окремий етап виконання робіт та підписується в разі необхідності. Додаток 1 регламентує здійснення чорнових робіт, необхідних для підготовки об`єкту для остаточного ремонту та виконання робіт, передбачених Додатком 2; Дбдаток 2 регламентує виконання ремонту та остаточне оздоблення квартири за допомогою «чистових матеріалів» (паркет, шпалери; плитка, тощо).

Відповідно до п. 2.1. договору загальна вартість цього договору визначається шляхом підсумування загальної вартості кошторисів, які погоджені та підписані сторонами в Додатках 1 та 2.

Як вбачається із матеріалів справи сторони підписали Додатки 1 і 2 до договору, відповідно до яких вартість робіт становить 409 510 грн. (а.с.12-21).

Згідно з п.2.1. договору протягом п`яти робочих днів з дати початку виконання робіт1 підрядником (визначеної згідно Додатку 3), замовник для закупівлі будівельних матеріалів, необхідних для здійснення робіт по відповідному етапу, надає підряднику грошові кошти у сумі - 22 000 грн. (аванс на закупівлю матеріалів).

Вказана сума авансу, в разі її часткового або повного витрачання, поповнюється до замовником до первинного розміру після надання підрядником звіту за формою, передбаченою Додатком №4, до якого обов`язково додаються документи, що підтверджують витрати підрядника на придбання матеріалів, необхідних для проведення робіт (видаткові накладні на постачання матеріалів).

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем було видано два видаткові касові ордери від 07.07.2018 року.

Дослідивши зміст та реквізити касових ордерів, судом встановлено, що ці ордери ідентичні.

Позивач не обґрунтував допустимими та належними доказами сплати відповідачу 22 000) грн., які він просить стягнути із відповідача як аванс.

Надані Позивачем видаткові касові ордери не відповідають вимогам Положення про ведення касових операцій у національній валюті України, затвердженого постановою правління НБУ від 27.12.201 Уроку №148. Надані Позивачем видаткові касові ордени не містять обов`язкових реквізитів назви підприємства, коду ЄДРПОУ, підпису керівника чи його 'резолюції іі підпису головного бухгалтера, а також відсутні будь які відомості про касира який мав би здійснити видачу готівкових коштів та нести відповідальність за видачу коштів, відсутні відомості про одержувача які б засвідчи його особу.

Позивач не підтвердив свої доводи, щодо законності використання торгового знака MASTERAKY, підтверджуючих документів щодо реєстрації знака для товарів суду не надав.

Позивач не обґрунтував, що не виконання робіт у строк, встановлений умовами договору, стало наслідком бездіяльності або неправомірних дій відповідача.

Відповідно до Додатку № 4 датою початку робіт є 03.07.2018, а датою закінчення - 23.10.2018 (а.с.22).

03.07.2018 відповідач приступив до виконання робіт.

Судом встановлено, що підрядні роботи були розпочаті відповідно до графіку - 03.07.2018 року та у відповідності із Додатком № 3 до договору: із демонтажу Ппсокартону (розділ 3 кошторису) та діагностики наявної електропроводки (п. 8 розділу 2 кошторису) та сантехнічної мережі (п.5 розділу 4 кошторису). Дані роботи проводились паралельно.

Саме під час проведення, орієнтовно 10 липня 2018 року, зазначених діагностик комунікацій, залученими відповідачем субпідрядниками, було виявлено суттєві недоліки зроблені попередніми працівниками, що негативно вплинули б на якість подальших робіт та кінцевий результат.

У відповідності до абз.6 п.п.3.3, п.3.6, 3.7 розділу 3 договору, відповідач повідомив позивача про наявність недоліків, які вплинули на якісне та своєчасне виконання умов договору, оскільки передбачали додаткові виконання робіт, затрату коштів не передбачених у основному кошторисі та відповідно зміщення графіків.

Факт повідомлення позивача про суттєві недоліки зроблені попередніми працівниками підтверджується показами свідків: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в судовому засіданні.

Судом встановлено, що коли позивач зі своїм представником прибули на об`єкт, між сторонами було погоджено продовження виконання основних робіт та першочергове усунення виявлених недоліків у комунікаціях важливість, яких обумовлена тим, що виконуються в основних конструкціях об`єкту, а вже після їх завершення сторони узгодили виконання чистових робіт. Оскільки, спрогнозувати наперед роботи по усуненню уже виконаних неякісних робіт було не можливо, то позивачем було прийнято рішення про їх демонтаж та подальший монтаж відповідачем відповідно до проекту.

Як зазначає відповідач свідками даної розмови були субпідрядники, які підтвердили вищенаведене у судовому засіданні.

16.08.2018 року сторони підписали акт виконаних робіт на суму 22 550,00 грн. (а.с.93).

23.08.2018 сторони підписали акт виконаних робіт на суму 17048,00 грн. (а.с.91).

Судом встановлено, що позивачем постійно затримувалось постачання матеріалів, що зупиняло виконання ремонтних робіт; на кілька, днів дані обставини підтвердили поясненнями свідки: ОСОБА_5 , ОСОБА_7 ..

Відповідно до ч.2 ст.849 ЦК України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

30.08.2018 року позивач направив на адресу відповідача претензію №1 щодо неналежного виконання зобов`язань за договором підряду № 17/17-Вр від 02.07.2018 (а.с. 25-26).

У претензії позивач зазначив, що роботи з розводки електро- та сантех-мереж мали' бути звершені 24.07.2018 року, але фактично виконані 16.08.2018 року, прострочення становить 23 дні, а роботи наступні за графіком мали бути завершені 01.08.2018 року, а станам на 30.08.2018 року не завершені, прострочення становить 29 днів.

Крім того, позивач зазначає, що жодних підтверджуючих документів про витрату суми в розмірі 22 000 авансу відповідач не надав, тому дана сума підлягає поверненню. Крім того, нараховує відповідачу 212 945,20 грн. пені (а.с.25-26).

Факт надіслання претензії відповідачу підтверджується копіями опису вкладення в цінний лист та копією квитанції ПАТ «Укрпошта» (а.с.27).

Відповідач відповіді на претензію не надав, вимог не виконав.

Відповідно до п. 3.15. договору у випадках, передбачених пп. 3.13 та 3.14, а також у вигіадку порушення підрядником інших умов договору, в тому числі, але не виключно, в разі порушення підрядником проміжних або кінцевого строку здачі робіт, псування матеріалу, нецільового використання матеріалу, перевищення норм витрат матеріалу, неякісного виконання роботи, нав`язування виконання додаткових робіт, виконання яких не є обгрунтованим та необхідним. Замовник має право в односторонньому порядку розірвати договір, письмово повідомивши про це Підрядника. В такому випадку замовник має право в якості штрафу за порушення умов договору не виплачувати підряднику всю або частину оплати, визначену в пункті 2.4.2. даного Договору.

11.09.2018 року позивач надіслав на адресу відповідача повідомлення про розірвання догобору відповідно до п. 3.15. договору підряду (а.с.28).

Однак, судом встановлено, підтверджено сторонами, самим позивачем та свідком ОСОБА_4 , що 31.08.2018 року позивач замінив замок вхідних дверей, чим припинив доступ відповідача до подальшого виконання робіт, а відтак позивач розірвав договір підряду № 17/17-Вр від 02.07.2018 року в односторонньому порядку у повному обсязі.

Розірванням договору є припинення договірного зобов`язання, тобто зникнення правового зв`язку між сторонами договірного зобов`язання на підставах, встановлених у законі або договорі, та припинення їхніх прав та обов`язків.

Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.4 ст.849 ЦК України, замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Наведеною нормою врегульований випадок, коли одностороння відмова замовника від договору підряду не ставиться в залежність від наявності порушення договірних відносин з боку підрядника, тобто, у даному випадку, одностороння відмова є безпідставною з точки зору закону.

Таким чином, замовнику законом надано право відмовитися в односторонньому порядку від договору у будь-який час до закінчення роботи і визначене цією нормою право не може бути обмежене.

Отже, договір підряду може бути розірваний в результаті односторонньої відмови від нього у повному обсязі, тобто в результаті вчинення замовником одностороннього правочину, який тягне припинення зобов`язань його сторін.

В силу ч.3 ст.651 ЦК України, у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до ч. 2 ст. 653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 31.08.2018 року позивач на підставі ч.4 ст.849 ЦК України замінив замки на об`єкті, чим фактично припинив зобов`язання сторін за договором підряду.

Враховуючи, що така одностороння відмова від договору (розірвання), з огляду на положення ст. ст. 653, 849 ЦК України, не потребує узгодження з відповідачем (підрядником), то договір підряду № 17/17-Вр від 02.07.2018 є припиненим з ініціативи замовника.

Відповідно до приписів ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї статті застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інши осіб чи наслідком події.

Позивач у позовній заяві вказує, що 08.08.2018 року ним додатково було перераховано на банківську картку відповідача 6000,00 грн..

Однак, позивач належним чином не обгрунував переказ вказаної суми та підтверджуючих документів суду не надав. У відповідності до наданої позивачем квитанції ПАТ «ПриватБанк» від 27.07.2018 року, позивач перерахував на банківську картку відповідача грошові кошти розмірі 5970 грн., тому підстав для стягнення з відповідача суми коштів 6000,00 грн. немає.

Відповідно до вимог ст.844 ЦК України, визначено, що ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 4 ст.844 ЦК України, визначено, що якщо виникла необхідність проведення додаткових робіт і у зв`язку з цим істотного перевищення визначеного приблизного кошторису, підрядник зобов`язаний своєчасно попередити про це замовника.

Конкретний строк для відповіді замовника зазначеною статтею не встановлений, а також не зазначено, як повинен себе вести підрядник до отримання такої відповіді від замовника. Тобто, можна зробити висновок, що підрядник може як починати так і не починати виконання відповідних робіт.

В разі неодержання, у розумний строк, відповіді на повідомлення від замовника підрядник зобов`язаний зупинити відповідні роботи з віднесенням збитків, завданих цим зупиненням, на рахунок замовника, що чітко передбачено Договором.

Як встановлено судом, позивач відмовився підписувати кошторис на додатково виконані роботи, погоджені позивачем. У зв`язку із даною відмовою відповідач повідомив позивача про зупинення подальшого виконання робіт на об`єкті, у відповідності до абз.3 п.3.7 Договору, а позивач в свою чергу замінив замки на об`єкті.

Фактично 31.08.2018 року позивач в односторонньому порядку відмовився від договору у повному обсязі, а відтак договір вважається розірваним.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 290 752,10 грн. слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.ст.610. ч.1 ст.612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (ненаілежне виконання), а боржник вважається таким, одо прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Стаття 549 ЦК України встановлює, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожей день прострочення виконання.

Відповідно до ч.2 ст.551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

За умовами п.4.2 Договору №17/17-Вр від 02.07.2018 року, за невиконання/несвоєчасне виконання робіт, в тому числі, якщо Підрядник не розпочав роботи в строк, встановлений цим договором або порушує проміжні строки виконання робіт; Підрядник сплачує Замовнику пеню в розмірі 1% від загальної вартості робіт, визначеної на підставі пункту 2.1. Договору за кожен день прострочення виконання зобов`язання, крім випадків, коли прострочення виконання виникло з вини Замовника.

Судом встановлено, що зміщення графіків виконання робіт згідно договору, виникло, внаслідок виявлення суттєвих недоліків зроблених попередніми працівниками, що негативно вплинуло б на якість подальших робіт та кінцевий результат. За таких обставин, вини відповідача у порушенні проміжних строків немає. Позивач самостійно прийняв рішення про повний демонтаж неякісно виконаних робіт, що в свою чергу вплинуло додаткову затрату коштів та зміщення графіків.

Оскільки замовник односторонньо відмовився від договору у зв`язку із непогодження додаткового кошторису вартості додатково виконаних робіт, договір є припиненим з 31.08.2018 року, тому підстави для стягнення з відповідача пені в сумі 290 752,10 грн. відсутні.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю.

На підставі ст.ст.549, 551, 610, 612, 611, 651, 653, 844, 849 ЦК України, керуючись ст.ст.4, 12, 81, 141, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення штрафних санкцій та повернення авансу відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Волинського апеляційного суду через Рожищенський районний суд Волинської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 09.09.2019 року.

СУДДЯ: І.І.Сіліч