Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/1602/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.07.2019 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді Надопта А.А.,

секретар судового засідання -Онисько С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Оноцької сільської ради Виноградівського району про визнання права власності на будинок,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 , звернулася до суду із вказаним позовом.

Вимоги позову мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки- ОСОБА_2 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача- ОСОБА_3 .

Після смерті батька позивачки відкрилася спадщина в тому числі на житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 .

На випадок своєї смерті, батько позивача ОСОБА_2 , заповідального розпорядження не залишив.

Позивач ОСОБА_1 за змістом ч.3 ст.1268 ЦК України прийяла спадщину.

Позивач звернувся до державного нотаріуса Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В. для оформлення спадщини, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтв про право на спадщину із-за відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Позивач ОСОБА_1 , про день, час і місце розгляду справи, будучи належним чином повідомленою в судове засідання не з"явилася, однак подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, та про те, що заявлені позовні вимоги підтримує повністю та просить суд такі задоволити.

Відповідач-представник виконкому Оноцької сільської ради Виноградівського району про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомленою належним чином своєчасно, в судове засідання не з`явилася, однак до суду подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та про те, що вимоги заявленого позову визнає повністю.

Згідно з вимогами ст.55 Конституції України та ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист судом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини встановлено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його цивільних прав і обов`язків.

Частиною 1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

При здійсненні правосуддя (ст.5 ЦПК) суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Завданнями цивільного судочинства (ст.2 ЦПК) є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Так, оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст.89 ЦПК України з врахуванням положень ст.ст.76-88 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.ст.12, 13, 78, 81, 82 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов`язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущення. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки- ОСОБА_2 (а.с.10), а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача- ОСОБА_3 (а.с.9).

Після смерті батька позивачки відкрилася спадщина в тому числі на житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 .

На випадок своєї смерті, батько позивача ОСОБА_2 , заповідального розпорядження не залишив.

Позивач ОСОБА_1 за змістом ч.3 ст.1268 ЦК України прийяла спадщину.

Позивач звернувся до державного нотаріуса Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В. для оформлення спадщини, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтв про право на спадщину із-за відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Належність спадкового житлового будинку померлому батьку позивачки- ОСОБА_2 , стверджується в тому числі по господарською книгою №8, особовим рахунком №01-0660-1, згідно довідки виконкому Оноцької сільської ради за №151 від 03.05.2019 року, технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 17.04.2019 року, Виданий Виноградівським РБТІ(а.с.13-18).

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Положення ч. 4 ст. 174 ЦПК України визначають, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. 16.05.2013 року ВССУ в Інформаційному листі N 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" у п. 3.5. було висловлено правову позицію з вирішення аналогічного питання, відповідно до якого, спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Відповідно до ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Таким чином, враховуючи встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, а також оцінюючи надані докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 18, 81, 206, 223, 259, 263-265 ЦПК України ст.ст. 5, 16, 328, 392, 376 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (ІПН НОМЕР_1 ), мешканкою АДРЕСА_1 право власності в цілому на житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 , загальною площею 127, 6 кв.метрів в тому числі житлова площа 47,5 кв.метрів.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги , відмови у відкритті чи закриттям апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийА. А. Надопта