№ 336/9321 /13 ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И .

19 лютого 2019 р

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Голубковій М.А., при секретарі Когут С.І. розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поновлення пропущеного строку для пред»явлення виконавчого листу, суд-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про поновлення пропущеного строку для пред»явлення виконавчого документу , пояснив , що 17 березня 2014 р. Шевченківським районним судом було видано виконавчий лист про примусове стягнення з ОСОБА_2 на його користь 116 895 грв. основного боргу , 24 626 грв. 61 коп. -процентів за користування позикою на рівні облікової ставки НБУ , 9 838 грв. 39 коп. -3% річних за прострочення виконання грошового зобов»язання , а також витрати по оплаті судового збору 1 513 грв. 60 коп.

Постановою державного виконавця від 14.04.2014 р. було відкрито виконавче провадження № 42989795 з примусового виконання вищевказаного судового рішення. Жодного повідомлення про те, що вказане виконавче провадження завершене від виконавчої служби не надходило , коштів в погашення існуючої заборгованості за рішенням суду ОСОБА_2 на його користь не сплачувала.

08.10.2018 р. ним було отримано позовну заяву ОСОБА_2 про звільнення її майна /автомобіля/ з під арешту, в який зазначено , що у період з 2011 р. по 2016 р. на виконанні у відділі перебувало 9 виконавчих проваджень боржником яких виступає ОСОБА_2 , серед яких перебувало виконавче провадження № 41154904 з примусового виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя про забезпечення позовних вимог шляхом накладання арешту на майно ОСОБА_2 Станом на теперішній час на виконанні у відділу виконавче провадження за якими боржниками є ОСОБА_2 не перебувають, з чого він робить висновок , що виконавче провадження було завершено , але він не отримував від Шевченківського ВДВС м. Запоріжжяі постанови про завершення виконавчого провадження.

На теперішній час він бажає поновити строк для пред»явлення виконавчого листу для виконання, вважає причину пропуску строку пред»явлення листу до виконання поважною , оскільки він не отримував постанови про повернення йому виконавчого документу , так як значну частину свого часу проводить у медичних закладах , також хворіла , а потім померла його дружина , а після поновлення строку та отримання дублікату виконавчого документу , останній буде негайно пред»явлено до виконання.

Представник відповідача заперечував проти заяви, пояснив, що відповідно ст. 22 Закону України « Про виконавче провадження « встановлюється річний строк для пред»явлення виконавчих листів до виконання.

Заявником подана суду інформація з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень , де вказано , що виконавчий лист був поданий 14 квітня 2014 р. , однак 26 червня2014 р. на підставі ч.3 ст. 23 Закону України діючої на той час редакції Закону України « Про виконавче провадження « , у разі повернення виконавчого документу стягувачу у зв»язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення , строк пред»явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

За правилами вказаної норми у заявника був строк до 26 червня 2015 р. для того, щоб повторно подати виконавчий лист, однак цей строк був пропущений більш ніж на три роки.

Не погоджується представник позивача з ствердженням заявника, що він не отримував повернутого виконавчого документу , так як це нічим не підтверджено у зв»язку спливом тривалого часу , коли відповідно до Інструкції Мінюсту від 25.12.2008 р. № 2274/5 « Про затвердження Порядку роботи з документами о органах державної виконавчої служби , реєстр на відправлення рекомендованої кореспонденції вже знищений можна стверджувати , що ніхто заявнику нічого не направляв. Він вважає, що заявник просто проігнорував той факт, що йому повернули виконавчий документ , він навіть не впевнений в тому, що він не отримував постанови про повернення виконавчого листа, про що вказує у свої заяві « можливо що не отримував постанови про повернення виконавчого листа, разом з якою , як відомо надсилається виконавчий документ.

Проаналізував доводи сторін, суд приходить к висновку, що заява про поновлення пропущеного строку для пред»явлення виконавчого документу не підлягає задоволенню, оскільки вказаний виконавчий документ було повернуто у 26 червня 2014 р. ,а відповідно до ч.3 ст. 23 Закону України « Про виконавче провадження, строк повторного подання виконавчого документу був до 226 червня 2015 р, в суд заявник звернувся з заявою про поновлення строку у листопаді 2018 р., пропустив строк більш ніж у три роки.

У заяві заявник посилається на свої хвороби, які йому завадили звернутися до суду за поновленням строку , але при цьому , зі сторони заявника не надано ніяких підтверджень , що ці причини були поважними.

Також заявник як на підставу поновлення строку на для пред»явлення виконавчого листа посилається на те, що він можливо не отримав постанову про повернення виконавчого документу .

Наведену підставу для поновлення пропущеного процесуального строку не можна вважати поважною, оскільки заявник не позбавлений можливості вільного та безоплатного доступу до Єдиного реєстру судових рішень , ознайомившись з ними на офіційному веб -портал судова владав України , а безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення , що набрало законної сили , є порушенням вимог ст 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд звертає також увагу на те, що заявник не просить видати йому дублікат виконавчого документа , що свідчить про наявність у нього оригіналу листа

З наведених обставин , суд залишає заяву про поновлення пропущеного строку без задоволення.

Керуючись ст 433 ЦПК України , суд -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поновлення пропущеного строку для пред»явлення виконавчого документу залишити без задов.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького Апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення (з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України).

Суддя М.А. Голубкова.