У Х В А Л А

30 січня 2019 року м. Київ

Справа № 355/803/18

Провадження: № 22-ц/824/1601/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.,

суддів Гаращенка Д.Р.,Пікуль А.А.

секретар Глухенька М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про призначення судової почеркознавчої експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, неустойки та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

В травні 2018 року ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2звернувся до суду з позовом про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_3заборгованості за договором позики.

Позовні вимогимотивовано тим, що 27.05.2016 року позивач надала відповідачам 50180 грн., що за курсом НБУ становило 2000 доларів США. Відповідно до умов договору повернення суми боргу здійснюється протягом 4 місяців (до 10 липня 2016 року, 10 серпня 2016 року, 10 вересня 2016 року, 10 жовтня 2016 року) з моменту підписання даного договору рівними частинами у розмірі 12545 грн., що становить 500 доларів США за курсом НБУ (при зміні курсу долара, суми підлягають відповідному коригуванню згідно з курсом НБУ).

У зв'язку зневиконанням відповідачами взятих на себе зобов'язань за договором позики, виникла заборгованість, яка становить:за основною сумою боргу - 51840 грн. відповідно до курсу НБУ станом на 17.05.2018 року - 1 долар США дорівнює 25,92 грн. та пеня у розмірі 25% річних за кожен день прострочки від суми заборгованості, яка склала 19539,27 грн.

Також вона, ОСОБА_2, зазнала моральної шкоди, що полягає в неповерненні відповідачами позики та їх відмови відшкодувати матеріальний збиток, що призвело до нервового стресу та душевних страждань. Розмір моральної шкоди визначено в сумі 13000 грн.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 3 серпня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 51 840 грн., тобто по 25 920 грн. з кожного.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 2000 грн., тобто по 1000 грн. з кожного.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір по 598,095 грн. з кожного.

Не погодившись із таким рішенням суду, ОСОБА_1 подав заяву про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що вказане рішення є необґрунтованим, таким, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, а відтак підлягає скасуванню.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 26 вересня 2018 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

23 жовтня 2018 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 3 серпня 2018 року, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що він фактично не знав про наявну судову справу, копію ухвали про відкриття провадження та позовної заяви не отримував. Крім того, він не знає особисто позивача, заперечив факт підписування договору позики, посилаючись на те, що оскільки ніяких коштів в борг у ОСОБА_2 не брав.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 23 листопада 2018 року відкрито апеляційне провадження у даній справі, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

28 листопада 2018 року на адресу суду надійшли клопотання ОСОБА_1про забезпечення доказів шляхом тимчасового вилучення оригіналу договору позики тапророзгляд справи за участю сторін.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 5 грудня 2018 року клопотання ОСОБА_1 задоволено, витребувано у ОСОБА_2 оригінал договору позики від 27 травня 2016 року, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

В ході апеляційного розгляду справи, ОСОБА_1 та його представником ОСОБА_5 заявлено клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи.

Клопотання мотивовано тим, що відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги не визнає, заперечує факт укладання ним договору позики та прямо зазначає про фальсифікацію цього договору, оскільки підпис, вчинений на договорі, йому не належить. Крім того, даний договір є єдиним доказом, на який може посилатись позивач в обґрунтування своїх вимог, а тому відповідач вважає за необхідне призначення судової почеркознавчої експертизи у даній справі.

Представник позивача ОСОБА_6 заперечував проти призначення судової почеркознавчої експертизи, вважає, що дане клопотання заявлено лише з метою затягування розгляду справи.

Вислухавши думку учасників справи,колегія суддіввважає, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Статтею 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

В даному випадку у справі ухвалене заочне рішення.

Як убачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 при поданні до суду першої інстанції заяви про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 3 серпня 2018 року не вчинив відповідних процесуальних дій - відповідно до ст. 229 ЦПК України не виклав у заяві про перегляд заочного клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи у справі (забезпечення доказу, яким відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача), а просте посилання у заяві на те, що договір, наданий позивачем є фальсифікований і відповідні висновки спеціаліста в галузі графології та почеркознавства будуть долучені до матеріалів справи окремими клопотаннями, не є обґрунтованим доводом.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 на заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 3 серпня 2018 року також не містить клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи.

Будь-яких доказів, які б підтверджували об'єктивну неможливість заявити клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи та дослідження в якості доказу висновку експерта у суді першої інстанції при поданні заяви про перегляд заочного рішення та при поданні апеляційної скарги, представником відповідача апеляційному суду не надано.

Також слід відмітити, що відповідно до п. 3.5 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5 (зі змінами та доповненнями) для проведення почеркознавчої експертизи (або експертного дослідження) експертній установі необхідно надати вільні, умовно?вільні та експериментальні зразки почерку і підпису певної особи від імені якої значиться підпис (та/або особи, яка виконала підпис від імені іншою особи).

Порушуючи питання в суді апеляційної інстанції про призначення у справі експертизи відповідач та його представник не подали відповідний пакет матеріалів для проведення експертного дослідження (вільні зразки, умовно-вільні зразки почерку і підпису), та не зазначили про існування таких зразків.

За таких підстав в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення судової почеркознавчої експертизи у даній справі слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 103, 367, 368 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення судової почеркознавчої експертизи відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення, оскарженню в касаційному порядкуне підлягає.

Головуючий Т.О. Невідома

Судді Д.Р. Гаращенко

А.А. Пікуль