Справа № 345/3000/18
Провадження № 22-ц/4808/184/19
Головуючий у 1 інстанції Якимів Р. В.
Суддя-доповідач Фединяк
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів:

доповідача Фединяка В.Д.

суддів: Бойчука І.В., Девляшевського В.А.

секретаря Бойчука Л.М.

з участю представника ОСОБА_3-ОСОБА_1

позивачка ОСОБА_4- ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Калуського міськрайонного суду від 26 листопада 2018 року, ухвалене суддею Якимів Р.В. в м.Калуші,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 12 жовтня 1991 року між сторонами було укладено шлюб, який 08 жовтня 2008 року розірвано. Від шлюбу народилися: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідно до рішення Калуського міськрайонного суду від 20 червня 2008 року відповідач сплачував на її користь аліменти на утримання дітей до досягнення ними повноліття. На даний момент діти досягли повноліття, однак ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 є студентом ІІІ-го курсу Калуського коледжу культури і мистецтв денної форми навчання. Посилаючись на те, що вона потребує матеріальної допомоги на утримання та навчання сина, а відповідач у добровільному порядку такої допомоги не надає, відповідно до положень статей 198, 199 СК України просила суд стягнути з відповідача на утримання повнолітнього сина ОСОБА_6, який продовжує навчання в розмірі 10000,00 грн щомісячно на час навчання, починаючи з дня пред'явлення позову і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним 23-річного віку.

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 26 листопада 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, який є студентом 3 курсу Калуського коледжу культури і мистецтв денної форми навчання в розмірі 2000 грн щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення ним двадцяти трьох років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4. Право на утримання повнолітнього сина припиняється у разі припинення навчання.

На дане рішення ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового про задоволення позову в повному обсязі, вказуючи на допущення судом порушення норм матеріального та процесуального права. На думку апелянта, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Зазначає, що звернулася з вказаним позовом 26.07.2018 року, тому саме із цього дня з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на повнолітнього сина, який продовжує навчання. Вказує на те, що відповідач не є безробітним, його робота полягає у регулярних виїздах за кордон України та є нелегальною. Тривалий час відповідач працює за межами України. Судом не враховано, що відповідач може сплачувати аліменти у більшому розмірі, дитина підросла, витрати на її утримання значно зросли, а матеріальне становище позивачки погіршилося..

ОСОБА_4 08.01.2019 року подав відзив на апеляційну скаргу,в якому зазначає, що виконував рішення Калуського міськрайонного суду про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. Зазначає, що і надалі продовжує сплачувати аліменти, твердження апелянта про те, що відповідач в добровільному порядку не надає допомоги є надуманими та суперечать фактичним обставинам справи. Вважає, що в нього на утриманні є син від іншого шлюбу ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, який хворіє на потребує вчасного і дороговартісного лікування. Дружина відповідача є інвалідом 3 групи та також потребує періодичного лікування в стаціонарі і прийомів дороговартісних ліків. Позивачем не надано підтвердження фактичної необхідності у стягненні 10000,00 грн щомісячно та не надано жодних документів на обґрунтування даних майнових вимог.

У судовому засіданні представник ОСОБА_3 підтримала доводи апеляційної скарги, просить задовольнити скаргу.

Представник ОСОБА_4 доводи апеляційної скарги не визнав, вважає рішення суду законним і просить відмовити у задоволенні скарги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь в розгляді справи, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 367 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 є стягнення аліментів на утримання дитини, ціна позову у справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому згідно з приписами ЦПК України справа є малозначною.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що повнолітній ОСОБА_5 на даний час навчається. Відповідач має на утриманні дитину від іншого шлюбу ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, який хворіє та перебуває на «Д» обліку в ортопеда. Відповідач в даний час працездатний, а тому спроможний сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини.

Висновок суду в основному відповідає вимогам закону і матеріалам справи.

Судом установлено, що рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 червня 2008 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірвано. Під час перебування у шлюбі у них народився син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Із довідки від 23.05.2018 року вбачається, що ОСОБА_6 є студентом ІІІ-го курсу Калуського коледжу культури і мистецтв денної форми навчання (а.с.4).

Зазначені обставини визнані учасниками справи, суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, тому відповідно ч.1ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Також судом встановлено, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід переодично виїзджає за межі України на тимчосові заробітки, що не заперечується його представником.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 спроможний утримувати повнолітнього сина сторін у зв'язку із продовженням ним навчання.

Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частини перша - третя статті 181 СК України).

Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька способів виконання цього обов'язку, зокрема: утримання неповнолітньої дитини, на що стягуються аліменти у частках від заробітку (доходу) або в твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому закладі, при цьому якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні діти продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними 23 років, за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

Відповідно до частини першої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При цьому СК України виходить із принципу рівності прав та обов'язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов'язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина.

Суд першої інстанції, встановивши обставини у справі та дослідивши надані сторонами докази на їх підтвердження, дійшов обґрунтованого висновку про те, що згідно з вимогами чинного законодавства ОСОБА_4 як батько сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 зобов'язаний утримувати свого сина, який продовжує навчання.

Суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання у розмірі 10000 грн щомісячно, оскільки у нього на утримання неповнолітній син від іншого шлюбу, потребує утримання, так як хворіє та ним надається матеріальна допомога дружині як особі з інвалідністю. Крім цього, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 є здоровим, повнолітнім, та відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов'язані обоє з батьків.

Разом з тим, постановляючи рішення про стягнення аліментів з часу набрання рішенням законної сили, судом першої інстанції не враховано, що відповідно до ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Тому оскаржуване рішення у цій частині слід змінити.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково. Рішення Калуського міськрайонного суду від 26 листопада 2018 року змінити в частині часу присудження аліментів та стягнення аліментів проводити з 26 липня 2018 року, тобто від дня пред'явлення позову.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст складено 30 січня 2019 року.

Судді: В.Д.Фединяк

І.В.Бойчук

В.А.Девляшевський