Справа № 182/602/19
Провадження № 2/0182/1292/2019
01.07.2019 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Тихомирова І.В. розглянувши у порядку спрощеного провадження (без виклику сторін) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з відповідачем вони перебували у шлюбі, який був розірваний на підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 березня 2015 року.
Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно рішення Нікопольського міськрайонного суд Дніпропетровської області від 02 квітня 2015 року з нього на користь ОСОБА_2 на утримання дітей стягуються аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % відсотків прожиткового мінімуму на дитину певного віку до досягнення ОСОБА_3 повноліття.
26 вересня 2015 року він уклав шлюб з ОСОБА_5 , від шлюбу з якою мають малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком якого в свідоцтві про народження записаний позивач, та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Таким чином, на даний час змінився його сімейний та майновий стан, оскільки на його утриманні додатково перебувають, двоє малолітніх дітей, від іншого шлюбу, дружина, яка зараз не працює та перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Також на його утриманні знаходяться його мати пенсіонерка ОСОБА_8 , якій він надає матеріальну допомогу, а також рідна сестра ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка є інвалідом другої групи з дитинства і за станом свого здоров`я не має можливості працювати.
Отже внаслідок зміни сімейного та матеріального стану, позивач не має можливості сплачувати аліменти у визначеному розмірі, а тому просить суд, зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 квітня 2015 року на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/3 частини до 1/4 частини.
Ухвалою судді від 15 лютого 2019 року відкрито провадження по даній справі та у відповідності до ч. 1 ст. 274 ЦПК України вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, що відповідає положенням ч. 5 ст. 279 ЦПК України (а.с.18).
Відповідач ОСОБА_2 про розгляд даної справи була повідомлена у відповідності до вимог ч. 6,7 ст. 128 ЦПК України, ухвала про відкриття провадження по справі разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами була направлена відповідачу за адресою її місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Однак відповідач відзиву на позов не надала та жодних заяв або клопотань від неї до суду не надходило.
Згідно з ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Враховуючи те, що судом були використані передбачені чинним законодавством способи для повідомлення відповідача про розгляд справи, та приймаючи до уваги той факт, що наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті, суд у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи.
Оскільки відповідно до положень ЦПК України розгляд вказаної справи здійснювався судом за відсутності учасників справи, тому у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступного висновку.
Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України).
Під час розгляду даної справи, судом було забезпечено сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості (стаття 129 Конституції України).
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Нормою частини 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 07 жовтня 2006 року, який був розірваний згідно рішення Нікопольського міськрайонного суд Дніпропетровської області від 12 березня 2015 року (а.с.23).
Від шлюбу мають малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4).
На підставі рішення Нікопольського міськрайонного суд Дніпропетровської області від 02 квітня 2015 року (справа № 182/1357/15-ц) з позивача на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % відсотків прожиткового мінімуму на дитину певного віку до досягнення ОСОБА_3 повноліття (а.с.4,24).
З матеріалів справи вбачається, що у позивача змінився сімейний стан, оскільки 26 вересня 2015 року він уклав шлюб з ОСОБА_5 , від якого в них є малолітні діти: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком яких в свідоцтві про народження записаний позивач ОСОБА_1 (а.с.6,7).
Діти знаходяться на повному матеріальному утриманні позивача, його дружина ОСОБА_5 на даний час не працює оскільки перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, у зв`язку з чим була позбавлена можливості отримувати додатковий дохід. Коштів, які залишаються після усіх відрахування не вистачає для забезпечення нормального рівня життя сім`ї.
Згідно з пунктом 17,23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
При вирішенні питання щодо зменшення розміру аліментів, що стягуються з позивача, суд приймає до уваги, зміни у його сімейному стані, а саме те, що на його утриманні також знаходяться малолітні ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Проте, суд звертає увагу, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст. 182 СК України).
Згідно ч. 1ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
В той же час, суд не може прийняти до уваги доводи позивача про те, що на його утриманні також знаходяться його мати пенсіонерка ОСОБА_8 та рідна сестра ОСОБА_9 , яка є інвалідом другої групи з дитинства, з тих підстав, що позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт надання їм будь-якої матеріальної допомоги, а також відомостей про їх дохід, з метою надання належної оцінки необхідності сторонньої матеріальної допомоги.
Виходячи з принципу розумності та справедливості, з метою захисту прав позивача та недопущення порушення прав осіб на користь та утримання яких стягнуто аліменти, суд з урахуванням положень ст. 192 СК України, вважає можливим зменшити розмір аліментів, які стягується з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 за рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 квітня 2015 року з 1/3 частини до 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення найстаршою дитиною ОСОБА_3 повнолітня, що відповідає положенням ч. 2 ст. 183 СК України.
Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Отже суд знаходить позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та підлягаючими задоволенню.
Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь позивача ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.).
На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 12,13,18,76,81,263-265,280 ЦПК України, 180,182,192 СК України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»,суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначений рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 квітня 2015 року у справі № 182/1357/15-ц, у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця і до досягнення ОСОБА_3 повноліття.
Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, аліменти на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , (РНОКПП НОМЕР_2 ) на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину певного віку щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення найстаршою дитиною ОСОБА_3 повнолітня.
Виконавчий лист виданий на підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 квітня 2015 року по цивільній справі № 182/1357/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, повернути до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.) на користь ОСОБА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом за заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Згідно підпункту 15.5 Перехідних положеньЦПК України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року, який набув чинності 15 грудня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Повний текст рішення суду складено 01 липня 2019 року.
Суддя: І. В. Тихомиров