Р І Ш Е Н Н Я№ 127/5561/19

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2019 р.Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Венгрин О.О.,

секретар - Суслова М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, мотивуючи його тим, що 19.05.2016 р. вони з відповідачем уклали договір позики, за яким ОСОБА_1 позичив ОСОБА_2 163332,00 грн. На підтвердження укладення зазначеного договору ОСОБА_2 написала розписку, якою зобов`язалась повернути кошти до 01.06.2016 р. Відповідач зобов`язання за договором позики належним чином не виконала, на час звернення до суду повернуто лише 68000,00 грн. Просить стягнути з ОСОБА_2 95332,00 грн боргу за договором позики від 19.05.2016 р., 6684,00 грн - 3% річних, 31534,00 грн - інфляційних згідно ст. 625 ЦК України.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Палій Т.Г. не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує, просить стягнути борг згідно розрахунку за період з 20.10.2016 р. по 20.02.2019 р. (а.с. 61)

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. (а.с. 60) Ухвалу суду про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками отримала 30.05.2019 р. (а.с. 57)

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача відповідно до гл. 11 розд. ІІІ ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що відповідно до розписки від 19.05.2016 р. відповідач ОСОБА_2 позичила у позивача ОСОБА_1 гроші в розмірі 163332,00 грн на строк до 01.06.2016 р. (а.с. 62 - оригінал розписки)

Згідно ст. 1047 ч. 2 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника.

Ст. 204 ЦК України встановлена презумпція дійсності правочину - правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Отже, позивачем надано оригінал письмового доказу - розписку позичальника (відповідача) про позику від 19.05.2015 р., яка згідно ст. 1047 ч. 2 ЦК України може бути представлена на підтвердження укладення договору позики та його умов, відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, в зв`язку з цим, наданий позивачем доказ - розписка від 19.05.2015 р. є належним і допустимим доказом у зазначених спірних правовідносинах, його достовірність стороною відповідача не спростована.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст. 545 ч. 2 ЦК України якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові.

Наявність оригіналу розписки у позивача (позикодавця) згідно з положеннями ст. 545 ЦК України вказує на те, що зобов`язання з повернення позики позичальником не виконано (постанова Верховного Суду від 15.04.2019 р. у справі №308/4387/15-ц).

На розписці про позику коштів є записи про часткове повернення боргу відповідачем позивачу: 20.05. повернуто 49000,00 грн (залишок 114332,00 грн), 12.07. - 8000,00 грн (залишок 106332,00 грн), 29.07.- 5000,00 грн (залишок 101332,00 грн), 16.09.- 3000,00 грн (залишок 98332,00 грн), 20.10. - 3000,00 грн (залишок 95332,00 грн). (а.с. 62)

Згідно ст. 1049 ч. 1 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 1050 ч. 1 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ч. 2 ЦК України).

Відповідач ОСОБА_2 не виконала зобовязання за договором позики, борг в повному обсязі до 01.06.2016 р. не повернула, внаслідок чого станом на 20.02.2019 р. утворилась заборгованість в розмірі 95332,00 грн - борг за договором позики від 19.05.2016 р., 6684,00 грн - 3% річних, 31534,00 грн - інфляційні, що підтверджується розрахунком заборгованості. (а.с. 12-13)

На підставі викладеного суд прийшов до висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які відносяться до договірних зобов`язань, зокрема, позики, встановив, що права позивача відповідачем порушені, оскільки відповідач не виконала умови договору щодо повернення позики, тому права позивача підлягають захисту, потрібно стягнути з відповідача на користь позивача 95332,00 грн - борг за договором позики від 19.05.2016 р., 6684,00 грн - 3% річних, 31534,00 грн - інфляційні.

Відповідно до ст.ст. 137, 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 1335,50 грн судового збору, 2500,00 грн - витрат на правничу допомогу. (а.с. 18)

Керуючись ст.ст. 1046, 1047, 1049, 1050, 625 ЦК України,

ст.ст. 13, 77-79, 89, 137, 141, 263-265, 268, гл. 11 розд. ІІІ ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 95332,00 (дев"яносто п"ять тисяч триста тридцять дві) грн боргу за договором позики від 19.05.2016 р., 6684,00 (шість тисяч шістсот вісімдесят чотири) грн - 3% річних, 31534,00 (тридцять одну тисячу п"ятсот тридцять чотири) грн - інфляційних, 1335,50 грн судового збору, 2500,00 грн - витрат на правничу допомогу.

Заяву про перегляд заочного рішення суду може бути подано відповідачем протягом 30 днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня складення повного рішення до Вінницького апеляційного суду.

Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .

Повне рішення виготовлено 12.07.2019 р.

Суддя О.О.Венгрин