Справа № 133/468/19
Провадження № 22-ц/801/1712/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сєчко В. Л.
Доповідач:Ковальчук О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 рокуСправа № 133/468/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача Ковальчука О. В.,

суддів: Марчук В. С., Сала Т. Б.,

за участі секретаря Кирилюк Л. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - виконавчий комітет Козятинської міської ради Вінницької області, про визнання припиненим договору іпотеки, проведення державної реєстрації припинення іпотеки та обтяження на нерухоме майно,

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича на рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області, ухвалене у цій справі 24 травня 2019 року у м. Козятині суддею цього суду Сєчко В. Л., зі складанням його повного тексту 24 травня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - виконавчий комітет Козятинської міської ради Вінницької області, про визнання припиненим договору іпотеки, проведення державної реєстрації припинення іпотеки та обтяження на нерухоме майно, мотивуючи його тим, що 18 вересня 2007 року між ним та Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» (далі - ВАТ «Кредитпромбанк») укладено кредитний договір № 31.3 ВН/84/07-С, відповідно до умов якого банк надав йому кредит у розмірі 25000,00 доларів США на строк до 17 вересня 2017 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13, 55 % річних. В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором 18 вересня 2007 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір №31.3ВН/84/07-С, згідно з умовами якого він передає в іпотеку банку майно, а саме: житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належав йому на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок; земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, загальною площею 0,961 гектара, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ,кадастровий номер :01:001:1173, яка належала йому на праві власності на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ЯД №390564.

18 вересня 2007 року приватним нотаріусом Козятинського районного нотаріального округу Палагутіною В.О., на підставі ст. 73 ЗУ «Про нотаріат», у зв`язку із посвідченням вказаного договору іпотеки, накладено заборону відчуження зазначеного в договорі нерухомого майна: житлового будинку за АДРЕСА_1 , до припинення договору іпотеки.

Також, в забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором, між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 укладено договори поруки № 31.3ВН/84/1101/07-С від 18 вересня 2007 року та № 31.3ВН/84/1102/07-С від 18 вересня 2007 року відповідно, згідно з умовами яких поручителі взяли на себе зобов`язання солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором.

26 червня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу права вимоги, відповідно до якого ПАТ «Кредитпромбанк» передав (відступив) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за вказаними кредитним та іпотечним договорами.

29 травня 2014 року ПАТ «Дельта Банк» направлено на адресу ОСОБА_1 досудову вимогу про наявність станом на 20 травня 2014 року заборгованості за кредитним договором та повідомлено, що в разі незадоволення цієї претензії банк буде вимушений захищати свої майнові права шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса або звернення до суду з вимогою про примусове стягнення боргу на загальну суму заборгованості за кредитним договором, яка станом на 20 травня 2014 року становить 10114,34 доларів США.

В жовтні 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути на його користь з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 солідарно заборгованість за кредитним договором, яка виникла станом на 13 жовтня 2014 року в розмірі 138 117,69 грн., з яких: тіло кредиту - 123 927,32 грн.; відсотки - 14 190,38 грн. В обґрунтування позовних вимог ПАТ «Дельта Банк», зокрема послався на положення ч. 2 ст. 1050 ЦК України, згідно із якими, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з ростроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 02 лютого 2015 року в справі № 133/3664/14-ц стягнуто солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 138117,69 грн., з яких: тіло кредиту - 123927,32 грн.; відсотки - 14190,38 грн.

На виконання зазначеного рішення від 02 лютого 2015 року ОСОБА_1 в касу Вінницького відділення №3 ПАТ «Дельта Банк» 03 лютого 2016 року внесено 30 000 грн., 23 березня 2016 року - 30 000 грн та 12 травня 2016 року - 78 200 грн., тобто станом на 12 травня 2016 року ним повністю було виконано це рішення та сплачено на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 138117,69 грн.

У зв`язку з відсутністю заборгованості за основним зобов`язанням (кредитним договором) та з метою зняття нотаріусом заборони відчуження належного йому житлового будинку, що є предметом іпотеки, ОСОБА_1 20 травня 2016 року направлено на адресу ПАТ «Дельта Банк» лист, в якому він, зокрема просив надати довідку про погашення заборгованості за кредитним договором та повернути по акту прийому-передачі правовстановлюючі документи на предмет іпотеки.

26 травня 2016 року ПАТ «Дельта Банк» повідомило, що у зв`язку з тим, що ухвалення рішення від 02 лютого 2015 року не припиняє дії кредитного договору, а отже зобов`язання за ним є чинними та мають виконуватися належним чином відповідно до умов цього договору та чинного законодавства України.

ОСОБА_1 повторно звернувся із аналогічним листом до ПАТ «Дельта Банк» та отримав відповідь від 20 лютого 2017 року, що винесення вказаного рішення суду не припиняє дії кредитного договору, тому станом на 25 січня 2017 року загальна заборгованість за кредитним договором становить 7806,24 дол. США та 38440,11 грн., яка складається із 4721,51 дол. США - сума заборгованості по кредиту; 3084,73 дол. США - нараховані проценти за користування кредитом; 38440,11 грн. - пеня.

Пославшись на вказані обставини та на те, що грошове зобов`язання за кредитним договором виконане в повному обсязі, відповідно до положень ст. ст. 1050, 391, 549 ЦК України та ст. ст. 3, 17 ЗУ «Про іпотеку», ОСОБА_1 , просив суд визнати припиненим договір іпотеки від 18 вересня 2007 року, провести в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію припинення іпотеки, провести в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію припинення обтяження у вигляді заборони відчуження нерухомого майна, що виникло на підставі договору іпотеки від 18 вересня 2007 року.

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 24 травня 2019 року позов задоволено, вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погодившись із ухваленим рішенням, ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у ПАТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, який діє на підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02 жовтня 2015 року № 181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», постанови Правління Національного банку України від 02 жовтня 2015 року № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20 лютого 2015 року № 61 «Про продовження строків здійснення процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора», посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, в апеляційній скарзі просить оскаржуване рішення скасувати та постановити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві позивач зазначив, що оскаржуване відповідачем рішення вважає законним, а тому просить апеляційний суд залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак, рішення суду цим вимогам не відповідає, тому апеляційний суд з огляду на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, перевіривши його законність і обґрунтованість у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч. 1 ст. 78 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що 18 вересня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 31.3 ВН/84/07-С, відповідно до умов якого банк зобов`язується надати позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 25 000,00 доларів США строком по 17 вересня 2017 року включно, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов`язання у повному обсязі у терміни, передбачені цим договором (а. с. 15-18).

Згідно з п. 1.3 кредитного договору позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі 13,55% річних за весь строк фактичного користування кредитом.

Відповідно до п.3.1 кредитного договору позичальник зобов`язується забезпечити погашення отриманого кредиту шляхом внесення готівкою або шляхом безготівкового перерахування зі свого поточного/карткового рахунку грошових коштів у валюті отриманого кредиту, у період з 01 по 10 число (включно) кожного календарного місяця.

Пунктом 4.6 кредитного договору передбачено, що у разі недотримання позичальником умов цього договору банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів за користування ним, відшкодування збитків, заподіяних банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником умов цього договору.

Пунктом 7.6 кредитного договору сторони погодили, що цей договір набуває чинності з моменту надання позичальнику кредитних коштів відповідно до умов цього договору і діє до повного погашення позичальником заборгованості за кредитом та процентами за користування ними, а при наявності простроченої заборгованості і пені за несвоєчасне погашення кредиту та сплату процентів, а також штрафи, передбачені цим договором.

В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором 18 вересня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір № 31.3ВН/84/07-С, посвідчений 18 вересня 2007 року приватним нотаріусом Козятинського районного нотаріального округу Палагутіною В.О., зареєстрований в реєстрі за № 2295 (а.с.19-20).

Згідно із умовами іпотечного договору ОСОБА_1 , як іпотекодавцем, надано Відкритому акціонерному товариству «Кредитпромбанк», як іпотекодержателю, в іпотеку майно, а саме: житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_1 на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок; земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, загальною площею 0,961 гектара, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки :01:001:1173), яка належала ОСОБА_1 на праві власності на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ЯД № 390564 (а.с.14,39).

У п. 4.1 іпотечного договору визначено, що за рахунок майна іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, який визначається на момент фактичного задоволення разом із сумою кредиту, процентів, штрафними санкціями та відшкодуванням збитків, які виникли у зв`язку із прострочкою виконання боржником зобов`язань за кредитним договором, витратами, пов`язаними із зверненням стягнення на майно, витратами, пов`язаними з утриманням та збереженням майна, витратами на страхування майна, та інші витрати, обумовлені виконанням умов цього договору.18 вересня 2007 року приватним нотаріусом Козятинського районного нотаріального округу Палагутіною В.О. накладена заборона відчуження зазначеного в іпотечному договорі № 31.3ВН/84/07-С нерухомого майна: житлового будинку за АДРЕСА_1 , до припинення договору іпотеки. Зазначена заборона на відчуження нерухомого майна зареєстрована в реєстрі для реєстрації заборон за № 106.

26 червня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Кредитпромбанк» передав (відступив) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за вказаними кредитним та іпотечним договорами (а. с. 21-22).

29 травня 2014 року ПАТ «Дельта Банк» направлено позивачу досудову вимогу № 31.4-08/5102/14 про наявність станом на 20 травня 2014 року заборгованості за кредитним договором № 31.3 ВН/84/07-С від 18 вересня 2007 року в сумі 1573,24 дол. США та попереджено, що у випадку невиконання позивачем зобов`язань, передбачених цим кредитним договором, ПАТ «Дельта Банк» має право вимагати дострокового виконання зобов`язань за ним в повному обсязі протягом встановленого договором строку з дати отримання відповідної вимоги. У разі незадоволення цієї претензії банк буде вимушений захищати свої майнові права шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса або звернення до суду з вимогою про примусове стягнення боргу на загальну суму заборгованості за кредитним договором, яка станом на 20 травня 2014 року становить 10114,34 дол. США (а. с. 23).

У довідці ПАТ «Дельта Банк» від 13 жовтня 2014 року зазначено, що заборгованість по кредитному договору № 31.3 ВН/84/07-С станом на 13 жовтня 2014 року складає 10665,44 дол. США, що згідно курсу НБУ складає - 138117,69 грн., з яких: тіло кредиту - 9569,66 дол. США, що в еквіваленті становить 123927,32 грн.; відсотки - 1095,78 дол. США, що в еквіваленті становить 14190,38 грн. З них прострочена заборгованість складає: тіло кредиту - 1861,84 дол. США, що в еквіваленті становить 24110,87 грн.; відсотки - 987,72 дол. США, що в еквіваленті становить 12791,00 грн. (а. с. 26).

В жовтні 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом, про стягнення на його користь із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 солідарно заборгованість за кредитним договором, яка виникла станом на 13 жовтня 2014 року у розмірі 138117,69 грн., з яких: тіло кредиту - 123927,32 грн.; відсотки - 14190,38 грн. В обґрунтування позовних вимог ПАТ «Дельта Банк», послався на положення ч.2 ст. 1050 ЦК України, згідно із якими, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з ростроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (а. с. 24-25).

З тексту рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 02 лютого 2015 року встановлено, що в забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором між Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 31.3ВН/84/1101/07-С від 18 вересня 2007 року, згідно із яким останній взяв на себе зобов`язання солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором.

Крім того, в забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором між Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та ОСОБА_3 укладено договір поруки № 31.3ВН/84/1102/07-С від 18 вересня 2007 року, згідно із яким остання взяла на себе зобов`язання солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором (а. с. 27).

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 02 лютого 2015 року у справі № 133/3664/14-ц стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 138 117 грн. 69 коп., з яких: тіло кредиту - 123 927,32 грн., відсотки - 14 190, 38 грн. (а. с.27)

На виконання цього рішення суду ОСОБА_1 03 лютого 2016 року згідно із банківською квитанцією № 4397838 було внесено в касу Вінницького відділення №3 ПАТ «Дельта Банк» 30000 грн.; згідно із банківською квитанцією № 6629917 23 березня 2016 року - 30000 грн.; згідно із банківською квитанцією №8738188 12 травня 2016 року - 78200 грн. (а. с. 28-30).

У вказаних квитанціях призначенням платежу зазначено: конвертація готівкової гривні в USD для погашення кредитної заборгованості згідно договору № 31.3 ВН/84/07-С від 18 вересня 2007 року згідно рішення суду № 133/3664/14-ц.

Офіційний курс гривні щодо дол. США станом на 03 лютого 2016 року становив 25.87 грн, на 23 березня 2016 року - 26,10 грн, на 12 травня 2016 року - 25,33 грн.

20 травня 2016 року ОСОБА_1 направлено на адресу ПАТ «Дельта Банк» лист про надання довідки про погашення заборгованості за кредитним договором та повернення правовстановлюючих документів на предмет іпотеки (а. с. 31).

26 травня 2016 року ПАТ «Дельта Банк» повідомило ОСОБА_1, що у зв`язку з тим, що ухвалення рішення від 02 лютого 2015 року не припиняє дії кредитного договору, а отже зобов`язання за ним є чинними та мають виконуватися належним чином відповідно до умов цього договору та чинного законодавства України, станом на 26 травня 2016 року загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 7429,11 доларів США та 75299,61 грн., що складається з 7350,75 дол. США - сума заборгованості по кредиту, 78,36 дол. США - сума процентів за користування кредитом; 75299,61 грн. - пеня (а. с. 32).

20 лютого 2017 року ПАТ «Дельта Банк» повідомило ОСОБА_1 , що ухвалення рішення суду від 02 лютого 2015 року не припиняє дії кредитного договору, тому станом на 25 січня 2017 року загальна заборгованість за кредитним договором становить 7806,24 дол. США та 38440,11 грн., яка складається із 4721,51 дол. США - сума заборгованості по кредиту; 3084,73 дол. США - нараховані проценти за користування кредитом; 38440,11 грн. - пеня (а. с. 34).

Згідно з розрахунком заборгованості за договором кредиту № 31.3ВН/84/1102/07-С від 18 вересня 2007 року загальна сума заборгованості станом на 18 березня 2019 року становить 353906,47 грн, з яких: з яких: тіло кредиту - 4721,51 дол. США, що в еквіваленті становить 127550,88 грн.; заборгованість за відсотками - 4472,62 дол. США, що в еквіваленті становить 120827,15 грн.; пеня - 65006,17 грн.; штрафні санкції за порушення умов кредитного договору - 40522,27 грн. (а. с. 61-64).

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що оскільки банк скористався своїм правом дострокового стягнення заборгованості за кредитним договором, змінивши при цьому на підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України строк виконання основного зобов`язання, а ОСОБА_1 фактично було виконано рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 02 лютого 2015 року, отже зобов`язання за кредитним договором № 31.3 ВН/84/07-С від 18 вересня 2007 року припинилось у зв`язку із його виконанням, тому, як наслідок, наявні підстави і для припинення іпотечного договору № 31.3ВН/84/07-С від 18 вересня 2007 року та задоволення усіх інших вимог.

Із такими висновками суду не можна погодитись, оскільки він дійшов їх із неправильним застосуванням норм матеріального права з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Частиною п`ятою вищезазначеної статті визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому боржник зобов`язаний вчинити на користь кредитора певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникає з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Положеннями ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У ст. 611 ЦК України визначено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За змістом ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання процентів від суми позики у розмірі та порядку встановленому договором або на рівні облікової ставки НБУ, якщо інше не встановлено договором.

Частинами 1, 3 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Грошова позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалась, на банківський рахунок позикодавця.

Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів за договором позики відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до спливу встановленого договором строку виконання основного зобов`язання має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

При зарахуванні грошової суми, стягнутої за рішенням суду, на банківський рахунок позикодавця грошова позика вважається повернутою.

Згідно зі статтею 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Разом з тим, ст. 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а тому з часу зарахування на банківський рахунок сум, стягнутих за рішенням суду або добровільно сплачених позичальником на вимогу про дострокове повернення позики ці зобов`язання вважаються припиненими.

Отже, у випадку пред`явлення вимоги про дострокове повне повернення позики та належних кредитору процентів вважається, що строк договору настав і позичальник повинен повернути кредитору позику в повному обсязі та нараховані на час повернення проценти.

Виходячи зі змісту ст. ст. 526, 599 ЦК України зобов`язання вважається виконаним належним чином, якщо таке виконання здійснене відповідно до умов договору та вимог законодавства, а якщо умови виконання не визначені у договорі або законі, то воно повинно бути виконано відповідно до звичаїв ділового обороту або до вимог, що зазвичай ставляться.

У п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України обумовлено, що право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою.

Відповідно до Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотека це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Основне зобов`язання - це зобов`язання боржника за договорами позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також зобов`язання, яке виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою (ст. 1 Закону України «Про іпотеку»).

Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» визначений вичерпний перелік підстав припинення іпотеки, який має імперативний характер. Зокрема підставою припинення іпотеки є припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Юридичним наслідком належного виконання зобов`язання відповідно до статей 598, 599 ЦК України є припинення зобов`язання.

Таким чином з моменту виконання боржником зобов`язань й прийняття виконання кредитором, припиняється існування прав і обов`язків сторін, що складають зміст конкретного зобов`язального правовідношення.

З урахуванням встановлених у справі обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що посилання позивача на те, що зобов`язання за кредитним договором виконано ним повністю у зв`язку зі сплатою у 2016 році заборгованості в розмірі 138 117 грн. 69 коп., стягнутої з нього за рішенням суду від 02 лютого 2015 року, є безпідставними, оскільки відповідно до умов кредитного договору погашення кредитної заборгованості здійснюється в іноземній валюті, тому вказана оплата була банком конвертована в іноземну валюту (дол. США) за офіційним курсом НБУ на день проплати, отже позивачем не доведено належними та допустимими доказами виконання ним у повному об`ємі зобов`язань за кредитним договором № 31.3 ВН/84/07-С від 18 вересня 2007 року.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що підстави для визнання припиненими правовідносин за договором іпотеки відсутні у зв`язку з тим, що позивачем не доведено факту виконання основного зобов`язання за кредитним договором відповідно до визначених у ньому умов, отже суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про те, що заборгованість за кредитним договором є виплаченою, а тому наявні підстави для припинення договору іпотеки як похідного зобов`язання відповідно до ст. ст. 3, 17 Закону України «Про іпотеку», ст. 593 ЦК України.

Крім того, судом першої інстанції не враховано, що рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 02 лютого 2015 року виконане позивачем лише 12 травня 2016 року, отже не можна вважати задоволеними у цей день вимоги кредитора про стягнення заборгованості по сплаті кредиту, визначені станом на 13 жовтня 2014 року та у національній валюті за офіційним курсом іноземних валют, встановленим на день нарахування заборгованості.

Такі висновки суду апеляційної інстанції узгоджується із висновками Верховного Суду у постанові від 21 березня 2018 року у справі № 520/16150/15-ц.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку, що рішення в законній силі залишатись не може та відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до положень ст. 141, п.п. «в» п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України, апеляційний суд, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, вважає за необхідне судовий збір, сплачений позивачем за подачу позовної заяви залишити за ним.

Згідно з платіжним дорученням № 1933588 від 22 липня 2019 року АТ «Дельта Банк» було сплачено судовий збір у розмірі 3457,80 грн., тому з позивача на користь АТ «Дельта Банк» необхідно стягнути цю суму судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича задовольнити, рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 24 травня 2019 року скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - виконавчий комітет Козятинської міської ради Вінницької області, про визнання припиненим договору іпотеки, проведення державної реєстрації припинення іпотеки та обтяження на нерухоме майно відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН - НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Дельта Банк» (ЄДРПОУ - 34047020) 3457 грн 80 коп. судового збору, сплаченого за подачу апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили із дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів із дня складання повного тексту постанови.

Головуючий О. В. Ковальчук

Судді : В. С. Марчук

Т. Б. Сало

Повний текст постанови виготовлено 10 вересня 2019 року.