Справа №442/4128/19
Провадження №2/442/1179/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої - судді Павлів З.С.

з участю секретаря судового засідання - Михавко І.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Літинської сільської ради Дрогобицького району Львівської області про визнання права власності на самочинно добудовану нежитлову будівлю, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати за ним право власності на самочинно добудоване нежитлове приміщення лят «а1» загальною площею 40.7 кв м , яке розташоване по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що він є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що розташований на земельній ділянці площею 0,2500 га призначеній для будівництва житлового будинку, загальною площею 60.3 кв м. господарських будівель і споруд згідно договору купівлі - продажу від 24.04.2015. У 2018 позивач самочинно добудував до вказаного будинку нежитлове приміщення загальною площею 40.7 кв м без відповідного на те дозволу. Згодом виготовив на таке технічний паспорт. Оскільки. За загальним правилом особа, яка здійснила самочинне будівництво не набуває права власності на таке, тому звертається до суду з даним позовом.

В підготовче судове засідання представник позивача не з`явився, подав суду заяву, в якій просить справу слухати за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, надіслав суду заяву про проведення судового засідання без його участі, щодо задоволення позовних вимог не заперечив, позов визнав в цілому.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Матеріалами справи встановлено, що на підставі Договору купівлі - продажу 24.04.2015 позивач є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що розташований на земельній ділянці площею 0,2500 га призначеній для будівництва житлового будинку, загальною площею 60.3 кв м. господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_1 . Житловий будинок позначений за планом літерою А-1, в цілому складається з однією житлової кімнати, площею 16,5 кв м, загальна площа будинку - 60,3 кв м. До будинку належали: погріб -П2, сарай - «Б», вбиральня - «В», колодязь - «К», хвіртка та огорожа - 1-3 . Також таке стверджується технічним паспортом на житловий будинок від 07.12.2000 (а.с.6-7,8-12).

Позивач самочинно добудував до вказаного будинку нежитлове приміщення загальною площею 40.7 кв м без відповідного на те дозволу та виготовив технічний паспорт 18.12.2019 в якому міститься відмітка про проведене проведене технічне обстеження, згідно з якого встановлено можливість надійної та безпечної експлуатації (а/с 13-16).

Як вбачається з довідки КП Львівської обласної ради «Дрогобицьке МБТІ та ЕО» від 12.03.2019 № 468 -загальна площа 40.7 кв м нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 , право власності не зареєстроване, інвентаризаційна вартість становить 62326 грн.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Цією нормою передбачено загальне правило про те, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (ч.2 ст.376 ЦК України).

Особи, які вважають, що вимоги про визнання права власності на самочинне будівництво порушують їхні права, мають право заперечувати проти таких вимог, якщо вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК України), а також власник (користувач) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (частина четверта статті 376 та стаття 391 цього Кодексу).

Із контексту норм частин третьої та четвертої статті 376 ЦК України випливає, що частина третя цієї статті застосовується не лише до випадків порушення вимог законодавства щодо цільового призначення земель, а й до випадків, коли такого порушення немає, але особа здійснює будівництво на земельній ділянці, яка їй не належить.

Аналіз норми частини третьої статті 376 ЦК України дає підстави для висновку про те, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки такій особі власником та користувачем, якщо такий є і не являється забудовником. Це єдина умова для визнання права власності на об`єкт нерухомості за такою особою (постанова від 19.09.2018 у справі № 2-962/2009).

Відповідно до вимог ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Пунктом 1 ч.1 ст.16 ЦК України встановлено спосіб захисту цивільного права шляхом його визнання.

Згідно роз`яснень у абзаці 2 п.9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30.03.2012 №6 за загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання. У зв`язку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

Згідно зі ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи наведене, та беручи до уваги той факт, що самочинне будівництво спірного нерухомого майна позивачем здійснено без порушення будівельних норм і правил, та не порушує прав інших осіб, суд приходить до переконання, що таке будівництво не суперечить суспільним інтересам, та не порушує прав інших осіб. При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 264, 430 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на самочинно добудоване нежитлове приміщення літ. «а 1», загальною площею 40.7 кв м , яке розташоване по АДРЕСА_1 .

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи на рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено в день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Павлів З.С.