Справа № 342/1397/18
Провадження № 2/342/236/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2019 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.,

з участю: секретаря судового засідання Петруняк Н.А., позивачки ОСОБА_1, представника позивачки Буждигана О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якої діє представник - адвокат Буждиган Олексій Васильович, до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, в інтересах якої діє представник - адвокат Буждиган О.В., звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3, в якому просить ухвалити рішення про усунення перешкод позивачці у користуванні належним їй на праві приватної власності житловим будинком по АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право на користування зазначеним житловим будинком. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка та її чоловік ОСОБА_4 проживали АДРЕСА_1. Згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок від 28.12.2002, виданого виконкомом Чортовецької сільської ради, житловий будинок належав їм на праві спільної сумісної власності в рівних частинах. ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 помер. Після його смерті позивачка успадкувала належну її чоловікові половину житлового будинку, 05.08.2009 нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори їй було видане свідоцтво про право на спадщину за законом. ОСОБА_1 стала власником цілого житлового будинку по АДРЕСА_1. Відповідач ОСОБА_3 є внуком позивачки. Батьки відповідача постійно проживають в Росії, а відповідач проживав у позивачки, навчався в школі в с. Чортовець. Після закінчення навчання виїхав в Росію, приблизно вісім років без поважних причин не проживає не проживає в будинку позивачки, не приїздить до неї, з реєстрації проживання не знявся. Проживання відповідача зареєстроване в будинку позивачки з 09.04.2004 по даний час. Домовленостей з відповідачем на право користування житловим будинком не було. Рішенням комісії управлінням праці та соціального захисту населення Городенківської райдержадміністрації ОСОБА_1 відмовлено у призначенні субсидії, виходячи з кількості осіб, зареєстрованих в житловому будинку. Непроживання відповідача в будинку позивачки стало їй перешкодою для використання її законного права на отримання субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг.

В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали з наведених в позові підстав, просять задовольнити. Позивачка суду пояснила, що відповідач є її внуком, його батьки виїхали в Росію в м. Норильськ. Внук проживав разом з нею, навчався в школі в с. Чортовець. Внука приписала у своєму житловому будинку, коли він поступив в університет у м. Івано-Франківськ. Під час навчання у ВУЗі відповідач приїздив на вихідні дні до неї в село. Після закінчення навчання внук не проживає в її будинку, не приїжджає до не протягом останніх 8 років. Через реєстрацію відповідача в належному їй житловому будинку, хоча фактично він у цьому будинку не проживає, неможливо отримати житлову субсидію.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений відповідно до вимог ч.11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності відповідача.

Суд, вислухавши позивачку, її представника, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Згідно частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 статті 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Копія свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 28.12.2000 виконавчим комітетом Чортовецької сільської ради свідчить, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 є співвласниками будинку (в рівних частинах) по АДРЕСА_1, свідоцтво видане на підставі рішення Чортовецької сільської ради № 156 від 25.12.2000.

Після смерті чоловіка ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_1 успадкувала 1/ 2 частину житлового будинку з приналежними господарськими прибудовами в АДРЕСА_1, що стверджено копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.08.2009, зареєстрованого в реєстрі за № 1645 (спадкова справа № 1441 від 24.12.2008), виданого державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори.

Копією витягу № 23602481 про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17.08.2009, стверджено, що ОСОБА_1 згідно свідоцтва про право на спадщину № 1645 є власником 1/ 2 частини житлового будинку з приналежними господарськими прибудовами в АДРЕСА_1,

Про те, що ОСОБА_1 рішенням комісії Управління праці та соціального захисту населення Городенківської РДА відмовлено у призначенні субсидії за адресою - АДРЕСА_1, виходячи з кількості зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб, які фактично в ньому проживають з 15.10.2018 по 15.03.2018, стверджено повідомленням про відмову в наданні права на отримання субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг.

За ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно, тимчасово. Ст. 310 згаданого кодексу визначено, що фізична особа має право на місце проживання.

Факт реєстрації відповідача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в АДРЕСА_1 із 09.04.2004 по даний час підтверджується довідками, виданими виконавчим комітетом Чортовецької сільської ради № 2117 від 29.11.2018, № 2222 від 13.12.2018, № 24 від 04.01.2019.

Довідкою № 2069 від 19.11.2018, виданою виконавчим комітетом Чортовецької сільської ради підтверджується, що відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрований в АДРЕСА_1, але тривалий час за даною адресою не проживає.

Актами обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 25.12.2018, 03.01.2019, складеними комісією Чортовецької сільської ради, стверджується, що по АДРЕСА_1, ОСОБА_3 тривалий час не проживає.

Допитаний судом свідок ОСОБА_5 пояснив, що позивачка є рідною сестрою його мами, відповідач ОСОБА_3 є внуком позивачки, він тривалий час не проживає в с. Чортовець, його батьки живуть в Росії. Місце проживання відповідача йому невідоме.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні суду пояснив, що він раніше працював землевпорядником в сільській раді, йому відомо, що відповідач проживав з позивачкою, яка є його бабусею. Після закінчення навчання до бабусі не приїздив. Приблизно 8 років відповідач не проживає в с. Чортовець.

Ст. 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 163 Житлового кодексу у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ч.1 п.1, 5 ч.ч.3, 4 ст.71 цього Кодексу.

Згідно ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 71 ЖК України за тимчасової відсутності наймача або членів сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк, за заявою відсутнього, може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Тимчасова відсутність особи може бути безперервною, але не повинна перевищувати шести місяців.

Згідно ч.2 ст.405 ЦК України - член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що відповідач договору найму житлового будинку з позивачкою не укладав, не проживає в будинку позивача по АДРЕСА_1 більше восьми років, хоча зареєстрований в ньому. Реєстрація місця проживання відповідача в належному позивачці житловому будинку перешкоджає їй належно реалізовувати свої права власника об'єкта нерухомості, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог про усунення перешкод у користуванні належним позивачам майном шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим будинком по АДРЕСА_1.

На підставі ст. ст. 71, 72, 150, 156, 163 Житлового кодексу України, ст.ст. 29, 310, 317, 319, 321, 383, 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 223, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273, 289, 352, 354 ЦПК України суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні майном - належним їй на праві приватної власності житловим будинком, розташованим по АДРЕСА_1, шляхом визнання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право на користування житловим будинком по АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Місце проживання позивачки ОСОБА_1 - АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1.

Зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_3 - АДРЕСА_1.

Повне судове рішення складене 24.02.2019.

Суддя: Ничик Г. І.