ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«20» лютого 2019 року

м. Харків

справа № 640/18708/17

провадження № 22-ц/818/894/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Колтунової А.І.,

суддів: Бурлаки І.В., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря: Семикрас О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення страхового відшкодування за апеляційними скаргами представника ОСОБА_1 - адвоката Мелеха Дмитра Орестовича, представника Моторного (транспортного) страхового бюро України - адвоката Чишинської Анни Володимирівни на рішення Київського районного суду м. Харкова від 01 жовтня 2018 року, ухвалене суддею Бородіною Н.М., -

ВСТАНОВИВ:

27 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - М(т)СБУ) про стягнення страхового відшкодування.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 23 листопада 2013 року в м. Харкові на перехресті вулиць Ковтуна та проспект 50 річчя СРСР відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю невстановленого автомобілю та пішохода ОСОБА_1, яка внаслідок зазначеної події отримала тілесні ушкодження та була госпіталізована.

21 листопада 2016 року на адресу М(т)СБУ позивачем подано заяву про повідомлення про ДТП та виплату страхового відшкодування в сумі 82 749,20 грн., з яких 41 457,20 грн. - страхове відшкодування витрат на лікування, 41 292,00 грн. - відшкодування, пов'язане зі стійкою втратою працездатності.

М(т)СБУ було відшкодовано в повному обсязі витрати, пов'язане зі стійкою втратою працездатності, проте страхове відшкодування витрат на лікування здійснене не було.

Зважаючи на зазначене, позивач просив суд стягнути на його користь з М(т)СБУ страхове відшкодування витрат на лікування в розмірі 41 457,20 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 5 000,00 грн.

05 лютого 2018 року М(т)СБУ було подано відзив на позов, в якому зазначило, що позов є необґрунтованим. У зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються лише обґрунтовані витрати, які мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров'я. Позивачем не надано на підтвердження розміру витрат письмових доказів, оформлених належним чином. Надані позивачем документи не є належним доказом понесених витрат, оскільки вони надані в простій незасвідченій копії. Що ж стосується вимоги про стягнення витрат на правову допомогу, то вона також не підлягає задоволенню зважаючи на те, що правову допомогу надано не адвокатом, а ТОВ «Автопоміч», яке не здійснює діяльність у формі адвокатського бюро чи об'єднання.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 01 жовтня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з М(т)СБУ на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування витрат на лікування в сумі 4 511,14 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції представником М(т)СБУ подано апеляційну скаргу та уточнення до неї, в яких просить рішення скасувати, у задоволенні позову відмовити. При цьому посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що висновки суду не відповідають дійсним обставинам по справі. Надає пояснення, аналогічні тим, що були викладені у відзиві на позов, а саме зазначає, що у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються лише обґрунтовані витрати, які мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров'я. Позивачем не надано на підтвердження розміру витрат письмових доказів, оформлених належним чином. Надані позивачем документи не є належним доказом понесених витрат, оскільки вони надані в простій незасвідченій копії. Що ж стосується вимоги про стягнення витрат на правову допомогу, то вона також не підлягає задоволенню зважаючи на те, що правову допомогу надано не адвокатом, а ТОВ «Автопоміч», яке не здійснює діяльність у формі адвокатського бюро чи об'єднання.

Також не погодившись з рішенням суду першої інстанції представником ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, позов задовольнити. При цьому посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом не було надано позивачу для ознайомлення відзив на позов, чим позбавлено права на надання пояснень та заперечень. Судом не досліджено та не надано належним чином оцінку обставинам справи. Не було взято до уваги того факту, що позивач також перебувала на лікуванні у Харківській міській лікарні швидкої невідкладної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова та Харківській міській клінічній лікарні № 17 та їй було призначено інші медикаменти. Також не було надано оцінку тому факту, що відповідач не витребував необхідні медичні документи, що підтверджують та обґрунтовують витрати на лікування.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) справа підлягала розгляду в порядку письмового провадження без виклику сторін.

Проте, для з'ясування всіх обставин у справі, перевірки доводів апеляційних скарг, ухвалою апеляційного суду Харківської області від 25 січня 2019 року справа була призначена до розгляду в судовому засіданні за участю сторін (а.с. 216).

До суду апеляційної інстанції сторони не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Подали заяви про розгляді справи за їх відсутності, подані ними апеляційні скарги підтримували, проти задоволення апеляційної скарги іншого учасника справи заперечували (а.с. 218, 226, 231).

Оскільки сторони та їх представники в судове засідання не з'явилися, то колегія суддів відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України розглядає справу на підставі доказів, наявних в матеріалах справи та в межах апеляційних скарг.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга М(т)СБУ не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 та стягуючи з М(т)СБУ на її користь на підставі пунктів 24.2, 24.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 4 511,14 грн., суд першої інстанції виходив із того, що позивачем підтверджено належними та допустимими доказами придбання ліків на лікування у зв'язку з отриманими травмами внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилася 23 листопада 2013 року, на суму, яка є меншою ніж мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати). У зв'язку з чим, підлягає стягненню сума у відшкодуванні шкоди, пов'язаної з лікуванням потерпілого, яка становить 1/30 частини мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на день настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджена відповідним закладом охорони здоров'я, а саме сума 4 511,14 грн.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується письмовими доказами, що 23 листопада 2013 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю невстановленого автомобіля та ОСОБА_1, як пішохода (а.с.81,85).

Відповідно до висновку експерта № 58-А/14 від 05 лютого 2014 року ОСОБА_1 були заподіяні ушкодження середнього ступеню важкості по критерію тривалості розладу здоров'я (а.с.82-84).

ОСОБА_1 визнана інвалідом першої групи (а.с. 13).

У зв'язку з отриманими пошкодженнями здоров'я ОСОБА_1 перебувала на лікуванні з 23 листопада 2013 року по 18 лютого 2015 року у Харківській міській лікарні швидкої невідкладної допомоги ім. професора О.І. Мещанінова, про що свідчить виписка з історії хвороби, та в інших лікувальних закладах (а.с.11-12, 88-90, 91-94).

18 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернулася до М(т)СБУ з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.79). Також, 18 листопада 2016 року, ОСОБА_1 направила до М(т)СБУ заяву на виплату страхового відшкодування (а.с.80).

01 грудня 2016 року ОСОБА_1 було направлено додаткові документи для виплати страхового відшкодування (а.с.108).

21 квітня 2017 року М(т)СБУ прийнято рішення щодо відшкодування ОСОБА_1 шкоди, пов'язаної зі стійкою втратою працездатності, в розмірі 41 292,00 грн. (а.с.111-113).

Зазначену суму страхового відшкодування ОСОБА_1 було отримано (а.с.114).

Що ж стосується відшкодування шкоди, пов'язаної з лікуванням ОСОБА_1, то їй було роз'яснено, що для отримання цього відшкодування їй необхідно надати до М(т)СБУ належним чином оформлені та завірені (мокрою печаткою відповідного закладу) витяги з історії хвороби з обов'язковим зазначенням найменувань та кількості лікарських засобів, призначених лікарем, довідку про термін тимчасової непрацездатності (за всі періоди), належним чином оформлену та завірену відповідним медичним закладом (а.с.111).

Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачені випадки виплати М(т)СБУ відшкодування потерпілим.

Відповідно до п.41.1 ст.41 вищенаведеного Закону М(т)СБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіянняневстановленим транспортним засобом, крім шкоди, яка заподіяна майну та навколишньому природному середовищу.

Змістом ст. 24 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Частиною 2 статті 35 цього Закону передбачено, що до заяви додаються:

а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа;

б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником;

в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа;

г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну;

ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов'язаної із смертю потерпілого;

д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого;

е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв'язку із смертю годувальника;

є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності).

Документи, зазначені у підпунктах "а"-"ґ" , надаються для огляду та зняття копії або в копіях, засвідчених заявником. Страховик та МТСБУ мають право вимагати для огляду оригінали зазначених документів. Решта документів надаються в оригіналі або належним чином оформленій копії. Належно оформленою копією документа є копія, посвідчена органом, установою чи організацією, що його видала, або нотаріально посвідчена або посвідчена особою, якій подається заява про страхове відшкодування.

З матеріалів справи вбачається, що М(т)СБУ були надані позивачем виписки із медичних установ, в яких зазначено обсяг лікування, яке отримала ОСОБА_1, а також ліки та інші медикаменти, які вона потребувала.

М(т)СБУ дійшло до висновку, що зазначені докази не були в належний спосіб оформлені, у зв'язку з чим правові підстави для сплати цієї суми відсутні.

За змістом ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на М(т)БУ покладений обов'язок щодо здійснення запитів про отримання відомостей, необхідних для своєчасної виплати страхового відшкодування.

Проте, зазначені вимоги Закону відповідачем виконані не були.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України у ОСОБА_1 було право звернення до суду з позовом про стягнення суми страхового відшкодування, пов'язаного з лікуванням потерпілого.

На підставі викладеного, колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги М(т)СБУ щодо передчасності звернення ОСОБА_1 до суду.

З матеріалів справи вбачається, що інших доказів, ніж ті, що ОСОБА_1 надала М(Т)СБУ, вона не мала. Отже, вона позбавлена можливості отримати відшкодування у М(т)СБУ.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повинен був надати оцінку доказам, які були надані ОСОБА_1 в підтвердження витрат на лікування і вирішити спір на підставі цих доказів.

Висновки суду першої інстанції стосовно того, що докази, які є належними та допустимими, підтверджують суму витрат на лікування позивача, яка є меншою від страхового відшкодування, визначеного на підставі пунктів 24.2, 24.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме 4 511,14 грн., не можуть бути визнані обґрунтованими.

З чеків, що долучені до матеріалів справи, та відповідають періоду находження ОСОБА_1 на лікуванні, вбачається, що були придбані ліки та інші медичні матеріали (шприці, системи для капельниць, перекис водню, пелюшки, вата, бинти тощо), які були необхідні для лікування ОСОБА_1, у якої був згідно висновку експерта №58-А/14 встановлений наступний діагноз: відчинений перелом кісток тазу: обох лоних та сідничних кісток, розрив крижово-клубового зчленування зліва, зачинені переломи п'ятої кістки 2-го пальця зсувом, середньої фаланги 3-го пальця правої кисті, зачинений перелом верхньої третини правої малогомілкової кістки зсувом, забійно-рвані рани правої кисті, правої гомілки, промежини (а.с.82-84).

Вартість придбаних ліків та медичних матеріалів складає 14 566,00 грн.

Зазначена суму підтверджується чеками на суму: 30,24 грн. (а.с.21); 9,30 грн., 19,75 грн., 416,18 грн. (а.с.22); 782,34 грн. (а.с.23-24); 1120,15 грн. (а.с.23-24); 416,02 грн., 18,60 грн. (а.с.26); 383,97 грн., 444,54 грн. (а.с.27); 133,36 грн., 150,46 грн., 179,16 грн., 150,46 грн. (а.с.28); 231,67 грн. (а.с.29); 411,84 грн. (а.с.30); 17,47 грн. (а.с.31); 94,03 грн., 87,22 грн., 88,99 грн., 26,07 грн. (а.с.32); 7,22 грн., 109,80 грн. (а.с.33); 122,75 грн., 5,04 грн., 69,42 грн., 47,08 грн., 72,52 грн. (а.с.34); 7,96 грн. (а.с.35); 36,79 грн., 12,66 грн., 77,91 грн., 41,07 грн. (а.с.36); 7,27 грн., 71,86 грн. (а.с.37); 15,96 грн.,77,76 грн., 108,25 грн., 77,91 грн. (а.с.38); 71,83 грн., 21,70 грн., 72,59 грн. (а.с.39); 26,80 грн. (а.с.40); 91,48 грн., 70, 67 грн., 79,42 грн. (а.с.41); 58,61 грн., 52,74 грн., 16,00 грн. (а.с.42); 27,89 грн., 16,00 грн. (а.с.43); 29,35 грн., 32,00 грн. (а.с.44); 18,69 грн., 61,81 грн., 9,32 грн., 7,00 грн. (а.с.45); 200,00 грн., 250,00 грн. (а.с.46); 135,31 грн., 74,81 грн., 49,25 грн., 202,34 грн. (а.с.48); 117,95 грн., 45,62 грн., 24,08 грн., 14,50 грн. (а.с.50); 1 035,26 грн., 663,80 грн., 42,33 грн. (а.с.51); 26,10 грн., 34,56 грн. (а.с.52); 96,98 грн., 102,90 грн. (а.с.53); 60,58 грн., 25,13 грн., 37,01 грн., 183,39 грн. (а.с.54); 387,23 грн., 25,13 грн. (а.с.55); 96,63 грн., 102,58 грн., 339,94 грн., 736,91 грн. (а.с.57); 210,75 грн., 181,21 грн., 65,02 грн., 138,36 грн. (а.с.58); 305,54 грн., 306,18 грн., 551,00 грн. (а.с.59).

Крім того, ОСОБА_1 понесла витрати по замовленню на надання медичної допомоги у сумі 1 120,00 грн. (а.с.47-49) та у розмірі 6 274,20 грн. на придбання лікарського засобу (а.с.56).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підтверджена належними та допустимими доказами сума витрат на лікування ОСОБА_1 в сумі 21 957,20 грн.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо стягнення з М(т)СБУ на користь ОСОБА_1. мінімальної суми страхового відшкодування.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції в цій частині не відповідають фактичним обставинам справи та вимогам норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів на підставі пунктів 3,4 ч.1 ст. 376 ЦПК України скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове судове рішення, яким частково задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 та стягує з М(т)СБУ на користь ОСОБА_1 витрати на лікування в розмірі 21 957,20 грн.

Колегія суддів не вбачає правових підстав для стягнення з М(т)СБУ на користь ОСОБА_1 витрат на лікування у сумі 41 457,20 грн., оскільки зазначена сума не підтверджена належними та допустимими доказами.

Чеки, пред'явлені позивачем в підтвердження суми витрат на лікування, квитанції та інші документи, які не містять дати їх видачі, не містять перелік ліків та медичних матеріалів, необхідних на лікування позивача, відповідно до наданої нею медичної документації, із змісту яких неможливо визначити, які ліки були придбані, колегія суддів не бере до уваги, оскільки зазначені документи не можуть бути визнані доказами в розумінні ст. 76 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з М(т)СБУ в дохід держави судовий збір у сумі 219,57 грн. пропорційно задоволених позовних вимог.

Правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правову допомогу відсутні.

Відповідно до ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, які за положенням ст. 137 ЦПК України надаються адвокатом.

За ч.2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

До суду наданий витяг із договору, укладеного між адвокатом Марченко О.П. та позивачем. Разом з тим, квитанція про сплату правової допомоги на суму 5 000 грн., свідчить, що за правову допомогу позивач сплатив ТОВ «Автопоміч».

Суду не надано доказів оплати ОСОБА_1 послуг адвоката Марченко О.П.

Більш того, суду не наданий детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Марченко О.П., та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Враховуючи відсутність належних доказів, що свідчать про витрати позивача на правову допомогу адвоката Марченко О.П., підстав для їх стягнення суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.367, 368, 371, п.2 ч.1 ст. 374, п. 3,4 ч.1 ст. 376, ст.381-384, ст. 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Мелеха Дмитра Орестовича - задовольнити частково.

Апеляційну скаргу представника Моторного (транспортного) страхового бюро України - адвоката Чишинської Анни Володимирівни - залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 01 жовтня 2018 року -скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Моторно (транспортного) бюро України (П02002, Київ-2, а/с 272, м. Київ, вул. Артема 37/41 код ЄРДПОУ 25201716) на користь ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1, виданий 07 лютого 2001 року Київським МВ РВ УМВС України у Харківській області, ІПН НОМЕР_2, адреса реєстрації: АДРЕСА_1) суму страхового відшкодування, пов'язану з її лікуванням у розмірі 21 957,20 грн. (двадцять одна тисяча дев'ятсот п'ятдесят сім гривень 20 копійок).

Стягнути з Моторно (транспортного) бюро України (П02002, Київ-2, а/с 272, м. Київ, вул. Артема 37/41 код ЄРДПОУ 25201716) на користь держави судовий збір в розмірі 219,57 грн. (двісті дев'ятнадцять гривень 57 копійок).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає відповідно до п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Постанову складено «22» лютого 2019 року.

Головуючий суддя: Судді:А.І. Колтунова І.В. Бурлака Н.П. Пилипчук