справа № 361/8978/15-ц
провадження № 2/361/16/19
УХВАЛА

20 лютого 2019 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1,
за участю секретаря ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації, Ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_3 районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_4, третя особа: Відділ реєстрації речових прав на нерухоме майно ОСОБА_3 районної державної адміністрації Київської області про визнання недійсними та скасування наказу і розпорядження, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,

в с т а н о в и в :

У провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебуває зазначена вище цивільна справа за позовом ОСОБА_3 місцевої прокуратури Київської області (далі Прокурор), який поданий до суду в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації та Ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування (далі Ритуальна служба).

25 січня 2019 року у судовому засіданні, розглянувши клопотання представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5 про залишення зазначеної позовної заяви Прокурора без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, поданої до суду в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації і Ритуальної служби, та повернення її Прокурору згідно із п. 4 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, суд дійшов висновку, що позовна заява ОСОБА_3 місцевої прокуратури Київської області, яка подана до суду в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації та Ритуальної служби, вимогам ЦПК України не відповідає, тому, керуючись положеннями ч. 11 ст. 187 ЦПК України, суд постановив ухвалу про залишення позовної заяви Прокурора без руху та надав строк не більше пяти днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

У цій ухвалі суд вказав на необхідність усунення Прокурором недоліків позовної заяви, зокрема, обґрунтувати підстави представництва прокурором у суді інтересів держави в особі Київської обласної державної адміністрації та Ритуальної служби, викласти обставини, якими Прокурор обґрунтовує свої вимоги щодо захисту порушених прав держави у даній справі, із зазначенням доказів, що підтверджують неможливість звернення до суду самостійно для захисту своїх інтересів Київською обласною державною адміністрацією та Ритуальною службою, із посиланням на докази того, що відповідні державні органи належним чином не здійснювали своїх повноважень щодо захисту інтересів держави на момент подачі до суду цього позову Прокурором.

30 січня 2019 року у встановлений судом строк, на виконання ухвали суду від 25 січня 2019 року та усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_3 місцева прокуратура Київської області подала до суду в новій редакції позовну заяву подану в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації та Ритуальної служби до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_4, третя особа: Відділ реєстрації речових прав на нерухоме майно ОСОБА_3 районної державної адміністрації Київської області про визнання недійсними та скасування наказу і розпорядження, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, заявляючи аналогічні за змістом позовні вимоги.

Прокурор Щербюк В.П. у судовому засіданні пояснив, що недоліки позовної заяви прокуратурою усунуті шляхом подачі позовної заяви в новій редакції із обґрунтуванням підстав необхідності представництва держави в особі Київської обласної державної адміністрації та Ритуальної служби, просив вважати недоліки усуненими та продовжити розгляд даної справи. Також вказував на те, що у новій редакції позовної заяви помилково не зазначений відповідач ОСОБА_3 районна державна адміністрація Київської області, тому просив вважати останню відповідачем у даній справі.

Представник Ритуальної служби адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що на цій стадії судового процесу суд не вправі застосовувати положення ч. 11 ст. 187 ЦПК України до позовної заяви Прокурора, поданої до набрання чинності ЦПК України в редакції до 15 грудня 2017 року. Просила суд продовжити розгляд справи.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5 у суді пояснив, що позовна заява Прокурора в новій редакції не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, у значній частині є аналогічною позовній заяві, поданій Прокурором 28 грудня 2015 року. Заявляючи вимоги про визнання недійсним і скасування розпорядження ОСОБА_3 районної державної адміністрації Київської області, остання в новій редакції серед відповідачів у справі не вказана. Прокурором необґрунтовано необхідність його участі у даній справі, не зазначено, які управлінські функції здійснює Ритуальна служба в спірних правовідносинах, та чому вона не може захищати свої права самостійно, а також у чому полягає інтерес держави в особі Ритуальної служби. До позовної заяви Прокурор не додав жодного доказу на підтвердження того, що особи в інтересах яких він звернувся не вживають будь-яких заходів щодо захисту своїх прав та інтересів держави. Просив суд первісну позовну заяву Прокурора залишити без розгляду, а позовну заяву в новій редакції повернути Прокурору.

Інші учасники справи у судове засідання не зявилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Зясувавши думку учасників справи, перевіривши виконання Прокурором ухвали суду від 25 січня 2019 року та усунення недоліків поданої позовної заяви, вказаних у даній ухвалі, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

З позовної заяви поданої Прокурором у новій редакції вбачається, що вимог ухвали суду від 25 січня 2019 року та усунення вказаних в ухвалі недоліків позовної заяви щодо підстав обґрунтування Прокурором необхідності представництва в суді інтересів держави в особі Київської обласної державної адміністрації та безпосередньо Ритуальної служби не наведено; обставин, якими Прокурор обґрунтовує вимоги щодо захисту порушених прав держави у даній справі, не викладено; доказів на підтвердження неможливості звернення до суду самостійно особами в інтересах яких ним подано позов, зокрема, Київською обласною державною адміністрацією та Ритуальною службою, із посиланням на докази того, що відповідні органи не належним чином здійснювали свої повноваження щодо захисту своїх порушених прав та інтересів держави на момент подачі позову, Прокурором до позовної заяви не додано.

Посилання Прокурора у новій позовній заяві на те, що Київська обласна державна адміністрація та Ритуальна служба неналежно здійснювали свої функції та ними не вжито заходів представницького характеру щодо оскарження в суді оспорюваних рішення про передачу земельної ділянки та реєстрацію права власності є безпідставними, з огляду на те, що представник Ритуальної служби (адвокат) постійно присутній на кожному судовому засіданні.

Направлення Прокурором на адресу Київської обласної державної адміністрації та Ритуальної служби листів про виявлені порушення земельного законодавства, яких до позовної заяви не було додано, не можуть свідчити про те, що даними органами неналежно здійснюється захист інтересів держави. Будь-якої інформації про вжиття відповідних заходів щодо неналежного здійснення посадовими особами цих органів чи їхньої бездіяльності, зокрема, службової перевірки, та прокурорського реагування суду теж не надано.

За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У ч. 1 ст. 5 ЦПК України встановлено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У Рішенні Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі Надточій проти України зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Верховний Суд у постановах від 24 жовтня 2018 року у справі № 304/1196/16-ц та від 21 грудня 2018 року у справі № 922/901/17 висловив правову позицію щодо представництва прокурором інтересів держави в суді та зазначив, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини сторонами цивільного розгляду є позивач і відповідач, які мають рівні права, включаючи право на юридичну допомогу. Підтримка прокуратурою однієї зі сторін може бути виправдана за певних умов, наприклад, з метою захисту вразливих осіб, які вважаються не здатними захистити свої інтереси самостійно, або в разі, якщо правопорушення зачіпає велику кількість людей, або якщо вимагають захисту реальні державні інтереси або майно.

Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 12, ч. ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

У п. 3 ч. 1 ст. 1311 Конституції України закріплено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

За змістом ч. 3 ст. 23 Закону України Про прокуратуру від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній.

У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним субєктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду. Прокурор не може вважатися альтернативним субєктом звернення до суду і замінювати належного субєкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

У разі вирішення спору по суті безпідставність звернення прокурора до суду на захист інтересів держави може бути підставою для скасування судового рішення у випадку, коли законних підстав для такого представництва прокурором інтересів держави явно не було, що свідчить про порушення п. 3 ч. 1 ст. 1311 Конституції України.

За змістом ч. ч. 12, 13 ст. 187 ЦПК України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

У новій редакції позовної заяви Прокурор не визначив та не обґрунтував із посиланням на законодавство наявність факту порушення інтересів держави, неможливості захисту цих прав органами в інтересах яких подано позов та необхідності представництва їхніх інтересів у суді Прокурором.

Виходячи з наведеного, положень п. 1 ч. 1 ст. 1311 Конституції України, ч. 3 ст. 23 Закону України Про прокуратуру, ч. 4 ст. 56 ЦПК України, суд дійшов висновку, що недоліків позовної заяви, вказаних в ухвалі суду від 25 січня 2019 року, Прокурор не усунув, необхідність його представництва в суді у даній справі, що було однією з основною підстав залишення позовної заяви без руху, необґрунтовано, тому позовна заява Прокурора подана до суду в інтересах Київської обласної державної адміністрації та Ритуальної служби підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 3, 4, 5, 10, 56, 175, 177, 182, 185, 187, 259, 260 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_3 місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації, Ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_3 районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_4, третя особа: Відділ реєстрації речових прав на нерухоме майно ОСОБА_3 районної державної адміністрації Київської області про визнання недійсними та скасування наказу і розпорядження, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київської апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом пятнадцяти днів з дня її постановлення.

Учасник справи у разі постановлення ухвали за його відсутності має право оскаржити ухвалу в апеляційному порядку протягом пятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Дутчак І. М.