Провадження № 2/522/3655/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2019 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді Чернявської Л.М.

За участю секретаря судового засідання Пейкова О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи Державного нотаріуса Другої Одеської державної нотаріальної контори Маслова М.В. про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , як законний представник який діє в інтересах неповнолітнього, піклувальник звернулась 06 липня 2017 року до Приморського районного суду м. Одеси з позовом в інтересах ОСОБА_1 до Одеської міської ради, ОСОБА_2 , третя особа: державний нотаріус Другої Одеської державної нотаріальної контори Маслова М.В., в якому просить визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, яка належала його батькові ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Мотивує свої вимоги тим, що ОСОБА_1 є сином померлого ОСОБА_4 . Згідно Свідоцтва про право на житло від 22 липня 2002 року ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 належить на праві спільної часткової власності 179/1000 частки квартири (кімнати у квартирі спільного заселення) за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_5 та ОСОБА_6 померли. У квартирі наразі проживає ОСОБА_2 .

27 березня 2017 року державним нотаріусом Масловою М.В. відмовлено у видачі свідоцтва про праву на спадщину за законом на частку квартири АДРЕСА_1 . Виходячи з Постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 27 березня 2017 року, державний нотаріус Маслова М.В. мотивує своє рішення тим, що правовстановлюючі документи про належність частки квартири АДРЕСА_1 , спадкодавцеві - ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме оригінал свідоцтва про право власності на житло від 22 липня 2002 року за р. № НОМЕР_2, розпорядження органу приватизації від 22 липня 2002 року та технічний паспорт, в спадковій справі № 244/2012, відсутні. Однак, у позивача відсутні оригінали, які необхідно було надати нотаріусу до спадкової справи, так як позивач не є власником і співвласником вказаного майна, в зв`язку з чим його представник змушена звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 07 липня 2017 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк на усунення недоліків.

13 липня 2017 року подано уточнений позов ОСОБА_1 , який став повнолітнім, до ОСОБА_2 , третя особа державний нотаріус Другої Одеської державної нотаріальної контори Маслова М.В., в якому позивач просить визнати за ним право власності на 179/3000 часток квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, яка належала його батькові ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач додатково мотивує свої вимоги тим, що оригінали правовстановлюючих документів, які вимагає нотаріус, знаходяться у відповідача по страві, брата померлого ОСОБА_2 , який відмовляється їх надати, чим порушує законні права позивача, як спадкоємця першої черги за законом.

Провадження по справі відкрито 24 липня 2017 року.

Ухвалою від 19 жовтня 2017 року на підставі результатів повторного автоматизованого розподілу справ між суддями, справа прийнята в провадження судді Чернявської Л.М.

Відповідно до Закону України від 03 жовтня 2017 року N 2147-VIII Цивільний процесуальний Кодекс викладено у новій редакції, який набрав чинності з 15.12.2017 року.

Згідно п. 9 ч.1 Перехідних Положень (розділ ХІІІ) справи, провадження яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу (Законом України від 03 жовтня 2017 року N 2147-VIII), розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

23 липня 2018 року судом отримано копію спадкової справи №244/2012 до майна ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

07 листопада 2018 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні вимог ОСОБА_1 повністю, посилаючись на те, що загальна позовна давність становить три роки. При цьому, ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою в липні 2017 року, що значно перевищує строки звернення до суду за даною категорією справ. Позивач мав заявити про свої вимоги до 18.10.2010 року так як йому був відомий факт смерті спадкодавця, оскільки позивач був присутній під час його поховання.

В судове засідання позивач не з?явився, надав заяву якою просив провести судове засідання за його відсутності, вимоги підтримав, просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з?явився, надав заяву про проведення судового засідання за його відсутності, просив відмовити у задоволенні позову.

Третя особа в судове засідання не з?явилась, просила провести судове засідання за її відсутності.

Суд розглядає справу за відсутності сторін і третьої особи на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 22.07.2002 року №11-14348, 179/1000 частин квартири спільного заселення за адресою: АДРЕСА_5 належали на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 в рівних частках.

Позивач посилається на те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 померли, що не заперечує відповідач.

Крім того, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

12 листопада 2012 року до Другої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, звернулась його дружина ОСОБА_7 , надавши до нотаріальної контори також свідоцтво про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , матір?ю якого записана ОСОБА_7 , а батьком ОСОБА_4 .

24 березня 2017 року до Другої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_4 у вигляді спадкового майна - 179/4000 частин квартири АДРЕСА_5 , звернулась піклувальник ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , яка була призначена піклувальником 28.01.2014 року (розпорядження Київської РА ОМР №60 від 28.01.2014 року), зазначаючи, що інших спадкоємців померлого, окрім його сина ОСОБА_1 , не має, так як дружина померлого ОСОБА_4 - ОСОБА_7 сама померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

27 березня 2017 року державним нотаріусом Масловою М.В. Другої Одеської державної нотаріальної контори було відмовлено у видачі свідоцтва про праву на спадщину за законом на частку квартири АДРЕСА_5 , так як правовстановлюючі документи про належність частки квартири АДРЕСА_1 , спадкодавцеві - ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме оригінал свідоцтва про право власності на житло від 22 липня 2002 року за р. № НОМЕР_2, розпорядження органу приватизації від 22 липня 2002 року та технічний паспорт, в спадковій справі № 244/2012, відсутні.

Позивач вказує на те, що відповідач утримує у себе правовстановлюючі документи на вказане майно, а тому змушений звернутися до суду з даним позовом.

Відповідач заперечує проти задоволення позову, посилаючись на пропуск позивачем строку позовної давності та також вказує на те, що він є власником 179/4000 частин квартири АДРЕСА_5 .

З наданої суду інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо суб?єкта, вбачається, що ОСОБА_2 є власником:

- 179/4000 часток квартири АДРЕСА_5 , на підставі свідоцтва про право на спадщину, за законом, серія та номер: 1-2008, видане 11.12.2017 року державним нотаріусом Другої Одеської держаної нотаріальної контори Масловою М.В . (номер запису про право власності 23846848);

- 179/ 4000 часток квартири АДРЕСА_5 , на підставі свідоцтва про право на спадщину, за законом, серія та номер: 1-780, видане 17.05.2016 року державним нотаріусом Другої Одеської держаної нотаріальної контори Масловою М.В. (номер запису про право власності 14567512).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Оскільки померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 заповіту не вчиняв, спадкування здійснюється за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що на момент відкриття спадщини ОСОБА_4 належало 179/4000 часток квартири АДРЕСА_5 на праві спільної часткової власності, які наразі ніким не успадковані, що не заперечував відповідач.

При цьому, будь-яких інших доказів, належності померлому інших часток даної квартири суду не надано, як і не надано доказів отримання цих часток у власність в порядку спадкування чи будь-яким іншим чином.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як встановлено судом, з наданих доказів, єдиним спадкоємцем першої черги, після смерті ОСОБА_4 є його син - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч.1, 4 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2-4 ст. 1273 ЦК України, фізична особа, цивільна дієздатність якої обмежена, може відмовитися від прийняття спадщини за згодою піклувальника і органу опіки та піклування. Неповнолітня особа віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років може відмовитися від прийняття спадщини за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальника і органу опіки та піклування. Батьки (усиновлювачі), опікун можуть відмовитися від прийняття спадщини, належної малолітній, недієздатній особі, лише з дозволу органу опіки та піклування.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , на момент смерті батька був малолітнім, а його мати не відмовлялась від прийняття спадщини, навпаки мала наміри отримати спадщину після смерті свого чоловіка та батька малолітнього сина - ОСОБА_4 , звернувшись до нотаріальної контори з відповідною заявою в 2012 році. ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

За таких обставин, суд вважає доведеними права ОСОБА_1 на отримання спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 його батька ОСОБА_4 у вигляді 179/4000 часток квартири АДРЕСА_5 , що належали померлому на час його смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, який, відповідно до ч.2 ст. 1220 ЦК України, є днем смерті особи.

Наразі, судом встановлено, що питання поновлення пропущеного ОСОБА_1 строку прийняття спадщини нотаріусом не ставиться, а тому суд не оцінює даний факт.

Що стосується пропуску строку позовної давності, то відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 був малолітнім на час відкриття спадщини, в зв?язку з чим, з заявою про прийняття спадщини в його інтересах в 2012 році до нотаріуса зверталась його мати, а 24.03.2017 року звернулась його піклувальник ОСОБА_3

Фактичну відмову у вчиненні нотаріальних дій щодо видачі позивачеві свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане нерухоме майно, нотаріусом вчинено 27 березня 2017 року.

Тобто, на переконання суду ця дата є початком відліку строку, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, а відтак, звернувшись до суду 06.07.2017 року, позивач ОСОБА_1 не пропустив строк позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України.

За таких обставин, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог ОСОБА_1 в частині лише визнання за ним права власності на 179/4000 часток вказаної квартири, а тому задовольняє позов частково.

Керуючись ст.ст. 256, 257, 1216-1218, 1220, 1258, 1259, 1261, 1268, 1270, 1273 ЦК України, ст.ст. 81, 141, 263-265, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи Державного нотаріуса Другої Одеської державної нотаріальної контори Маслова М.В. про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на 179/4000 часток квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, які належали його батькові ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 05 липня 2019 року.

Суддя Л.М. Чернявська

01.07.2019