Провадження №2/523/201/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"05" лютого 2019 р.Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючий суддя Бабаков В.П.,

при секретарі Мельніченко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про зняття арешту з майна,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що ухвалами Суворовського районного суду м. Одеси №2-466/02с від 19.12.2001р. та №2-227/04 від 08.09.2003р. накладено арешт на будинок АДРЕСА_1. В подальшому, рішенням того ж суду від 24.10.2003р. визнано за ОСОБА_1 право власності на вказаний будинок. У зв'язку з тим, що арешти перешкоджають у здійсненні права власності, остання просить суд зняти зазначені вище арешти.

У судове засідання позивачка подала заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримала і просила суд задовольнити позов.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином. Відзивів від відповідачів на позов до суду не надходило, заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не подавали.

Суд ухвалює про заочний розгляд справи відповідно до вимог ст.ст.280,281 ЦПК України, про що не заперечував позивач.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ухвалами Суворовського районного суду м. Одеси №2-466/02с від 19.12.2001р. та №2-227/04 від 08.09.2003р. накладено арешт на будинок АДРЕСА_1.

В подальшому, рішенням Суворовського районного суду м. Одеси №2-5812/2003 від 24.10.2003р. визнано за ОСОБА_1 право власності на вказаний будинок

Відповідно до ст..41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно п.9 Постанови №5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу (частина третя статті 154 ЦПК). При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (частина четверта статті 154 ЦПК). Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (стаття 60 Закону про виконавче провадження).

За таких обставин, враховуючи те, що арешти протиправно позбавляють позивачку гарантованого Конституцією України права володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном, суд вважає за можливе зняти їх.

На підставі викладеного, керуючись ст..41 Конституції України, ст.ст.264,265,267,280,281 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про зняття арешту з майна задовольнити.

Зняти арешти з будинку АДРЕСА_1, накладені ухвалами Суворовського районного суду м. Одеси №2-466/02с від 19.12.2001р. та №2-227/04 від 08.09.2003р.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 05.02.2019р.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищевказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя